Справа № 298/245/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 липня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Готри Т.Ю., Собослой Г.Г.

з участю секретаря судового засідання: Мацола О-Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мішустін Микита Костянтинович, на рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 19 жовтня 2020 року, ухвалене головуючою суддею Лютянською М.С., за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутого майна,

встановив:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутого майна. Позовні вимоги мотивує тим, що з 26.07.2019 по 09.08.2019 ОСОБА_1 помилково сплатив кошти на загальну суму в розмірі 75 650 грн. на розрахунковий рахунок ОСОБА_2 , що підтверджується касовими чеками з ПриватБанку.

ОСОБА_1 , який є громадянином Ізраїлю, уклав угоду із компанією Space.in.point. Та нажаль його ввели в оману, а саме уклали договір із СПД ОСОБА_3 (це і є Space.in.point.), а потім на прохання продублювати реквізити для оплати в електронній формі направили смс повідомлення з банківськими реквізитами ОСОБА_2

СДЦ Віваль Д.І. послуги визначені в договорах від 02 липня 2019 року та 15 липня 2019 року не надала. В процесі вивчення документів стало відомо, що звертатися до суду до СПД ОСОБА_3 є безпідставним, оскільки вона не отримували кошти і підстав для судового спору фактично немає. А за квитанціями з банку стало відомо, що всі кошти було направлено відповідачу. Юридичного зв`язку між СПД ОСОБА_3 і відповідачем не встановлено. У відповідача відсутні будь які правові підстави заволодіння зазначеними коштами, так як ці кошти повинні були бути перераховані на рахунок СПД ОСОБА_3 . З ОСОБА_2 у ОСОБА_1 відсутні будь-які договірні відносини, жодних послуг відповідач позивачу не надавала за які б мав обов`язок здійснити оплату. Більш того, відповідач не має реєстрації, як ФОП і не є працівником компанії, яка б могла надати послуги позивачу. Також просить врахувати, що відповідач отримала кошти, як фізична особа без будь якого договору.

З огляду на викладене, позивач зазначив, що ОСОБА_2 безпідставно отримала кошти, у зв`язку із чим просив повернути із чужого незаконного володіння від відповідача 75 650 грн. та судовий збір.

Рішенням Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 19 жовтня 2020 року в задоволенні позову, відмовлено.

На вказане рішення суду ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мішустін М.К., подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі вказує, що 26.07.2019, 29.07.2019 та 09.08.2019 ОСОБА_1 помилково сплатив кошти в розмірі 75 650 грн. на рахунок фізичної особи ОСОБА_2 . Однак у відповідача відсутні правові підстави заволодіння зазначеними коштами, так як ці кошти повинні були бути перераховані на рахунок СПД ОСОБА_3 , згідно договорів від 02 липня 2019 року і 15 липня 2019 року.

Статтею 387 ЦК України закріплено право витребування власником свого майна у особи, яка безпідставно заволоділа цим майном.

З контексту вказаної норми вбачається, що позивачем може бути лише законний власник, особа, яка володіє майном на відповідній правовій підставі. Відповідачем виступає особа, яка заволоділа чужим майном, або набула його за відповідним правочином з третьою особою. Незаконне володіння це фактичне володіння, яке не спирається на правовий титул. Незаконні володільці відповідають перед власником майна неоднаково, залежно від того, чи є вони добросовісними або недобросовісними набувачами майна.

Частиною 2 ст. 328 Цивільного кодексу України закріплено презумпцію правомірності набуття права власності, та за умовами ч. З ст. 397 Цивільного кодексу України фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із Закону або рішення суду.

Стаття 1212 Цивільного кодексу України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 317 ЦК України зміст права власності передбачає, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Як передбачено положеннями ст. 400 ЦК України недобросовісний володілець зобов`язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна.

Однак судом першої інстанції не враховано вищевказані норми закону, а тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового, про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що така підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно приписів ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з його недоведеності.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 уклав із СПД ОСОБА_3 договір № 02071901 від 02.07.2019 та договір № 15071901 від 15.07.2019.

Предметом вказаних договорів є надання послуг (робіт) а саме, розробки дизайн-проекту ділянки об`єкта, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 54 м.кв.

А згодом, 26.07.2019 о 17.30 год. здійснив сплату коштів у сумі 3500 грн., 29.07.2019 о 17.42 год. у сумі 3300 грн. та 09.08.2019 о 11.04 у сумі 68 850 грн. Дані суми ОСОБА_1 перерахував на ім`я ОСОБА_2 на загальну суму таких в розмірі 75 650 грн. із зазначенням призначення платежу: « ОСОБА_4 . Здійснено перевід на карту ПриватБанка», що підтверджується квитанціями «Приват Банку» від 26.07.2019 № , від 29.07.2019 № , та від 09.08.2019 № .

Так у ст. 1212 ЦК України визначені випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Згідно із частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 зроблено висновок, що предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

Як слідує з наданих позивачем доказів між сторонами не існує жодних правовідносин, а тому відсутні правові підстави отримання коштів ОСОБА_2 від ОСОБА_1 і протилежного відповідачем не доведено, а тому, з відповідача слід стягнути на користь позивача безпідставно набуті грошові кошти в сумі 75 650 грн.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь апелянта підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 2 102 грн.

Враховуючи викладене та керуючись приписами статей 141, 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мішустін Микита Костянтинович, задовольнити.

Рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 19 жовтня 2020 року скасувати та постановити у справі постанову про задоволення позову.

ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 75 650,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 2 102,00 гривень, судового збору.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 09 липня 2021 року.

Суддя-доповідач:

Судді: