Ухвала

13 липня 2021 року

м. Київ

справа № 639/7509/15-ц

провадження № 61-9523ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Синельникова Є. В. у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Харківводоканал», ОСОБА_2 , держави Україна в особі Державної казначейської служби України про визнання незаконними дій, неправомірною бездіяльності, визнання незаконною монополії в сфері централізованого водопостачання та водовідведення, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 18 січня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до комунального підприємства «Харківводоканал» (далі - КП «Харківводоканал»), ОСОБА_2 , держави Україна в особі Державної казначейської служби України про захист прав споживача.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 квітня 2019 року у позові відмовлено.

ПостановоюХарківського апеляційного суду від 18 січня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2019 року в частині позову до судді Жовтневого районного суду м. Харкова Єрмоленко В. Б. про визнання дій незаконними скасовано, провадження у справі в цій частині закрито. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 18 січня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 14 червня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, надано строк для усунення її недоліків.

09 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із заявою про відвід судді Верховного Суду Синельникова Є. В., в якій посилається на упередженість судді, наявність сумнівів у об`єктивності при розгляді її касаційної скарги. На її думку, суддя Синельников Є. В. безпідставно постановив ухвалу про залишення її касаційної скарги без руху з вимогою подати її уточнену редакцію державною мовою та уточнити у встановленому процесуальним законом порядку підстави касаційного оскарження судових рішень. Вказує, що такими діями суддя, незаконно обмежив її право на доступ до правосуддя.

Ухвалою Верховного Суду від 09 липня 2021 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного СудуСинельникова Є. В.визнано необґрунтованою та передано для вирішення іншому судді.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 12 липня 2021 року справу призначено судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Олійник А. С.

Перевіривши доводи заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Синельникова Є. В., Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (справа «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року, пункти 49, 50).

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу та підлягає відводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частиною четвертою статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Верховний Суд виходить з того, що суддя вважається безстороннім, поки не доведено зворотного.

ОСОБА_1 не навела об`єктивних обґрунтованих аргументів та фактів, які дають підстави сумніватися у безсторонності, неупередженості судді Верховного Суду Синельникова Є. В., а незгода із залишенням касаційної скарги без руху не є підставою для відводу судді.

Доводи заяви ОСОБА_1 про відвід судді не свідчать про наявність підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України, з огляду на їх оціночний характер та відсутність доказів фактичної наявності упередженості судді Верховного Суду Синельникова Є. В.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Синельникова Є. В. у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Харківводоканал», ОСОБА_2 , держави Україна в особі Державної казначейської служби України про визнання незаконними дій, неправомірною бездіяльності, визнання незаконною монополії в сфері централізованого водопостачання та водовідведення, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 18 січня 2021 року, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник