Ухвала

05 березня 2021 року

місто Київ

справа № 522/18941/15-ц

провадження № 61-3353ск21

Верховний Суд у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. вивчив касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Одеського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором займу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 01 березня 2021 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Одеського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Касаційну скаргу подано без додержання вимог процесуального закону, чинного на момент звернення зі скаргою.

І. Усупереч вимогам пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору в повному розмірі.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Згідно із статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до змісту рішень судів першої та апеляційної інстанції пред`явлений позов містить вимогу майнового характеру про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі, з урахуванням зміни позовних вимог, 1 693 452, 00 грн.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень у справі № 522/18941/15-ц 16 березня 2016 року Приморським районним судом м. Одеси вирішено питання про забезпечення позову. Зміст зазначеного рішення свідчить, що ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, у якому зазначена його ціна - 18 423, 30 дол. США, що еквівалентно 387 802, 30 грн.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру встановлюються у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0, 4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

За правилом статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» установлено у 2015 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня - 1 218 гривень, з 1 вересня - 1 378 гривень.

Враховуючи наведені положення Закону України «Про судовий збір», Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» сума судового збору за подання позову у 2015 році становила 3 878, 02 грн, а за подання касаційної скарги становить 7 756, 04 грн.

Оскільки, відповідно до квитанції від 26 лютого 2021 року № 33555 ОСОБА_1 сплатив судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 5 391, 62 грн, заявнику необхідно доплатити судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду апеляційної інстанцій у розмірі 2 364, 42 грн (7 756, 04 грн - 5 391, 62 грн) і надати оригінал квитанції про його сплату.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України

«Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

ІІ. За правилами частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.

Суд виходить з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними, зокрема у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали скаржникові своєчасному зверненню з такою скаргою.

У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року, повний текст якого складено 25 листопада 2020 року, оскільки суд апеляційної інстанції копію зазначеного рішення заявнику не направив, однак постанова апеляційного суду заявником отримана 24 лютого 2021 року у приміщенні суду першої інстанції.

До касаційної скарги подана копія заяви ОСОБА_1 від 09 лютого 2021 року із вимогою до Приморського районного суду м. Одеси про отримання копії рішень, які ухвалено у справі № 522/18941/15-ц.

На переконання заявника, зазначене є достатньою підставою для поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.

Проте, на стадії відкриття касаційного провадження Верховний Суд не має можливості перевірити наявність чи відсутність доказів на підтвердження надсилання/вручення судом апеляційної інстанції копії рішення заявнику, оскільки за правилом частини сьомої статті 394 ЦПК України питання про витребування матеріалів справи вирішується під час відкриття касаційного провадження.

Також Верховний Суд визнає, що наявність заяви сторони у справі із вимогою видати копію судового рішення не свідчить про те, що сторона не зверталася раніше та не отримувала копію саме цього рішення.

Отже, на підтвердження підстав пропуску строку на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року заявнику необхідно надати докази на підтвердження тієї обставини, що він не отримував раніше копії оскаржуваного рішення. Зазначене може бути підтверджено відомостями (довідкою) Приморського районного суду м. Одеси про те, що ОСОБА_1 раніше не отримував копії постанови Одеського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року, крім 24 лютого 2021 року відповідно до заяви від 09 лютого 2021 року № 15770/21.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Суд роз`яснює, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (частина третя статті 185 ЦПК України).

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором займу, залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк у строк тривалістю в десять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний