Дата документу 05.03.2021 Справа № 331/5006/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/5006/19
Провадження №22-ц/807/702/21-2
Головуючий в 1-й інстанції Жукова О.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2021 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.,
суддів:Крилової О.В., Полякова О.З.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2020 року, ухвалене у м. Запоріжжі (повний текст додаткового рішення складено 17 грудня 2020 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Благодійного фонду «Щаслива дитина» про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати та грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач в листопаді 2019 року звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з вказаним позовом до Благодійного фонду «Щаслива дитина», в якому просив стягнути заборгованість з виплати заробітної плати з 01 вересня 2017 року по 31 грудня 2017 року в сумі 44 817,20 гривень та 8840,65 гривень грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що протягом 2017 року він працював в Благодійному фонді «Щаслива дитина». 25 квітня 2019 року Третім апеляційним адміністративним судом була винесена постанова по справі №0840/3263/18 за апеляційною скаргою Головного управління Держпраці у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року у справі №0840/3263/18 за позовом благодійного фонду «Щаслива дитина» до Головного управління Держпраці у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу та припису про усунення виявлених порушень. Вказаним рішенням суду встановлено, що позивач був допущений до роботи у благодійному фонді «Щаслива дитина» без укладення трудового договору та правовідносини, які склалися між ним та благодійним фондом «Щаслива дитина» є трудовими. Оскільки відповідач в період з вересня по грудень 2017 року в порушення ст. 21 ЗУ «Про оплату праці» не здійснював йому виплату заробітної плати, звернувся до суду.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 грудня 2020 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Благодійного фонду «Щаслива дитина» про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати та грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку відмовлено.

В ході судового розгляду представник відповідача заявив про намір надання заяви про відшкодування понесених витрат, а 04.12.2020 року представник відповідача адвокат Пащенко А.С. звернулася до суду із заявою, в якій просила ухвалити додаткове рішення у справі щодо судових витрат та стягнути з позивача на користь Благодійного фонду "Щаслива дитина" витрати на правову допомогу адвоката в сумі 10 000 гривень.

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2020 року, заяву Благодійного фонду "Щаслива дитина" про ухвалення додаткового рішення - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Благодійного фонду "Щаслива дитина" (місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Центральна, буд.3, кв. 4, ) судові витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 гривень 00 копійок.

Не погоджуючись із додатковим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить додаткове рішення суду скасувати та залишити заяву про ухвалення додаткового рішення без розгляду.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що позивачу не надсилались копії доказів на підтвердження понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу. Матеріали справи не містять підтверджень оплати витрат на правову допомогу адвоката Пащенко А.С., як особі, що займається незалежною професійною діяльністю. Розмір витрат не підтверджуються наданими доказами. Позивач звільнений від сплати судових витрат, тому витрати відповідача повинні компенсуватися за рахунок держави.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу Благодійний фонд «Щаслива дитина» зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок винесено обґрунтоване та законне рішення у справі, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції без змін.

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2021 року це 227 000 грн. (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2270,00 грн. (2270,00 грн. Х 100 = 227 000 грн.), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 грудня 2020 року у справі 331/5006/19 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Благодійного фонду "Щаслива дитина" про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати та грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку було відмовлено.

В ході судового розгляду представник відповідача заявив про намір надання заяви про відшкодування понесених витрат, а 04.12.2020 року представник відповідача адвокат Пащенко А.С. звернулася до суду із заявою, в якій просила ухвалити додаткове рішення у справі щодо судових витрат та стягнути з позивача на користь Благодійного фонду "Щаслива дитина" витрати на правову допомогу адвоката в сумі 10 000 гривень.

Задовольняючи вимоги заяви та ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що представником відповідача надано до суду опис робіт, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, сума витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 10 000,00 гривень є співмірною з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому вимоги заяви є обґрунтованими.

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погоджується частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Частинами 1, 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З платіжного доручення № 67 від 17 лютого 2020 року та платіжного доручення № 201 від 12 травня 2020 року вбачається, що Благодійним фондом "Щаслива дитина" було сплачено 10 000,00 гривень на користь ОСОБА_2 за юридичні послуги за договором згідно рахунків № 13/02-2020 від 13.02.2020 року та № 12/05-2020 від 12.05.2020.

З договору про надання правової допомоги від 13 лютого 2020 року вбачається, що договір укладений між Благодійним фондом "Щаслива дитина" та адвокатом Пащенко А.С., предметом договору є надання правничої допомоги у цивільній справі № 331/5006/19.

Згідно ордеру про надання правової допомоги серії АР № 1010894, адвокат Пащенко А.С. представляла інтереси відповідача у вказаній цивільній справі на підставі договору про надання правової допомоги від 13.02.2020 року.

Згідно акту приймання передачі наданих послуг від 01 грудня 2020 року, відповідачу були надані наступні послуги: складання та направлення адвокатських запитів, складання відзиву, заперечення на відповідь на відзив, складання клопотання про доручення доказів, участь у судових засіданнях 26.02.2020 року, 12.05.2020 року, 01.12.2020 року з розгляду справи у Жовтневому районному суді м. Запоріжжя. Вартість вказаних послуг визначена сторонами в розмірі 10 000,00 гривень.

Згідно ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України).

Така правова позиція щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони узгоджується з висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 211/1674/19 (провадження № 61-2679св20), від 19 серпня 2020 року у справі № 195/31/16-ц (провадження № 61-15811св19).

Як вірно вказав скаржник в апеляційній скарзі, договором про надання правової допомоги від 13 лютого 2020 року визначено загальна вартість послуг за договором, без конкретизації вартості роботи погодинно, або за конкретну послугу (складання відзиву, запиту, участь в судовому засідання та таке інше), що позбавило суд можливості розрахувати реальні витрати на правову допомогу за підсумками розгляду справи.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає за можливе зменшити розмір судових витрат на правову допомогу стягнутий з відповідача з 10000,00 грн. до 3000,00 грн.

Доводи апеляційної скарги, щодо звільнення позивача від сплати судових витрат, є хибними, оскільки відповідно до Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений лише від сплати судових витрат, якими є витрати по сплаті судового збору, при цьому підстави для звільнення його від сплати витрат на правову допомогу відсутні.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2020 року у цій справі змінити в частині стягнення з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Благодійного фонду "Щаслива дитина" (місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Центральна, буд.3, кв. 4, ) судових витрат на правову допомогу, зменшивши її розмір з 10 000 гривень 00 копійок до 3 000 гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова складена 05 березня 2021 року.

Головуючий, суддя-доповідач С.В. Кухар

Судді: О.В. Крилова

О.З. Поляков