Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/321/21

Провадження №2/377/226/21

14 липня 2021 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Бабич Н.С., за участю секретаря судового засідання - Гуміної В.М., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить розірвати шлюб між ним, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 24 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дубровицького районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 86, та стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дубровицького районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 86. За час шлюбу у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Кожен із них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Від постійних суперечок і скандалів у позивача погіршується самопочуття та він перебуває у стані стресу. Між позивачем та відповідачем з початку 2020 року припинені фактичні шлюбні відносини, втрачені усі фізичні та духовні зв`язки. Виходячи з того, що за час сімейного життя між позивачем та відповідачем склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові та поваги один до одного між ними втрачено, фактичні шлюбні відносини припинені, примирення та збереження сім`ї не можливо, так як це буде суперечити інтересам та волі обох сторін, позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і шлюб існує формально. Враховуючи вказані обставини, просить не надавати строк на примирення.

Ухвалою судді від 15 червня 2021 року, після виконання вимог, передбачених ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 14 липня 2021 року.

У призначене судове засідання позивач не з`явився, про дату, часу і місце розгляду справи повідомлений належним чином. На електронну адресу суду надіслав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, у призначене судове засідання не з`явилася. Через канцелярію суду подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги визнала повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 24 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дубровицького районного управління юстиції у Рівненській області, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 24 липня 2014 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дубровицького районного управління юстиції у Рівненській області, про що 24 липня 2014 року складено відповідний актовий запис за № 86. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - ОСОБА_4 , дружині - ОСОБА_2 .

Під час шлюбу у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 81, батьком якої є позивач, матір`ю - відповідач, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 07 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дубровицького районного управління юстиції у Рівненській області, копія якої долучена до матеріалів справи.

Як вбачається із змісту позовної заяви, причиною звернення позивача до суду стало те, що шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені, між ними відсутнє взаєморозуміння та у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Сторони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, не ведуть спільне господарство, сімейні стосунки поновлювати не бажають. Подальше примирення та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача та відповідача, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Зі статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) вбачається, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Згідно з ч. 2 ст. 18, ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові та поваги один до одного між позивачем та відповідачем втрачено. Примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливе.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам та волі позивача і відповідача.

Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч. 2 ст. 110 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб.

Як вбачається з позовної заяви та заяви відповідача, яку вона подала до суду 16 червня 2021 року, домовленостей щодо виховання дитини між позивачем та відповідачем досягнуто, спір щодо розподілу спільного майна, набутого під час шлюбу, відсутній.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідач ОСОБА_2 у заяві, яку вона подала до суду, просила залишити їй після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Виходячи з наведеного, враховуючи, що відповідач подала заяву про визнання позову до початку розгляду справи по суті, то на користь позивача з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто 454 гривні, інша частина судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 24 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дубровицького районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 86.

Після розірвання шлюбу дружині залишити прізвище ОСОБА_2 .

Головному Управлінню Державної казначейської служби України у Київській області (01196, м. Київ, площа Лесі Українки, будинок 1) повернути ОСОБА_1 454 гривні сплаченого при поданні позову судового збору згідно з фіскальним чеком АТ «Укрпошта» від 26 травня 2021 року, платіж №, оригінал якого зберігається в матеріалах цивільної справи №377/321/21.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в сумі 454 гривні.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд Київської області. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повне рішення суду складено 14 липня 2021 року.

Суддя Н. С. Бабич