№ 201/2953/20
провадження 2/201/211/2021
УХВАЛА

13 липня 2021 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

з секретарем Храмцевич Т.С.

розглянувши у відкритому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 до ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , третя особа Департамент адміністративних послуг і дозвільних процедур Дніпровської міської ради про проведення поділу земельної ділянки в натурі, визнання права власності на частки земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 25 березня 2020 року звернулися до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_5 і ОСОБА_6 про проведення поділу земельної ділянки в натурі, визнання права власності на частки земельної ділянки, позовні вимоги не змінювалися, але доповнювалися і уточнювалися. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська провадження по цій справі було відкрито та призначено проведення судового засідання, розглядаються клопотання, справа по суті не слухалася, виносилися ухвали.

В судове засідання від сторони відповідачів (від ОСОБА_7 ) надійшло клопотання про закриття провадження в справі через смерть відповідача ОСОБА_6 .. Крім того, ОСОБА_5 подала клопотання про зупинення провадження в справі через смерть ОСОБА_6 з метою вступу в розгляд цієї справи її спадкоємців.

Суд вважає можливим закриття провадження в справі і відмову в зупиненні провадження в справі, виходячи з наступного.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

З`ясувавши думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, суд вважає можливим закриття провадження в справі через смерть цього відповідача, оскільки суду дійсно надійшли відомості про смерть ОСОБА_6 : померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про смерть від 05 червня 2021 року, актовий запис про смерть № 198 від 05 червня 2021 року. Тобто судом встановлено, що відповідач ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Правонаступники не претендують на правонаступництво в цьому питанні в цій цивільній справі і самі написали заяву про закриття провадження стосовно ОСОБА_6 , отже вирішення питання про притягнення до участі в справі спадкоємців, правонаступників в цьому спорі при вирішенні цього питання не доцільна. Сама ОСОБА_5 (заявник) немає ніякого відношення до правонаступництва після смерті ОСОБА_6 , доказів зворотнього суду не надано.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, закриття провадження в справі з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, п. 1 ч. 1 ст. 251 ЦПК України передбачено обов`язок суду зупинити провадження по справі в разі смерті фізичної особи, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Стосовно прав правонаступництва питання з`ясовано; а з підстав, вказаних заявником, суд зобов`язаний зупинити провадження в справі в разі саме неможливості розгляду цієї справи, а суд вважає можливим розгляд цієї справи, оскільки ця справа не слухалася, матеріали справи не досліджені, пояснення сторін не були, розглянуті не всі клопотання, перевірка доказів не проведена, інших доказів на підтримку клопотання не надано.

На даній стадії слухання суд вважає помилковим висновок про необхідність зупинення провадження у цивільній справі, оскільки таке зупинення можливе лише за умови, якщо правонаступники бажають прийняти спадщину і готові вступити в справу стороною позову і на це згоден позивач (ст. 51 ЦПК УкраЇни); при цьому суд звертає увагу на вимоги статті 121 ЦПК України про те, що справа має бути розглянута судом протягом розумного строку; зупиняючи провадження у справі через неможливість розглянути її до вирішення іншої справи, не може бути залишене поза увагою положення статті 6 Конвенції, якими передбачено, що судові процедури при розгляді справи повинні бути справедливими, справа має бути розглянута в розумний строк, а також те, що в цивільному судочинстві діє принцип ефективності судового процесу, який направлений на недопущення затягування розгляду справи.

При цьому слід керувався саме зазначеним, а не наявністю чи відсутністю права, що підлягає захисту, наявністю іншого спору, що начебто перешкоджає вирішенню цієї справи. Отже посилання заявника на те, що можуть бути правонаступники у цій справі може вплинути на результати розгляду цієї цивільної справи, протирічить названому.

Приймаючи до уваги вказане, суд приходить до висновку про те, що провадження по справі в заявленій частині необхідно закрити, а в задоволенні клопотання про зупинення провадження в справі слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 251, п. 7 ч. 1 ст. 255, ст. 222, 256, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 до ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , третя особа Департамент адміністративних послуг і дозвільних процедур Дніпровської міської ради про проведення поділу земельної ділянки в натурі, визнання права власності на частки земельної ділянки в частині вимог до ОСОБА_6 закрити.

В задоволенні клопотання про зупинення провадження в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 до ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , третя особа Департамент адміністративних послуг і дозвільних процедур Дніпровської міської ради про проведення поділу земельної ділянки в натурі, визнання права власності на частки земельної ділянки відмовити.

Ухвала набрала законної сили 13 липня 2021 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Суддя -