Справа № 523/1449/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 липня 2021 року смт.Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі :
головуючого судді - Гапоненко Н.О.,
за участю секретаря судового засідання - Якубець С.В.
учасники справи:
представник позивача Гребенюк О.С. - не з`явився,
відповідач ОСОБА_1 - не з`явилась.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Позивач 28 грудня 2019 року звернувся до суду з вказаним позовом, у якому зазначив, що відповідач відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (Генеральна угода) від 15 жовтня 2014 року отримав кредит у розмірі 8140,38 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками, а також своїм підписом у Генеральній угоді підтвердив свою згоду з тим, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими з ПАТ КБ «ПриватБанк» «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», які викладені на сайті http:/privatbank.ua/rules, складає кредитний договір між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем.
Ухвалою суду від 17 січня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті з визначенням резервної дати судового засідання та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та (або) відзив на позовну заяву, до якого додаються докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, та документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.
У судове засідання представник позивача не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач у судове засідання декілька разів не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток, направлених за зареєстрованою адресою проживання відповідача, відзив на позовну заяву суду не надав.
Зі згоди представника позивача суд постановив ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самі сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Крім того, відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
За змістом ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.5 ст.81 ЦПК). Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1 ст.82 ЦПК) .
З матеріалів справи встановлено, що 15 жовтня 2014 року між позивачем та відповідачем відповідно до вимог ст.ст.1054, 1055 ЦК України укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання банківських послуг (а.с.10), відповідно до умов якої позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 8140,38 грн. строком на 36 місяців з 15 жовтня 2014 року по 31 жовтня 2017 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5% на місяць (що становить 18% річних) на суму залишку заборгованості за кредитом (п.2.1 Угоди).
Умовами угоди передбачено, що відповідач з 1 по 25 число кожного місяця надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом у розмірі 295,33 грн. (п.2.1).
Отримання відповідачем кредиту та розмір заборгованості відповідача за Генеральною Угодою за наданим тілом кредиту підтверджується підписаною відповідачем Заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 28 жовтня 2005 року (а.с.9), витягом з особового рахунку відповідача (а.с.60-62).
Оскільки свої договірні зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконує та станом на 03 грудня 2019 року відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) складає 8140,38 грн., заборгованість за відсотками з розрахунку 18,00% річних - 7591,86 грн. (а.с.8 на звороті), суд вважає вимогу про стягнення вказаної суми заборгованості на користь позивача обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Згідно з п.2.8 Генеральної угоди, при порушенні позичальником зобов`язань з погашення кредиту він повинен сплатити банку пеню, розмір якої зазначено в Умовах та правилах за кожен день прострочки.
Наслідки порушення договору позики врегульовані нормами ст.ст.1050, 1048, 625 ЦК України.
Правові наслідки порушення зобов`язання у виді сплати неустойки передбачено і п.3 ч.1 ст.611 ЦК України.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч.1 ст.549 ЦК України).
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).
Статтею 547 УК України встановлено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі; правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.
При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме надані до позовної заяви Умови та правила надання банківських послуг розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи Генеральну угоду, а також те, що вказані документи на момент укладення сторонами Генеральної угоди взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати пені.
А тому суд вважає недоведеними та необгрунтованими вимоги позивача щодо стягнення пені, що узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, провадження №14-131цс19.
Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачені ним судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 258, 259, 263-265,280-282 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: