Провадження № 2/742/124/21
Єдиний унікальний № 742/2430/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2021 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Циганка М.О., за участю секретаря судового засідання Харченко Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до об`єднаної територіальної громади Малодівицької селищної ради в особі Малодівицької селищної ради Прилуцького району, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області про встановлення факту родинних відносин та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, -

встановив:

Позивачка звернулася з позовною заявою до об`єднаної територіальної громади Малодівицької селищної ради в особі Малодівицької селищної ради Прилуцького району, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області про встановлення факту родинних відносин та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є єдиним спадкоємцем за законом після смерті свого двоюрідного брата - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Він проживав сам. Позивачка була його єдиною родичкою. Його поховання провела за власні кошти.

Після смерті брата відкрилася спадщина на все його майно, в тому числі, й на право на земельну частку (пай) у колективній власності КСП «8 Березня» площею 3,90 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташовану в с. Обичів Прилуцького району Чернігівської області, на підставі сертифікату серії ЧН № 0148656, виданого на підставі рішення Прилуцької районної державної адміністрації від 15 серпня 1996 року № 334. Вказаний сертифікат зареєстровано 06 листопада 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 425. Однак, оригінал вказаного сертифікату, був втрачений.

Приватний нотаріус Прилуцького районного нотаріального округу Сидоренко Л.О. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини та правовстановлюючого документа сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0148656 на земельну частку (пай) та рекомендувала звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування на дану земельну ділянку.

Оскільки, будучи єдиними спадкоємцями за законом після смерті брата, позивачка не має можливості успадкувати земельну частку (пай), тому, нею і подано до суду позов про встановлення факту родинних відносин та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після його смерті.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, проте згідно письмової заяви, просила суд розглянути справу без їх участі. Заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, проте, подала до суду заяву в якій визнала позовні вимоги та просила розгляд справи проводити без її участі.

В судове засідання представник третьої особи не з`явився, проте, подав до суду заяву в якій просив розглядати справу без участі представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

У відповідності до копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 16 липня 1962 року вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 та її матір`ю записана ОСОБА_4 (а.с.10).

Згідно копії Свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 04 вересня 1982 року ОСОБА_1 вийшла заміж за ОСОБА_5 та змінила прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » (а.с. 9).

У відповідності до копії актового запису про народження № 56 від 16 лютого 1937 року, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 та її батьком записаний ОСОБА_8 (а.с. 45).

У відповідності до копії Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 09 грудня 2015 року ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 11).

У відповідності до копії актового запису про народження № 11 від 16 червня 1947 року, ОСОБА_9 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 та його батьком записаний ОСОБА_10 (а.с. 44).

Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 13 травня 2020 року, ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).

У відповідності до копії актового запису про смерть № 14 від 27 липня 1965 року, ОСОБА_10 , 1925 року народження, помер ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 47).

Згідно повідомлення Прилуцького міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 17 листопада 2020 року, актовий запис про народження ОСОБА_10 , 1925 року народження, не зберігся (а.с. 43).

Згідно копії повідомлення міськрайонного управління у Прилуцькому районі та м. Прилуках Головного управління держгеокадастру у Чернігівській області від 13 травня 2020 року встановлено, що відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), ОСОБА_2 зареєстровано право на земельну частку (пай) у колективній власності КСП «8 Березня» площею 3,90 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташовану в с. Обичів Прилуцького району Чернігівської області, на підставі сертифікату серії ЧН № 0148656, виданого на підставі рішення Прилуцької районної державної адміністрації від 15 серпня 1996 року № 334. Вказаний сертифікат зареєстровано 06 листопада 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 425 (а.с. 14).

Згідно довідки міськрайонного управління у Прилуцькому районі та м. Прилуках Головного управління держгеокадастру у Чернігівській області від 17 березня 2020 року, вартість земельної частки (паю) у колективній власності КСП «8 Березня» площею 3,90 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована в с. Обичів Прилуцького району Чернігівської області на підставі рішення Прилуцької районної державної адміністрації від 15 серпня 1996 року № 334, становить 76153,07 грн. (а.с.15).

Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Сидоренко Л.О. від 07 травня 2020 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину, у зв`язку з відсутністю свідоцтва про народження її матері ОСОБА_4 та її брата ОСОБА_10 та рекомендовано звернутися до суду (а.с.16).

Згідно інформаційної довідки із Спадкового реєстру від 03 березня 2021 року, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа не заводилася (а.с. 50).

Крім того, як вбачається з довідки Обичівського старостинського округу №2 Малодівицької селищної ради від 14 травня 2020 року за № 131, ОСОБА_1 здійснювала догляд за двоюрідним братом ОСОБА_2 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 та провела його поховання (а.с.13).

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 надали до суду письмові пояснення в яких підтвердили факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 був двоюрідним братом ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до п.п. 4, 5 Перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року, ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються, також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 529-531 ЦК України в редакції 1963 року, спадкоємцями за законом першої черги були в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

До числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні зі спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

Враховуючи вище зазначені правові норми, позивач не відноситься до спадкоємців померлого ОСОБА_2 на час відкриття спадщини.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру відомостей про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 з дня її відкриття до дати набрання чинності в редакції 2003 року, відсутні.

Оскільки, спадщину після смерті ОСОБА_2 ніхто не прийняв, наявні підстави для застосування до спірних правовідносин вимог книги шостої «Спадкове право» ЦК України в редакції 2003 року, згідно п.п.4,5 Перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. ст. 1258, 1264 ЦК України в редакції 2003 року, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу.

У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення (ст.1265 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що мати ОСОБА_1 - ОСОБА_4 та батько ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , були рідними братом та сестрою, а тому, ОСОБА_1 та ОСОБА_9 були двоюрідними братом та сестрою, що підтверджується сукупністю досліджених доказів.

Враховуючи, що спадщина відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 і з цього часу ніхто зі спадкоємців, визначених ст.ст. 529-531 ЦК УРСР в редакції 1963 року, в тому, числі держава (про визнання спадщини відумерлою), її не прийняли і вона залишилася відкритою до дня розгляду справи в суді.

01 січня 2004 року набрав чинності ЦК України в новій редакції, який значно розширив коло спадкоємців за законом і надав ОСОБА_1 право спадкувати після смерті ОСОБА_2 , як спадкоємиці п`ятої черги.

Згідно наявних матеріалів цивільної справи позивачка з заявою про відмову від спадщини не зверталася, відомостей про наявність спору про спадщину спадкодавця ОСОБА_2 , відсутні.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (стаття 1296 ЦК України).

Ст. 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Правових наслідків невиконання такого обов`язку, зокрема, у вигляді втрати права на спадщину, положеннями цивільного законодавства не передбачено.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України).

Згідно п. п. 11, 24 Пленум Верховного суду України від 16.04.2004 року N 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства" члени КСП, включенні до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку з дня видачі акта і в разі його смерті, успадкування права на земельну частку здійснюється за нормами цивільного права. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку, який видається відповідною районною державною адміністрацією.

Відповідно до правил ч.2 ст.9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства.

Згідно ст.81 ЗК України однією з підстав набуття права власності громадянами на земельні ділянки є прийняття спадщини громадянами.

Враховуючи об`єктивну неможливість оформлення позивачкою спадкових прав у встановленому законом порядку та, враховуючи фактичне визнання відповідачем заявленого позову, що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, за умови відсутності інших обставин, суд вважає за необхідне задовольнити цивільний позов, оскільки достовірно встановлено, що після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина, до складу якої входить, в тому числі, право на земельну частку (пай) у колективній власності КСП «8 Березня» площею 3,90 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) і спадкоємцем за законом є його двоюрідна сестра ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 16, 328, 1216-1218 ,1225, 1268 ЦК України, ст. ст. 81, 131 ЗК України, ст. ст. 12,81,82, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до об`єднаної територіальної громади Малодівицької селищної ради в особі Малодівицької селищної ради Прилуцького району, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області про встановлення факту родинних відносин та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був двоюрідним братом ОСОБА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , право в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну частку (пай) в колективній власності КСП «8 Березня» село Обичів Прилуцького району Чернігівської області розміром 3,90 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на підставі сертифікату серії ЧН № 0148656, виданого за рішенням Прилуцької районної державної адміністрації від 15 серпня 1996 року № 334, сертифікат зареєстровано 06 листопада 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 425.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя М.О.Циганко