Справа №932/264/20
Провадження №2/932/29/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«09» липня 2021 року м.Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Цитульського В.І.,

за участю секретаря: Мудраченко Д.О.

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3

представника відповідача: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про повернення коштів отриманих без достатньо правової підстави, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позов до ОСОБА_3 у якому, з урахуванням заяви від 10.06.2021, просить стягнути із відповідача в свою користь 2 224 358,03 грн. безпідставно набутих коштів та проценти за користування чужими коштами в сумі 19 927,81 грн.

Узагальнені доводи учасників справи.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що позивачем протягом 2006 року укладалися декілька договорів позики з третіми особами. Позивач звертався за позикою до відповідача, проте між ними не було досягнуто згоди з цього питання. 04.09.2019 позивач передав відповідачу, замість дійсного кредитора, грошові кошти в сумі 144 107 доларів США. Пізніше з боку дійсного кредитора надійшла вимога про погашення боргу та позивач зрозумів помилковість передання коштів відповідачу. Позивач скерував відповідачу вимогу про повернення коштів, проте така не була виконана. Тому позивач звернувся до суду із позовом. Враховуючи надану відповідачем розписку про надання ним у борг позивачу 48 600 доларів США, із відповідача підлягає стягненню 95 507 доларів США.

Відповідачем подано відзив у якому вказано, що у вересні 2006 року позивач взяв у відповідача позику в сумі 31 тис. доларів США. В жовтні 2011 позивач взяв у позику ще 15 тис доларів США. Позивач сплачував відповідачу борг за позиками та проценти. 05.08.2013 позивач взяв у борг в позивача ще 48 600 доларів США. 04.09.2019 позивач ініціював зустріч на якій продемонстрував розрахунок здійснених платежів за позиками від вересня 2006 року та жовтня 2011 року. Позивач запропонував відповідачу скласти розписку на що погодився відповідач. Розписка підтверджує отримання коштів на сплату процентів за борговими зобов`язаннями на загальну суму 46 тис. доларів США за період з 2006 по 2019 роки на суму 98 107 доларів США. Відтак просить відмовити у задоволенні позову.

У відповіді на відзив позивач вказує на те, що розпискою на 48 600 доларів США не передбачено сплату процентів. Вказує на право позивача нараховувати 3% річних на суму боргу.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали. Позивач вказав, що передаючи відповідачу грошові кошти в сумі 144 107 доларів США він повертав борг, що виник в результаті його господарської діяльності, а не за договорами позики. Дійсно він позичив у позивача 48 600 доларів США, про які не пам`ятав, а отримавши розписку зменшив на цю суму позовні вимоги. Щодо змісту розписки від 04.09.2019 він не може пояснити, що не читав її в момент отримання.

Відповідач його представник, проти задоволення позову заперечили з підстав викладених у відзиві на позов. Відповідач ствердив, що 04.19.2019 не отримував коштів від позивача, а розпискою підтвердив факт отримання від позивача процентів та тіла позики в сумі 46 тис. доларів США, протягом 2006 - 2019 років. Розписка на 48 600 доларів США підтверджує існування інших боргових зобов`язань та не стосується сплачених йому коштів за розпискою від 04.09.2019.

Обставини, встановлені судом.

Згідно тексту розписки від 04.09.2019 ОСОБА_3 підтвердив факт отримання від ОСОБА_1 за період з 09.2006 по 01.08.2019 по грошовому боргу в сумі 46 000 доларів США процентів в сумі 98 107 доларів США. Графік і сума виплат додається. Розписка складана в присутності ОСОБА_5 . Оригінал розписки надано суду.

ОСОБА_1 11.12.2019 надсилав ОСОБА_3 вимогу від 04.12.2019 про повернення 144 107 доларів США.

Згідно тексту розписки від 05.08.2015 ОСОБА_1 взяв у ОСОБА_3 48 600 доларів США, які зобов`язався повернути до 05.02.2016. Оригінал розписки надано суду.

Відповідачем долучено розрахунок, який за твердженнями останнього є додатком до розписки від 04.09.2019 та відображає суми сплат позивачем відповідачу за боргом на загальну суму 46 тис. доларів США.

Свідок ОСОБА_5 підтвердив факт, що розпискою від 04.09.2019 було підтверджено факт сплати ОСОБА_1 в корить ОСОБА_3 грошових коштів на виконання існуючих близько 15 років боргових зобов`язань. Свідок ствердив, що написання розписки ініціював ОСОБА_1 , а визначаючи суму в розписці вони керувалися розрахунком, який надав ОСОБА_1 .

Законодавство, що застосовано судом.

У відповідності до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 1 ст.1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частина 6 вказаної статті визначає, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Висновки суду.

На підтвердження факту безпідставної передачі 04.09.2019 грошових коштів відповідачу позивач надав розписку від 04.09.2019.

Проте така розписка не підтверджує вказаного факту. Зокрема за змістом розписки вбачається, що відповідачем отримано від позивача «за період з 09.2006 по 01.08.2019 по грошовому боргу в розмірі 46 000 доларів США, проценти в розмірі 98 107 доларів США».

Свідок ОСОБА_5 , який підписався у вказаній розписці, підтвердив той, факт, що розпискою відповідач, на вимогу позивача, підтвердив факт отримання від нього протягом декількох років грошових коштів на виконання передніх позик.

Аналізуючи зміст розписки суд встановлює наступні обставини. На виконання боргових зобов`язань позивача перед відповідачем позивачем, протягом 2006-2019 років, сплачувалися грошові кошти в користь відповідача. Загальна сума сплачених коштів 98 107 доларів США.

Доводи позивача, про те, що він не читав розписки у момент її складення судом не беруться до уваги. Зокрема свідок вказав, що розписка писалася відповідачем у присутності позивача та була ним прочитана. Крім того позивач не навів жодного доказу наявності інших відносин ніж ті, що описані в розписці.

Відтак позивачем не доведено факту передачі 04.09.2019 відповідачу грошових коштів, а сплачені кошти протягом 2006 - 2019 років мали підставу - повернення позики та сплату процентів.

Тому підстави для задоволення позову відсутні.

Ухвалою суду від 30.03.2020 позивача звільнено від сплати судового збору тому питання розподілу судового збору не вирішується. Заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу не підлягають відшкодуванню у зв`язку із відмовою у задоволенні позову. Відповідачем не заявлено судових витрат.

Керуючись ст.ст.12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про повернення коштів отриманих без достатньо правової підстави, залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення суду складено та проголошено 13.07.2021.

Суддя: В.І.Цитульський