Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6079/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2021 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Позарецької С.М.

при секретарі Лисенко І.В., Осадчій А.Ю.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача

адвоката Ульянова С.М.

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`єю, як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, визнання спадкоємцем четвертої черги, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, визнання спадкоємцем четвертої черги. Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7 , після смерті якого відкрилась спадщина на рухоме та нерухоме майно. Заповіт за життя ОСОБА_7 не склав, спадкоємців першої, другої, третьої черг та законом у померлого ОСОБА_7 немає.

Із спадкоємців у померлого, крім ОСОБА_1 - цивільної дружини, є ще племінники та племінниці.

Позивач вказує, що вона проживала однією сім`єю із померлим ОСОБА_7 , як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу з 04.07.1997р.; вели спільно господарство, піклувалися один про одного. Після смерті ОСОБА_7 , ОСОБА_1 звернулася до Другої Черкаської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Крім того, нотаріус повідомив, що із заявою про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , а тому існує спір про право.

Таким чином, просить суд, - встановити факт проживання однією сім`єю, як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу - ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , - з 1997 року до моменту смерті останнього; визнати ОСОБА_8 спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 23.09.2019р. відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 15.01.2020р. залучено до участі у розгляді справи співвідповідача ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 28.09.2020р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Ухвалою суду від 11.06.2020р. відмовлено у задоволенні заяв ОСОБА_2 про забезпечення доказів, яка залишена без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 02.09.2020р.

Ухвалою суду від 11.06.2020р. відмовлено ОСОБА_2 у прийнятті зустрічного позову.

Ухвалою суду від 28.09.2020р. відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 та заяви ОСОБА_5 про забезпечення доказів.

Відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позов, за яким просить відмовити у задоволенні позову. Зазначено, що останні п`ять років перед смертю ОСОБА_7 , ОСОБА_1 з ним не проживали однією сім`єю, не вели спільне господарство, не мали спільного побуту та не мали спільних заощаджень. Крім того, на момент смерті ОСОБА_7 була живою його рідна сестра ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто через 42 дні після відкриття спадщини померлого ОСОБА_7 на належне йому майно. Про це ОСОБА_1 було відомо. При цьому, ОСОБА_9 за життя не подала заяву про прийняття спадщини після смерті свого брата ОСОБА_7 , а тому право на спадкування, відповідно до ст. 1276ЦК перейшло до її дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_2 . Отже, просить відмовити у задоволенні позову.

Позивачем ОСОБА_1 подано відповідь на відзив ОСОБА_2 , за яким просить задовольнити заявлені позовні вимоги на підставі наявних доказів.

Відповідачем ОСОБА_5 подано відзив на позов, за яким просить відмовити у задоволенні позову, оскільки, як їй відомо, за останні п`ять років перед смертю ОСОБА_7 , ОСОБА_1 та ОСОБА_7 разом не проживали, не мали спільного побуту, не мали взаємних прав та обов`язків та заощаджень. Крім того, ОСОБА_7 сам проживав за місцем своєї реєстрації; періодично телефонував її матері ОСОБА_9 та розповідав про своє життя, особисті справи, здоров`я тощо. Під час відвідувань у 2016 році ОСОБА_7 , вона ніколи не бачила ОСОБА_1 . Останній раз вона розмовляла з ОСОБА_7 25.02.2019р., доглядаючи із братом ОСОБА_2 за своєю матір`ю ОСОБА_9 . Крім того, 26.02.2019р. швидку допомогу для ОСОБА_7 викликала ОСОБА_10 , яка супроводжувала його до лікарні. Як їй відомо, під час перебування ОСОБА_7 у січні 2019р. у лікарні, ОСОБА_1 його не відвідувала.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Ульянов С.М. просили задовольнити позовні вимоги, посилаючись на доводи, що викладені у позовній заяві. Крім того, позивачем ОСОБА_1 надані письмові пояснення по справі. Зазначили, що позивач вела із ОСОБА_7 спільне господарство, починаючи ще з 1997 року і до смерті останнього. Крім того, обробляли город та садочок на дачі, що в АДРЕСА_1 , з урожаю готували консервацію, разом із сусідами та рідними, знайомими святкували дні народження, та інші події. Купували за спільні кошти речі, одяг, побутову техніку (телевізор, електроплиту тощо). У 2013р. спільно придбали насос для води, який встановлено на дачі. Влітку кожного року постійно жили на дачі, а в холодну пору року жили в місті Черкаси, то в квартирі, належній ОСОБА_1 , то у квартирі, належній ОСОБА_7 . Разом святкували новорічні свята та дні народження. Також вона мала ключі від квартири ОСОБА_7 і вільно нею користувалася, там зберігалися консервація та овочі, фрукти з дачі. Крім того, купували за спільні кошти продукти харчування, спілкувалися із спільними друзями та сусідами; ОСОБА_7 подарував ОСОБА_1 кольцо і всім представляв її як дружину. Зазначили, що позивач залишає судові витрати за собою.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що останні п`ять років ОСОБА_1 не проживала разом із ОСОБА_7 . Крім того, подані письмові пояснення.

В судове засідання відповідач ОСОБА_5 не з`явилась, будучи належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи. Надано заяву про розгляд справи за її відсутності.

В судове засідання відповідач ОСОБА_4 не з`явилась, будучи належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, подано до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Зазначено, що позовні вимоги не визнає і, як їй відомо, за останні шість років перед смертю ОСОБА_7 проживав сам за адресою: АДРЕСА_2 . Відзив на позов не було подано.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Відзив на позов не подано. Про поважність причин неявки не повідомлено.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_11 (рідна сестра позивача), ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 показали, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 проживали разом близько 20-25 років спільно. Вони дружньо жили; спільно відмічали свята, дні народжень. ОСОБА_7 вважав і всім представляв ОСОБА_1 , як свою дружину; вони мали спільний бюджет, вели спільний побут. ОСОБА_7 піклувався ОСОБА_1 , завжди допомагав їй готувати їжу, самостійно проводив роботи на дачі, вони обробляли спільно город, займалися на дачі господарством - облаштовували подвір`я, замінили вікна у будинку. Купили разом телевізор та холодильник. Починаючи з весни і до пізньої осені вони жили на дачі в селі, а на зиму переїздили до міста Черкаси, де жили то в неї, то в нього. Коли ОСОБА_7 хворів, то ОСОБА_1 постійно відвідувала його у лікарні, готувала для нього їжу, купувала ліки, піклувалася про нього. ОСОБА_7 був хрещеним ОСОБА_12 і останній знає ОСОБА_1 як його дружину ще з 2000 року, коли пішов до першого класу у школі. ОСОБА_12 з 2015р. постійно відвідував ОСОБА_7 на дачі, де також з ним була завжди ОСОБА_1 ; вони завжди були разом і ОСОБА_7 розповідав ОСОБА_12 про ОСОБА_1 як дружину, в квартирі ОСОБА_7 були жіночі речі, а коли він до нього приходив, то ОСОБА_1 була в халаті (домашньому одязі) і готувала їжу. Був випадок, коли ОСОБА_12 допомагав їм переносити їхні речі до квартири - за місцем проживання ОСОБА_7 . Як зазначила свідок ОСОБА_13 , ОСОБА_7 ділився з нею особистим і дякував долі, що звела його із ОСОБА_1 , вони разом робили ремонт в квартирі, належній ОСОБА_1 , а також замінили вікна у будинку на дачі, облаштували доріжки у подвір`ї; займалися садівництвом та городом; ОСОБА_7 подарував ОСОБА_1 обручку, але вони не встигли зареєструвати шлюб. Свідок ОСОБА_16 показала, що є сусідкою по будинковолодінню у селі Новоселівка і знає ОСОБА_1 та ОСОБА_7 з 2005 року, які і жили разом; вони були дуже дружні, ходили в ліс по гриби, займалися городом та садочком, разом їздили на маршрутці до Черкас і звідти у село; коли весною приїздили на дачу, то разом вичерпували воду із погрібу, який затоплювало водою взимку. Останні роки йому було погано по здоров`ю і ОСОБА_1 майже всім господарством займалася сама. Свідок ОСОБА_16 показала, що акт (т.1 а.с.68) підписаний нею, зі слів ОСОБА_7 за його життя, їй була відома адреса його проживання в м. Черкаси, але в гостях вдома в нього в м. Черкаси не була. Свідок ОСОБА_14 показав, що він житель села Новоселиця з 2013р., а до цього жив і раніше, оскільки там проживали та проживають його батьки; його батько дружив із ОСОБА_7 ; знає ОСОБА_7 та ОСОБА_1 з 1998р., оскільки вони у весняно-осінній період жили на дачі. Крім того, всі вони спілкувалися, відмічали свята, ювілеї тощо. ОСОБА_18 та ОСОБА_19 вели спільно господарство, а він (свідок) допомагав їм ремонтувати хвіртку. Підтвердив свій підпис у акті (т.1 а.с.68) від 26.09.2019р., обставини в акті викладені вірно, в гостях у ОСОБА_18 та ОСОБА_19 в м.Черкаси він не був. Свідок ОСОБА_15 , як свідок по квартирі, що належить ОСОБА_1 , показала, що знає останню та ОСОБА_7 близько 20 років, вони разом жили у квартирі АДРЕСА_3 , робили разом «закатки», ходили разом до магазину за продуктами, ОСОБА_7 піклувався нею, жили дружньо. Акт від 26.09.2019р. (т.1 а.с.69зв) вона підписала, обставини, що викладені у акті, є вірні.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_20 (рідний брат відповідача ОСОБА_2 ) показав, що ОСОБА_7 його рідний дядько, жив у своїй квартирі; він до дядька неодноразово приїздив у гості на 1-3 дні. Останній раз приїздив у 2012 чи 2013р.р. на ювілей і проживав у нього; їздили на дачу у село. Не може повідомити, коли був у дядька в гостях, спілкувався з ним по телефону.

Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення за таких підстав:

встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Черкаси помер ОСОБА_7 , про що свідчить свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки, що видана КП «Комбінат комунальних підприємств» ЧМР ОСОБА_1 , нею сплачені ритуальні послуги по похованню ОСОБА_7 в сумі 6373грн.

На праві власності ОСОБА_7 належить квартира АДРЕСА_4 , відповідно до свідоцтва про право власності від 24.04.2000р.

Також ОСОБА_7 на праві власності належить земельна ділянка та житловий будинок, що в АДРЕСА_5 , відповідно до державного акту на право власності на землю та технічного паспорту, виданого КП ЧООБТІ.

10.04.2017р. за місцем проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_6 Українським фондом миру від імені народного депутата України ОСОБА_28 на ім.»я ОСОБА_27 та ОСОБА_21 направлено та останніми отримано листівку із вітанням свята Світлого Христового Воскресіння, оригінал яких був оглянутий в судовому засіданні.

Постановою нотаріуса Другої Черкаської державної нотаріальної контори від 08.10.2019р. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не доведено родинні відносини із померлим ОСОБА_7 .

Крім того, судом досліджені акти від 26.09.2019р. та від 26.09.2019р. про обставини спільного поживання однією сім`єю ОСОБА_7 та ОСОБА_1 як чоловіка та жінки.

За матеріалами, що надані на виконання ухвали суду, Другою Черкаською державною нотаріальною конторою від 07.12.2019р., після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , до нотаріуса звернулися ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 із заявами про прийняття спадщини; свідоцтва про право на спадщину не видавались, заповіти відсутні.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва (справа №757/42458/19-ц) від 30.09.2019р. встановлено факт родинних відносин ОСОБА_2 з ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також судом досліджено листа ОСОБА_2 на ім.»я ОСОБА_8 , датованого 08.11.2019р., з яким погодились сторони під час розгляду справи, за яким роз`яснені норми чинного законодавства, а також зазначено: «… після поховання ОСОБА_21 його племінниками, я також в їх числі, було прийнято рішення щодо справедливого поділу спадщини, в разі відсутності заповіту. У ОСОБА_21 було шестеро братів і сестер. По справедливості, незважаючи на те, що його сестра (моя мати) була жива із за законом була єдиною спадкоємницею, була прийнята моя пропозиція щодо умовного поділу спадщини на сім частин - кожну із шести частин отримають представники (племінники, племінниці) братів та сестер ОСОБА_21 , незважаючи на кількість дітей у кожної із родин. Сьома частина мала бути належати Вам, ОСОБА_22 . З нашої сторони (племінників) цю інформацію неодноразово пробували довести до Вашого відома. Можливо вона Вам відома. Станом на сьогодні пропозиція щодо Вашої частки залишається в силі при умовах: додаєте до загальної суми спадщини гроші готівкою (в тому числі в іноземній валюті), які були в квартирі ОСОБА_21 і якщо вони є у Вас на зберіганні; якщо у Вас є на зберіганні будь-які речі вжитку, електро-бензоінструменти, побутова техніка тощо, що були власністю ОСОБА_21 - вносяться до загального майна для врахування в спадщину; ви передаєте всі документи ОСОБА_21 мені або будь-кому із його племінників; передаєте ключі від квартири та дачі мені або будь-кому із його племінників. Ваші особисті речі, що зберігаються на дачі, бажано забрати….. Коректура вказаних умов можлива при наявності конкретних аргументів. Якщо ці пропозиції Вас не задовольняють - пропонуйте свої….».

Крім того, під час вирішення спору, судом оглянуті фотознімки, що надані позивачем, якими вона підтверджує факт спільного проживання із ОСОБА_7 однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Частинами 1, 3 статті 2 СК України встановлено, що Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання. Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому.

Відповідно до частини другої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Отже, ознаками фактичної сім`ї, що складає фактичний шлюб між чоловіком та жінкою є: спільне проживання чоловіка і жінки; спільний побут; взаємні права і обов`язки.

