ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4194/21
провадження № 2/753/5097/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Гусак О.С. з секретарем Рупак О.А., за участю представника позивачів ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , її представника ОСОБА_3 , розглянувши заяву представника позивачів ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в:

У провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 8 квітня 2021 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 7 липня 2021 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_6 .

7 липня 2021 року до Дарницького районного суду м. Києва від представника позивачів надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_6 . Заява обґрунтована наступними обставинами. На час звернення до суду з указаним позовом власником спірної квартири у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно значилась власником відповідач ОСОБА_2 . Однак, 26 лютого 2021 року на підставі договору купівлі-продажу до Державного реєстру внесений запис про право власності на спірну квартиру ОСОБА_6 .. Відчуження квартири відбулось незважаючи на те, що ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва у межах кримінального провадження № 0010949 від 18 грудня 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190КК України, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки в Державному реєстрі був відсутній запис про арешт квартири. Обтяження (арешт) квартири спірної квартири було припинено державним реєстратором Бучанського міського відділу ДВС Нижник Т.В. 24 липня 2020 року з невідомих підстав. Крім цього, спірна квартира після виключення запису про її арешт була передана в іпотеку третій особі ОСОБА_7 . Наразі відповідний запис про арешт спірного нерухомого майна відновлено у Державному реєстрі, проте сторона позивача вважає, що своїми діями особи, причетні до вчинення злочину щодо спірної квартири, намагаються шляхом протиправних дій в Державному реєстрі та декількох переоформлень спірної квартири ускладнити розгляд справи та у подальшому виконання рішення суду у разі задоволення позову.

За результатами вивчення заяви та матеріалів справи суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову з таких підстав.

Згідно з положенням ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при розгляді заяви про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 26 квітня 2019 року у справі № 753/7758/19 (провадження № 1-кс/753/2970/19) за результатами розгляду клопотання старшого слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП в м. Києві Ніколаєнко Б.В. про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0010949 від 18 грудня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 000. Вказана ухвала не оскаржувалась в апеляційному порядку, а тому є чинною.

Крім того, у судовому засіданні представник позивачів підтвердив факт внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформації про державну реєстрацію обтяжень, а саме арешт спірної квартири на підставі ухвали від 26 квітня 2019 року.

Враховуючи те, що на спірну квартиру вже накладено арешт, суд знайшов недостатніми та необґрунтованими доводи заяви про доцільність повторного накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 в порядку забезпечення позову після відкриття провадження у цивільній справі.

Керуючись ст. 153 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви представника позивачів ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 14 липня 2021 року.

Суддя О.С. Гусак