КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
номер провадження №22-ц/824/4204/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Білич І.М.,
Суддів Коцюрби О.П., Слюсар Т.А.,
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Гуйвана Ігоря Віталійовича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26 листопада 2020 року, ухвалене під головуванням судді Голосіївського районного суду м. Києва Чередніченко Н.П.,

у цивільній справі №752/18764/2020 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про стягнення безпідставно набутих коштів.

в с т а н о в и л а :

У вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до АТ «Альфа-Банк», ТОВ «Кредитні ініціативи», в якому просив суд стягнути з відповідача АТ «Альфа-Банк» на свою користь безпідставно набуті кошти в сумі 16 141,32 грн., інфляційні збитки в сумі 388,98 грн., три відсотки річних в сумі 686,21 грн., судовий збір в сумі 608,32 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 1 808,75 грн.; стягнути із відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» на користь позивача безпідставно набуті кошти в сумі 6 166,65 грн., інфляційні збитки в сумі 148,62 грн., три відсотки річних в сумі 213,02 грн., судовий збір в сумі 232,48 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 691,25 грн.

Обгрунтовуючи свої вимоги тим, що між ним та АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» було укладено договір про відкриття банківського рахунку та обслуговування платіжної картки. У листопаді 2018 року йому стало відомо, що 23 серпня 2018 року приватним нотаріусом КМНО Гамаль І.М. на вказаному договорі було вчинено виконавчий напис. Приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Вольф Т.Л. було відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого напису. У ході виконання виконавчого напису із заробітної плати позивача на користь АТ «Альфа-Банк» були стягнути кошти в розмірі 17351,25 грн. з карткового рахунку.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 26 листопада 2020 року позов задоволено.

Стягнуто з АТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти в сумі 16 140,32 грн., інфляційні збитки в сумі 388,98 грн., три відсотки річних в сумі 686,21 грн., судовий збір в сумі 608,32 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 1808,75 грн., а всього суму в розмірі - 19 632 грн. 58 коп.

Стягнуто з ТОВ «Кредитні ініціативи» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти в сумі 6166,65 грн., інфляційні збитки в сумі 148,62 грн., три відсотки річних в сумі 213,02 грн., судовий збір в сумі 232,48 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 691,25 грн., а всього суму в розмірі - 7 452 грн. 02 коп.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Гуйван І.В. , в інтересах ТОВ «Кредитні ініціативи» звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати, та постановити нове судове рішення про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог.

Вказуючи при цьому на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Зазначаючи, що загальна умова ч.1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений раніше у постановах Верховного Суду від 23 січня 2020 у справі № 910/3395/19 від 23 квітня 2019 у справі № 918/47/18, від 01 квітня 2019 у справі № 904/2444/18.

Судом першої інстанції не було взято до уваги те, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 24 червня 2019 року у справі №752/25886/18, було визнано виконавчий напис, вчинений 23 серпня 2018 року приватним нотаріусом КМНО Гамаль І.М., - таким, що не підлягає виконанню з підстав порушення нотаріусом порядку його вчинення. При цьому судом не встановлювалось розміру заборгованості боржника перед стягувачем на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, та чи мав боржник безспірну заборгованість.

Скаржник вважав, що договірний характер правовідносин, що існує між сторонами і на підставі яких виникло право вимоги та обов`язок повернення кредитних коштів, виключає можливість застосування до них положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України, як і стягнення 3% річних від простроченої суми відповідно до частини другої ст. 625 ЦК України з урахуванням того, що у разі стягнення безпідставно набутих чи одержаних грошей нараховуються відсотки відповідно до ст. 536 ЦК України.

