Справа № 463/4817/19
Провадження № 2/463/621/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого - судді Мармаша В.Я.,

при секретарі с/з - Заставній С.Л.,

а участю позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору позики та стягнення суми боргу, -

в с т а н о в и в

позивач звернувся до суду з позовом, просив стягнути з відповідача борг за договором позики від 07.11.2018 у розмірі 28000 грн., 3 проценти річних з простроченої суми боргу у розмірі 350 грн., проценти за користування коштами позивача у розмірі 2141,92 грн., а разом - 30491,92 грн.

Позов мотивує тим, що 07.11.2018 сторони уклали договір позики, відповідно до умов якого відповідач отримала від позивача 28000 грн., які зобов`язалася повернути до 07.01.2019. Однак відповідач свій обов`язок не виконала, тому позивач просив стягнути заборгованість в судовому порядку.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з наведених у позовній заяві підстав.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечила, пояснила, що дійсно підписала договір позики від 07.11.2018 на суму 28000 грн., однак вказаних коштів не отримувала, а підписала договір на прохання позивача, який вказав, що відповідний документ має значення для розгляду цивільної справи за її позовом. В подальшому під час розгляду цієї справи у суді вона дійсно мала телефонну розмову з позивачем про повернення йому 1000 доларів США, однак ствердила, що мова йшла про гіпотетичне сплату йому гонорару у цивільній справі, з приводу чого вони остаточної згоди не дійшли.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст. 265 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.11.2018 між позивачем як позикодавцем та відповідачем як позичальником укладено договір позики грошей на суму 28000 грн., що підтверджується договором позики, позичальник зобов`язалася повернути позикодавцеві грошові кошти у термін до 07.01.2019.

Відповідач у визначений договором строк позичені кошти не повернула. У судовому засіданні вона підтвердила факт підписання договору позики від 07.11.2018. При цьому доводи відповідача, що вона не отримувала коштів за підписаним нею договором позики від 07.11.2018 не підтверджуються жодними доказами, а тому не є доведеними у встановленому процесуальним законом порядку.

Згідно статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Крім цього, згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з наданим позивачем розрахунками, заборгованість відповідача за вказаним договором становить 30491,92 гривень, з яких 28000 гривень заборгованість за основною сумою позики, 350 грн. три відсотки річних, 2141,92 грн. проценти за користування коштами.

Із врахуванням зазначених вище положень закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу та трьох процентів річних є підставними, оскільки заявлені позивачем за період, що обраховується з дати порушення права позивача (з 08.01.2019). А тому позов в цій частині слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 28000 грн. основного боргу та 3 процентів річних за прострочене виконання грошового зобов`язання у розмірі 350 грн.

В іншій частині позовних вимог суд відмовляє враховуючи, що позивач мав право на отримання відсотки за користування його коштами в порядку ст. 536 ЦК України у період з наступного дня після укладення договору (08.11.2018) до дати виконання позичальником зобов`язання (07.01.2018 включно), однак позовні вимоги в цій частині заявлені за період починаючи з 08.01.2019, тобто після встановленого строку дії договору.

При цьому у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 714,45 гривень судового збору, тобто 92,98 % розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 89, 141, 259, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 61, 611, 325, 526, 1046, 1049 ЦК України, суд, -

ухвалив:

позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 07 листопада 2018 року в розмірі 28000 грн. (двадцять вісім тисяч гривень) та три процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 350 грн. (триста п`ятдесят гривень).

В решті вимог позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 714,45 грн. (сімсот чотирнадцять гривень сорок п`ять копійок) судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду в порядку і строки передбачені ст.ст. 354, 355, п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України. Рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя Мармаш В. Я.