Справа №639/1454/19
Провадження №2/639/124/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді - Баркової Н.В.,

за участю секретаря - Волкової С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Харківської міської ради, ОСОБА_2 , Військової частини НОМЕР_1 , третя особа: Управління служби у справах дітей Новобаварського району Харківської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням, виключення з числа службового житлового фонду, визнання рішення незаконним та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

15.03.2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Виконавчого комітету Харківської міської ради, ОСОБА_2 , Військової частини НОМЕР_1 , третя особа: Управління служби у справах дітей Новобаварського району Харківської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням, виключення з числа службового житлового фонду, визнання рішення незаконним та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.03.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Харківської міської ради, ОСОБА_2 , Військової частини НОМЕР_1 , третя особа: Управління служби у справах дітей Новобаварського району Харківської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням, виключення з числа службового житлового фонду, визнання рішення незаконним та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання копії даної ухвали.

На виконання ухвали суду від 18.03.2019 року позивачем вказані недоліки були усунуті та ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.04.2019 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Харківської міської ради, ОСОБА_2 , Військової частини НОМЕР_1 , третя особа: Управління служби у справах дітей Новобаварського району Харківської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням, виключення з числа службового житлового фонду, визнання рішення незаконним та зобов`язання вчинити певні дії. Призначено судове засідання.

В позові ОСОБА_1 просить суд визнати рішення житлово-побутової комісії №1 військової частини НОМЕР_1 від 18.01.2019 року незаконним; виключити квартиру АДРЕСА_1 із числа службового житлового фонду; визнати за нею та членами її сім`ї - дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 ; зобов`язати виконавчий комітет Харківського міської ради укласти з позивачем договір найму житла та видати позивачу ордер на вказану квартиру.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 05.02.2020 року клопотання позивача ОСОБА_1 про виклик свідків та витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Харківської міської ради, ОСОБА_2 , Військової частини НОМЕР_1 , третя особа: Управління служби у справах дітей Новобаварського району Харківської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням, виключення з числа службового житлового фонду, визнання рішення незаконним та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Зобов`язано Головне управління Національної гвардії України надати суду належним чином завірену копію рішення (витяг з протоколу) центральної житлово-побутової комісії Головного управління Національної гвардії України про надання дозволу ОСОБА_2 на вивід з розряду службової квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Викликано в судове засідання свідків: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

У судове засідання 04.03.2021 року позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_7 не з`явилися, повідомлені належним чином про день і час розгляду справи, позивач ОСОБА_1 надала письмову заяву, в якій просила відкласти судове засідання у зв`язку з впровадженням карантину.

Відповідач ОСОБА_2 надав до канцелярії суду телефонограму, в якій просив провести судове засідання у його відсутність.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про день і час розгляду справи, про причини неявки суд не сповістили.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що вищевказаний позов підлягає залишенню без розгляду, виходячи з наступного.

Належним чином повідомлена про день і час розгляду справи позивач ОСОБА_1 неодноразово надавала письмові заяви про відкладення розгляду справи (10.06.2020 року, 12.08.2020 року, 15.09.2020 року, 16.10.2020 року, 04.12.2020 року, 22.01.2021 року та 04.03.2021 року) у зв`язку з впровадженням карантину. Представник позивача ОСОБА_7 також повідомлена судом належним чином про день і час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляла. При цьому в судовому засіданні 04.12.2020 року судом було визнано неявку позивача ОСОБА_1 у судове засідання такою, що здійснена без поважних причин.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID 19» від 11.03.2020 року № 211 з 12.03.2020 року. В наступні місяці карантин також продовжувався постановами Кабінету Міністрів України, і постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року № 641» від 13.10.2020 року №956 дія карантину на всій території України продовжена до 31.12.2020 року. Крім того з 08.01.2021 року до 24.01.2021 року включно в Україні діятимуть посилені карантинні обмеження. Відповідну постанову «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19» було прийнято на засіданні Кабінету Міністрів 09.12.2020 року. Суд звертає увагу, що постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» від 04.05.2020 року № 343 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та відповідно до підпункту 8 пункту 2 Постанови дозволена діяльність адвокатів, нотаріусів, аудиторів та психологів. На виконання Закону України від 30.03.2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» та відповідно до пункту 10 частини першої статті 152, частини п`ятої статті 153 Закону України «Про судоустрій і статус судів» Державна судова адміністрація України наказом від 08.04.2020 року № 169 затвердила Порядок роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду.Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України).Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Позивач ОСОБА_1 в порушення вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України жодного разу не надала суду медичних документів, які б підтверджували неможливість її прибути в судові засідання внаслідок значної небезпеки для неї хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, або внаслідок захворювання.
Відповідно до ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість з`явлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження;

5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Згідно з ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Частиною 5 ст. 223 ЦПК України встановлено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Вказані положення також зазначені у ч. 1 ст. 257 ЦПК України. Тобто, в законі не вказано про врахування поважності причин повторної неявки позивача, зазначені зміни до законодавства внесені з метою недопущення зловживання особами, які беруть участь у справі, своїми процесуальними правами.

Таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст. 210 ЦПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

При цьому законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 5 ст. 142 ЦПК України), а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч. 2 ст. 257 ЦПК України).

Отже згідно із вимогами ЦПК України суд не повинен з`ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і це не може бути підставою для скасування постановленої ним ухвали про залишення заяви без розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Крім того, слід зазначити, що Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_7 повідомлялися судом про час та місце розгляду справи належним чином, проте в судові засідання повторно не з`явилися, заяву про розгляд справи за їх відсутності не подавали, навпаки, позивач неодноразово подавала заяви про відкладення розгляду справи, які не обґрунтовувала жодними доказами, що свідчили б про поважність причин її неявки в судові засідання, правом брати участь в судовому засіданні шляхом відеоконференції також не скористалась. Отже, обставини неявки у судові засідання позивача ОСОБА_1 , якій було відомо про наявність цивільної справи за її позовом в суді та неодноразові виклики її в судові засідання дають підстави стверджувати про неналежне здійснення нею своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що призводить до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час не може бути розглянута по суті. При цьому у суду відсутні передбачені процесуальним законом підстави для розгляду справи по суті за відсутності позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Харківської міської ради, ОСОБА_2 , Військової частини НОМЕР_1 , третя особа: Управління служби у справах дітей Новобаварського району Харківської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням, виключення з числа службового житлового фонду, визнання рішення незаконним та зобов`язання вчинити певні дії підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. 10, 43, 44, 131, 128, 210, 223, 257 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Харківської міської ради, ОСОБА_2 , Військової частини НОМЕР_1 , третя особа: Управління служби у справах дітей Новобаварського району Харківської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням, виключення з числа службового житлового фонду, визнання рішення незаконним та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 04.03.2021 року.

Суддя Н.В.Баркова