Відзив на апеляційну скаргу подано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У порядку ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників процесу про розгляд справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 23 серпня 2018 року приватним нотаріусом КМНО Гамаль І.М. було вчинено виконавчий напис про стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованості в сумі 136 286,88 грн., приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. було відкрито виконавче провадження № 57206238 з примусового виконання зазначеного виконавчого напису.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 24 червня 2019 року у справі № 752/25886/18, було визнано вказаний виконавчий напис, вчинений 23 серпня 2018 року приватним нотаріусом КМНО Гамаль І.М., - таким, що не підлягає виконанню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався нормами ч. 1 ст. 1212 ЦК України, якою передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Суд першої інстанції, встановивши, що позивачем доведено той факт, що відповідачі безпідставно набули майно, а саме: кошти позивача, які були стягнуті на виконання виконавчого напису, який рішенням суду було визнано таким, що не підлягає виконанню, та зберігають їх у себе без достатньої правової підстави, а тому зобов`язані повернути позивачу ці кошти, водночас, відповідачами вказані обставини не спростовані доказами в розумінні положень ст. ст. 76-81 ЦПК України.

Окрім того, до правовідносин судом першої інстанції застосовано і ч. 2 ст. 625 ЦК України яка передбачає, що в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Встановивши, що позивач звертався до банку із вимогами повернути кошти отримані в рамках примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, який було визнано судом таким, що не підлягає виконанню, однак, банк отримані кошти не повернув, а відтак прострочив виконання зобов`язання, суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення і інфляційних втрат з обох відповідачів.

Проте повністю погодитися з такими висновками суду не можна виходячи з наступного.

10 вересня 2019 року Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк».

15 жовтня 2019 року відповідно до норм Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків» було затверджено передавальний акт, у відповідності до якого АТ «Альфа-Банк» у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами ( включаючи права за договором забезпечення, у тому числі поруки), а також набув обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів.

У зв`язку з вищевикладеним АТ «Альфа - Банк» стало правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» .

Згідно даних відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань АТ «Альфа-Банк» є правонаступником АТ «Укрсоцбанк».

За матеріалами апеляційної скарги вбачається, що рішення оскаржується ТОВ «Кредитні ініціативи». За рішенням суду першої інстанції з товариства на користь позивача стягнуто безпідставно набуті кошти в сумі 6 166,65 грн., інфляційні збитки в сумі 148,62 грн., три відсотки річних в сумі 213,02 грн., судовий збір в сумі 232,48 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 691,25 грн., однак рішення апелянтом оскаржується у повному обсязі, і в частині стягнення коштів з АТ «Альфа-Банк».

Колегія суддів вважає, що беручи до уваги відсутність в матеріалах справи доказів укладення АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» договору факторингу, за умовами якого банк відступив товариству всі права та обов`язки за договором про відкриття банківської картки № 0380/025837-PR, підстав вважати, що вимоги до відповідачів взаємопов`язані немає. Відтак, апеляційному перегляду підлягає рішення суду в частині задоволених вимог про стягнення з ТОВ «Кредитні ініціативи « на користь ОСОБА_1 безпідставно отриманих коштів.

У частині щодо задоволення вимог про стягнення з АТ «Альфа - Банк» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти в сумі 16 140,32 грн., інфляційні збитки в сумі 388,98 грн., три відсотки річних в сумі 686,21 грн., судового збору в сумі 608,32 грн. та витрат на правничу допомогу в сумі 1808,75 грн., а всього суму в розмірі - 19 632 грн. 58 коп., судом апеляційної інстанції рішення не переглядається.

Задовольняючи вимоги позивача в частині стягнення з ТОВ «Кредитні ініціативи « на користь ОСОБА_1 безпідставно отриманих коштів, суд першої інстанції виходив з положень ч.1 ст. 1212 ЦК України, зазначаючи, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Частина 1 ст. 1212 ЦК України застосовується, якщо 1) набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Згідно зі ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Аналіз ст. 1212 ЦК України дає підстави дійти висновку, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) - це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Судом першої інстанції вказувалось про те, що відповідно до довідки про доходи від 06 серпня 2019 року на виконання стягнення за виконавчим написом нотаріуса, за виконавчим провадження №57206238 з жовтня 2018 року по червень 2019 року з ОСОБА_1 утримано 17 351, 25 грн. (а.с.12).

Відповідно до звіту-рахунку АТ «ОТП-Банк» від 30 серпня 2019 року, з карткового рахунку позивача списано суму коштів в розмірі 4702,14 грн.

Однак, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення в оскаржувальній частині не було взято до уваги, те що з вказаних документів неможливо встановити на користь якого стягувача відбувається списання коштів.