Щодо ознак проживання однією сім`єю висловився Конституційний Суд України у своєму рішенні від 3 червня 1999 року у справі N 1-8/99 серед яких: наявність спільних витрат; спільний бюджет; спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участі у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статтею 1218 ЦК України).

Частиною п`ятою статті 1268 ЦК України визначено, що спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України).

Відповідно до п.21 постанови Пленуму Верхового Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК ( 2947-14 ) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

На думку суду, не підлягають до задоволення позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту проживання її із ОСОБА_7 однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу протягом часу з 1997р. по ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу може бути встановлено судом лише з 01 січня 2004р. (після набрання чинності СК України), оскільки КпШС України не передбачав юридичних наслідків для чоловіка та жінки, які проживали разом без реєстрації шлюбу.

За результатами розгляду справи, судом встановлені обставини, які дають підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про встановлення факту проживання її однією сім`єю із ОСОБА_7 у період часу з 01.01.2004р. по 05.03.2019р., тобто до моменту смерті останнього. Так, допитані в судовому засіданні свідки підтвердили проживання позивача із ОСОБА_7 однією сім`єю протягом тривалого часу, ведення ними спільних витрат та спільного господарства та побуту, спільного відпочинку, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на ремонт житла, вони були пов`язані взаємними правами і обов`язками, опікувалися один одним, мали спільних друзів та знайомих, з якими доволі часто проводили дозвілля та час. При цьому, той факт, що вони не були зареєстровані за однією адресою і у різну пору календарного року проживали, то в будинку, що в с. Новоселівка, Черкаського району (дача), то в квартирах, належних їм на праві власності у м. Черкаси, не впливає на встановлення факту їхнього спільного проживання. На думку суду, між ними був усно встановлений порядок користування жилими приміщеннями, які належать їм на праві власності. Крім того, зазначені обставини підтверджуються і іншими письмовими доказами по справі, яким судом дана належна правова оцінка (фотознімки, листування, акти). Також у підтвердження сімейних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 свідчить і той факт, що саме ОСОБА_1 понесла матеріальні витрати по похованню ОСОБА_7 .

Слід зазначити, що твердження відповідачів про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 не проживали однією сім`єю останні п`ять років до настання смерті останнього, спростовуються дослідженими під час розгляду справи доказами, які є належними, допустимими та переконливими. Крім того, й сам ОСОБА_2 у листі від 08.11.2019р., адресованому ОСОБА_1 , фактично визнавав право ОСОБА_1 на спадкування, як спадкоємця четвертої черги; наведені ним факти та аргументи дають суду підстави вважати, що йому було відомо про обставини спільного проживання ОСОБА_1 та його дядька ОСОБА_7 однією сім`єю, що їхні речі зберігалися як на дачі, так і житлі в м. Черкаси, він допускав, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 мали спільні грошові кошти, в т.ч. і в іноземній валюті. Також ОСОБА_2 у листі стверджувально вказує на обставину про те, що йому було достеменно відомо про наявність у ОСОБА_1 ключів від квартири ОСОБА_7 та від дачі, а також документів ОСОБА_7 .

Суд звертає увагу, що відповідач ОСОБА_2 під час судового розгляду справи відмовився від допиту свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_24 ОСОБА_25 ОСОБА_26 , ОСОБА_10 .

Отже, сукупність всіх встановлених обставин, перевірених доказами, дає суду підстави для часткового задоволення позову.

Оскільки судом встановлено факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_7 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, протягом часу з 01.01.2004р. по 05.03.2019р. (більше п`яти років на момент відкриття спадщини), тобто до моменту смерті ОСОБА_7 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 ; позивач у строк, передбачений законом, подала до нотаріальної контори заяву про прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_7 , яка прийнята нотаріусом, то відповідно дані обставини дають ОСОБА_1 право оформити спадкові права в нотаріальній конторі і такі її права не потребують захисту, шляхом визнання її спадкоємцем четвертої черги. При цьому, судом враховуються норми п.п.4.1, 4.2 п.4 гл.10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ №296/5 від 22.02.2012р., за якими передбачено, що при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин.

Отже, в частині позовних вимог про визнання ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_7 , слід відмовити.

Судові витрати (сплачений судовий збір) слід залишити за позивачем, враховуючи її позицію, викладену під час розгляду справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-84, 141, 259, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім`єю, як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (код НОМЕР_2 , АДРЕСА_6 ) та ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (актовий запис про смерть №679) з 01.01.2004 року до моменту смерті останнього.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст судового рішення складений 01.03.2021р.

Головуючий: С. М. Позарецька