Справа № 161/3871/20 Головуючий у 1 інстанції: Ковтуненко В. В.
Провадження № 22-ц/802/285/21 Категорія: 76 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Данилюк В.А.,

суддів Киці С.І., Шевчук Л.Я.,

з участю:

секретаря судового засідання Галицької І.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ківерцівського національного природного парку «Цуманська пуща» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 грудня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

В березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що наказом в.о. директора Ківерцівського НПП «Цуманська пуща» Квача І.С. № 08-ос від 21 січня 2020 року його було звільнено з посади начальника відділу відтворення та збереження рослинного та тваринного світу КНПП «Цуманська пуща» 11 лютого 2020 року за власним бажанням через порушення трудового законодавства відповідно до п. 3 ст. 38 КЗпП України (а.с. 7, 68) згідно з поданою заявою від 21 січня 2020 року, в останній день відпустки. Вважає таке звільнення незаконним, оскільки його звільнили до закінчення двотижневого терміну. У цей строк він усно попереджав по телефону про відкликання заяви на звільнення, а також зазначав про це у заяві від 24 січня 2020 року. Не зважаючи на це, був звільнений з 11 лютого 2020 року. Просить визнати незаконним наказ від 21 січня 2020 року за № 08-ос «Про звільнення ОСОБА_1 ». Поновити його на роботі. Стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу по день постановлення рішення суду. Стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 8 000,00 гривень з підстав, викладених в уточненій позовній заяві.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 грудня 2020 року відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні його позову до Ківерцівського національного природного парку «Цуманська пуща» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, вказує, що незаконність і необґрунтованість рішення полягає у неповному та неправильному встановленні обставин, які мають значення для справи, та неправильному застосуванні норм матеріального та процесуального права. Просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу, відповідач КНП «Цуманська пуща» зазначає, що судом було всебічно і повно досліджено докази та встановлено обставини справи, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі, оскільки рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права.

В даному судовому засіданні позивач ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, представник відповідача ОСОБА_2 апеляційну скаргу заперечив.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

З матеріалів справи убачається, що позивач ОСОБА_1 з 25 листопада 2015 року працював на посаді начальника відтворення та збереження рослинного та тваринного світу в Ківерцівському національному природному парку «Цуманська пуща».

20 січня 2020 року ОСОБА_1 подав на ім`я в.о. директора Ківерцівського НПП «Цуманська пуща» Квача І.С. заяву, відповідно до якої просив надати йому відпустку з 21 січня 2020 року (а.с. 66).

21 січня 2020 року ОСОБА_1 подав на ім`я в.о. директора Ківерцівського НПП «Цуманська пуща» Квача І.С. заяву (а.с. 69), із змісту якої убачається, що ОСОБА_1 просив забезпечити його право на відпуски у разі звільнення. Зазначив, що датою звільнення є останній день відпустки. Просив звільнити його з роботи за частиною 3 статті 38 КЗпП України - через порушення трудового законодавства установою, а саме більше її ОСОБА_3 (так у заяві). Також вказав, що дана його заява є заявою на звільнення. Погодився на виплату вихідної допомоги за наявності фінансування (а.с. 69).

Згідно з наказом в.о. директора Ківерцівського НПП «Цуманська пуща» Квача І.С. № 03-вп від 21 січня 2020 року «Про надання додаткових відпусток ОСОБА_1 » начальнику відділу відтворення та збереження рослинного та тваринного світу ОСОБА_1 надано невикористані додаткові відпустки за ненормований робочий день тривалістю 14 календарних днів за період роботи з 25 листопада 2017 року по 24 листопада 2018 року та з 25 листопада 2018 року по 24 листопада 2019 року - з 21 січня по 03 лютого 2020 року (а.с. 65), а згідно з наказом в.о. директора Ківерцівського НПП «Цуманська пуща» Квача І.С. № 04-вп від 21 січня 2020 року «Про надання додаткових відпусток ОСОБА_1 » ОСОБА_1 надано невикористані додаткові відпустки за ненормований робочий день тривалістю 6 календарних днів за період роботи з 25 листопада 2019 року по 24 листопада 2020 року - з 04 лютого по 11 лютого 2020 року (а.с. 67).

Наказом в.о. директора Ківерцівського НПП «Цуманська пуща» Квача І.С. № 08-ос від 21 січня 2020 року «Про звільнення ОСОБА_1 » звільнено ОСОБА_1 з посади начальника відділу відтворення та збереження рослинного та тваринного світу КНПП «Цуманська пуща» 11 лютого 2020 року за власним бажанням через порушення трудового законодавства відповідно до п. 3 ст. 38 КЗпП України (а.с. 7, 68) відповідно до поданої заяви від 21 січня 2020 року в останній день відпустки, як про це просив ОСОБА_1 ..

24 січня 2020 року ОСОБА_1 подав на ім`я в.о. директора Ківерцівського НПП «Цуманська пуща» Квача І.С. заяву (а.с. 12). Як вбачається із дійсного змісту поданої заяви, ОСОБА_1 відкликає останній абзац його заяви на звільнення щодо погодження відтермінування. Відтермінування стосується виплати вихідної допомоги, оскільки в останньому абзаці заяви на звільнення зазначено про виплату вихідної допомоги за наявності фінансування (а.с. 69).

Відповідно до частини 3 ст. 38 КЗпП України працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Отже, розірвання трудового договору за статтею 38 КЗпП України є різновидом припинення трудових відносин в односторонньому порядку. Правове значення для припинення трудового договору має письмово викладена ініціатива працівника з наміром припинити трудові відносини, що доведена до відома роботодавця в установленому законом порядку.

Із заяви на звільнення убачається, що позивач ОСОБА_1 подав заяву на звільнення саме за ч. 3 ст. 38 КЗпП України і, як пояснив позивач, порушення трудового законодавства полягало у його незаконному попередньому звільненні, при цьому було узгоджено дату звільнення останній день відпустки.

У даному випадку двотижневий строк для відпрацювання не застосовується, а тому заява на звільнення не може бути відкликана.

Крім того, позивачем не було доведено факту відкликання своєї заяви на звільнення, оскільки зазначення в його заяві від 24 січня 2020 року про відкликання за змістом означає не враховувати його заяву про відтермінування виплати грошових коштів.

Таким чином, доводи позивача ОСОБА_1 про те, що його звільнили з порушенням чинного законодавства до закінчення двотижневого строку є необґрунтованими, враховуючи, що ч. 3 ст. 38 КЗпП України не визначає обов`язку роботодавця звільняти працівника з дотриманням двотижневого строку, при цьому сторони узгодили дату звільнення останній день відпустки, тобто 11 лютого 2021 року. Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про безпідставність позовних вимог щодо поновлення на роботі та стягнення заробітку за вимушений прогул.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення ї прав.

При відмові в позові за основною вимогою про поновлення на роботі відсутні підстави для стягнення моральної шкоди, яка є похідною вимогою, оскільки порушення прав позивача не встановлено.

Доводи апеляційної скарги були предметом дослідження судом першої інстанції та висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлене з додержанням норм процесуального права та матеріального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 грудня 2020 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 4 березня 2021 року.

Головуючий

Судді