Разом з тим, АТ «Альфа-Банк» повідомив позивача про те, що 25 березня 2019 року між банком та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу, за умовами якого банк відступив товариству всі права та обов`язки за договором про відкриття банківської картки № 0380/025837-PR.

Судом першої інстанції не встановлено на користь якого кредитора списувались кошти і на якій правовій підставі, оскільки окрім вище вказаних: довідки про доходи та звіту по рахунку в АТ «ОТП-Банк», інших будь-яких доказів позивачем не надано, які б давали змогу беззаперечно встановити як підстави стягнення так і кредитора.

Окрім того, зі змісту звіту-рахунку АТ «ОТП-Банк» від 30 серпня 2019 р., вбачається, що 10 грн, які суд вважав списаними на користь АТ «Альфа-Банк», списані 29 вересня 2018 року за щомісячну плату за смс-інформування, жодного відношення до виконавчого провадження не мають.

Відсутні також і докази у матеріалах справи, що із позивача на користь кредитора ТОВ «Кредитні ініціативи» було стягнуто кошти в сумі 6 166,65 грн. за період із квітня по червень 2019 року.

Відтак, колегія суддів вважає, що встановлюючи вказані обставини, суд першої інстанції виходив виключно з викладеної позиції у позові.

Окрім того, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 24 червня 2019 року у справі 752/25886/18, встановлено, що 14 вересня 2006 року між ОСОБА_1 та АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» укладено договір № 0380/025837- РR про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки Gold. (а.с. 8).

Період, за який стягнуто заборгованість за договором про надання кредитної лінії № 0380/025837-РR від 14 вересня 2006 року, це період з 14 вересня 2006 року по 30 травня 2018 року в загальній сумі 136 286, 88 грн.

У той час, зі змісту звіту-рахунку АТ «ОТП-Банк» від 30 серпня 2019 року вбачається, що сума стягнення за виконавчим провадженням становить 146 313,42 грн., а це відрізняється від суми, встановленої рішенням суду (а.с. 13).

Ухвалюючи рішення у справі, суд не встановлював наявності або відсутності заборгованості, її розміру, обмежившись посиланням на порушенням нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису ( встановлено за рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 24 червня 2019 року про визнання виконавчого напису таким що не підлягає виконанню) 09 серпня 2019 року виконавче провадження закінчено ( а.с 9, 10).

Таким чином, вирішуючи питання про стягнення безпідставно отриманих коштів, за підставою, яка згодом відпала, оскільки виконавчий напис нотаріуса скасовано, суд першої інстанції не встановив, ані точну суму коштів, утриманих на підставі виконавчого напису нотаріуса, ані на користь яких стягувачів відбувалось списання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З урахуванням доказів, наданих позивачем, та межах перегляду апеляційною інстанцією справи за наявними в ній доказами, колегія суддів доходить висновків про відмову у задоволенні позовних вимог заявлених відносно ТОВ «Кредитні ініціативи».

Щодо застосування судом першої інстанції ч. 2 ст. 625 ЦК України, колегія суддів відмовляє у задоволення вимог у зв`язку з відмовою у позові.

Окрім того, колегія суддів вказує на те, що обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає у випадку повернення безпідставно отриманих коштів, оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов`язань, а з інших підстав.

У ч. 2 ст.1214 ЦК України передбачено можливість стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами на підставі ст. 536 ЦК України, тому судом першої інстанції невірно застосовано до правовідносин між сторонами ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 7, 368, 369, 374, 376, 381-384, 387 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу адвоката Гуйвана Ігоря Віталійовича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» - задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26 листопада 2020 року - скасувати в частині задоволення вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» безпідставно набуті кошти в сумі 6166,65 грн., інфляційні збитки в сумі 148,62 грн., три відсотки річних в сумі 213,02 грн., судового збору в сумі 232,48 грн. та витрат на правничу допомогу в сумі 691,25 грн., а всього суму в розмірі - 7 452 грн. 02 коп., та постановити в цій частині нове судове рішення за яким;

ОСОБА_1 відмовити у задоволенні заявлених вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про стягнення безпідставно набутих коштів.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 21, ) судовий збір у розмірі 745, 02 ( сімсот сорок п`ять гривень дві копійки).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: