Провадження № 2/263/544/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2021 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Кияна Д.В.,

за участю секретаря судових засідань Рябова С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Маріуполі в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про стягнення недоотриманої за життя пенсії,

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області, в подальшому уточнена, в якій він просить суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти, набуті ним у порядку спадкування за законом у вигляді недоотриманої пенсії за життя ОСОБА_2 у розмірі 25 124,51 грн.

На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що він є сином та спадкоємцем ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_1 09.06.2020 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкове майно складається з недоотриманої пенсії у сумі 73 111,93 грн. Відповідно до відповіді Маріупольського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області від 29.03.2021 № 0580-19-7/12330 спадкодавець ОСОБА_2 перебувала на обліку в управлінні , як внутрішньопереміщена особа, однак з 01.03.2016 їй була призупинена виплати пенсії до з`ясування місця фактичного проживання на підставі списків, отриманих в порядку обміну інформацією з Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Мінфіну, Національної поліції, ДМС, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування. Особисто до управління за поновленням виплат ОСОБА_2 не зверталася. 11.06.2020 до управління пенсійного фонду звернувся спадкоємець ОСОБА_1 з заявою про отримання недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . 23.09.2020 відповідачем частково проведено розрахунок з ОСОБА_1 , та виплачено частину суми недоотриманої пенсії за життя ОСОБА_2 у розмірі 64 860,82 грн. з урахуванням ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач зазначає, що крім не виплаченої частини суми недоотриманої пенсії, яка є спадковим майном відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, відповідачем не надано відомостей про розмір пенсії ОСОБА_2 за період з 01.03.2016 по 09.06.2017, що є порушенням його прав. Тому позивач непогоджуючись з зазначеним, звернувся до суду та просив задовольнити вимоги позовної заяви.

Відповідач своїм правом не скористався та відзив на позовну заяву не надав.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 05.11.2020 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, роз`яснено сторонам у справі їх право та строки для подачі відзиву на позов, відповіді на відзив та письмових заперечень.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28.01.2021 за клопотанням представника позивача у Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України витребуванні додаткові відомості.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги в редакції заяви від 31.03.2021 підтримав, наполягав на їх задоволенні, просив також стягнути з відповідача витрати з оплати судового збору у розмірі 840,80 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн.

Представник відповідача, до судового засідання не з`явився, надав заяву в якій заперечував проти задоволення позовних вимог та просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідно до них правовідносини.

Судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 01.11.2019 встановлений факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка села Броніха Брейтовського району Ярославської області, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 91 років; місце смерті - місто Донецьк; причина смерті - набряк легенів, атеросклеротична хвороба серця.

Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 09.06.2020 спадкоємцем недоотриманої пенсії ОСОБА_2 у сумі 73 111,93 грн. згідно даних, наданих Маріупольським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області, є ОСОБА_1 .

Відповідно до повідомлення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 29.01.2020 № 523/34-2/08, яке було надано на запит приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Скоробогатько О.В., сума недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 складає 73 111, 93 грн., з посиланням на ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою визначено, що нараховані суми пенсії не отримані своєчасно, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

За змістом листа Маріупольського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області від 29.03.2021 № 0580-19-7/12330 ОСОБА_2 з 01.08.2014 перебувала на обліку в управлінні пенсійного фонду, як внутрішньопереміщена особа. 01.03.2016 їй була призупинена виплати пенсії до з`ясування місця фактичного проживання на підставі списків, отриманих в порядку обміну інформацією з Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Мінфіну, Національної поліції, ДМС, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування. Особисто до управління за поновленням виплат ОСОБА_2 не зверталася. 11.06.2020 до управління пенсійного фонду звернувся спадкоємець ОСОБА_1 з заявою про отримання недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . 23.09.2020 відповідачем частково проведено розрахунок з ОСОБА_1 , та виплачено частину суми недоотриманої пенсії за життя ОСОБА_2 , за період з 10.06.2017 по 31.10.2019, у розмірі 64 860,82 грн. з урахуванням ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пенсія за період з 01.03.2016 по 09.06.2017 у розмірі 25 124,54 грн. не нараховувалася та не виплачувалася відповідно до ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України), крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (стаття 1219 ЦК України).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій статті 52 цього Закону, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Отже, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, увійшла до складу спадщини та позивач, прийнявши спадщину, має право на виплату відповідної суми.

