Провадження №2/523/4360/21
У Х В А Л А

"09" липня 2021 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Далеко К.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі №523/12207/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

07.07.2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів у сумі 7 500, 00 доларів США, що еквівалентно 205 575, 00 гривень.

Судом не вирішено питання відкриття провадження у справі, згідно ч. 6 ст. 187 ЦПК України надіслано запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання відповідача ОСОБА_2 щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Одночасно із позовною заявою, до суду ОСОБА_1 було подано заяву про забезпечення позову, якою останній просить забезпечити позов шляхом: накладення арешту на нерухоме майно у вигляді квартири АДРЕСА_1 . Обґрунтовує подану заяву тим, що відповідач відмовляється повернути йому безпідставно отримані грошові кошти. Вищезазначене майно, належне відповідачу, не має заборони на відчуження, а тому відповідач може вчинити дії щодо його продажу, що унеможливить виконання рішення суду про задоволення позову.

Заява про забезпечення позову може бути розглянута до відкриття провадження у справі. Така позиція міститься у постанові ОП ВС/КЦС по справі № 308/8567/20 від 14.06.2021, висновки якою враховуються судом, згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, заяву про забезпечення позову, дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такої позиції притримується Верховний Суд у своїй Постанові 17 жовтня 2018 року, справа № 183/5864/17-ц (провадження № 61-38692св18).

Крім того, ст. 150 ЦПК України імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

При цьому, співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне вчинення таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п.3-4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9).

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 з позовом про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів у сумі 7 500, 00 доларів США, що еквівалентно 205 575, 00 гривень. Позивач зазначає, що дані грошові кошти є завдатком, який передавався відповідачу з метою забезпечення придбання у подальшому нерухомого майна. Разом із тим, попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна сторони так і не уклали, істотні умови договору не узгодили, через втрату довіри до відповідача, позивач не має бажання на укладення договору. Вимогою від 11.06.2021 року, направленою відповідачеві, позивач вимагав повернути грошові кошти протягом 5 днів з моменту її отримання. Строк повернення грошових коштів сплив 23.06.2021 року, кошти відповідач не повернув.

Разом з тим, суд вважає, що вказана заявником обставина не повернення відповідачем грошових коштів за вимогою від 11.06.2021 року, отриманою ним 23.06.2021 року, сама по собі не є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову в спосіб, визначений позивачем.

Суд зазначає, що позивачем не доведено тієї обставини, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Крім того, заява позивача про забезпечення позову взагалі не містить обґрунтування щодо необхідності застосування заходів забезпечення позову. Відсутність заборони відчуження на майні відповідача, та неповернення грошових коштів протягом менше місяця, не визнається судом належним обґрунтуванням для застосування заходів.

Також, заявлений позивачем до застосування вид заходів забезпечення позову щодо накладення арешту на нерухоме майно квартиру, не є співмірним заявленим позовним вимогам про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів. Вжиттям заявленого виду забезпечення позову можуть бути порушені реальні права законного власника щодо володіння та користування власним майном.

З врахуванням наведеного, суд, надаючи оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи неспівмірність заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, нетривалий строк не повернення грошових коштів менше місяця, дійшов висновку що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому.

Керуючись ст. 153, 260, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі № 523/12207/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складання повного тексту ухвали. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала складена 09.07.2021 року.

Суддя