Відносно посилань Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України стосовно відсутності підстав для виплати недотриманої пенсії поза трьох річного строку з моменту звернення, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Буквальне тлумачення наведеної норми права дає підстави вважати, що ця норма закону стосується до вже нарахованих сум пенсій за минулий час, однак не виплачених з вини пенсійного органу або своєчасно не отриманих пенсіонером, на виплату яких він мав право, з власної вини.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що дана норма розповсюджується на правовідносини з приводу виплати нарахованих сум пенсії, але своєчасно не отриманих пенсіонером з власної вини та не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Отже, норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини, що регулюються нормами ст. 1227 ЦК України та ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За наведених норм матеріального права, правові підстави для обмеження виплати недоотриманої спадкодавцем пенсії до дня звернення спадкоємця за отриманням пенсії відповідно до ст. 46 наведеного Закону у відповідача відсутні.

При цьому, при вирішенні спорів про право на спадщину на належні спадкодавцю за життя суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, визначальним є те, чи були такі виплати нараховані спадкодавцеві за життя, оскільки лише за умови, що такі суми були нараховані за життя, проте не отримані спадкодавцем, вони можуть увійти до складу спадщини.

Отже, відповідно до вимог цивільного законодавства до складу спадкового майна входить лише призначена сума пенсії, а право на її призначення та виплату згідно із статтею 1219 ЦК України до складу спадщини не входить.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах від 26 лютого 2020 року у справі № 243/2404/19-ц (провадження № 61-20134св19) та від 14 квітня 2020 року у справі № 431/6232/18-ц (провадження № 61-17311св19).

Згідно матеріалам справи ОСОБА_2 з 01.03.2016 було припинено нарахування та виплату пенсії.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_2 у період із 01.03.2016 і до дня своєї смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 , у встановленому законом порядку оскаржувала дії Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо припинення нарахування та виплату пенсії.

За таких підстав, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги та стягнути з Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 грошові кошти, набуті ним в порядку спадкування за законом у вигляді недоотриманої пенсії, яка належала за життя ОСОБА_2 , в розмірі 8251,11 коп. (73111 грн. 93 коп. належних до виплаті спадкоємцю за мінусом 64860 грн. 82 коп. фактично сплачених, дорівнює 8251 грн. 11 коп.). Вимоги спадкоємця ОСОБА_1 про стягнення з Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України на його користь грошові кошти у вигляді недоотриманої пенсії за життя ОСОБА_2 , за період з 01.03.2016 по 09.06.2017, у розмірі 25 124,51 грн., не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних в розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи.

За правилами статті 141 ЦПК України при розподілі судових витрат судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви в сумі 840 грн. 40 коп., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги, які підлягають задоволенню: 8251,11 грн. *100% : 25 124,51 грн. ціни позову = 32,84 %), тобто 3284, % від ціни позову (32,84% *840,80 грн. : 100%), що складає 276,12 грн.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до договору про надання правової (правничої) допомоги № 5фо/21 від 18.01.2021 (далі Договору), додаткової угоди № 1 до Договору від 18.01.2021, додаткової угоди № 2 до Договору від 01.02.2021, додаткової угоди № 3 до Договору від 29.03.2021 підписаних позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Гаврилюком В.В., квитанцій та актів приймання-передачі послуг, витрати на професійну правничу допомогу складають 2000 грн.

Враховуючи складність справи та обсяг виконаних адвокатом робіт, керуючись принципом співмірності та розумності судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, а також беручи до уваги те, що відповідачем не заявлено клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1218, 1227 ЦК України, ст. ст. 46, 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 84, 89, 158, 160, 223, 247, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про стягнення недоотриманої за життя пенсії, - задовольнити частково.

Стягнути з Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму недоотриманої пенсії у розмірі 8251,11 грн.

Стягнути з Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 276,12 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

В решті вимог позову - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлений 11 лютого 2021 року.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторін у справі:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса реєстрації як внутрішньопереміщеної особи: АДРЕСА_2 .

Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, , юридична адреса: вул. Зелінського, 27а, м. Маріуполь, Донецька область, 87548, засоби зв`язку - 0629 33 63 26.

Суддя Д.В. Киян