ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«12» липня 2021 року

м. Харків

справа № 617/1984/18-ц

провадження № 22ц/818/2623/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Дмитренко А.Ю.,

учасники справи:

позивачка ОСОБА_1 , представник позивачки ОСОБА_2 ,

відповідачі голова Фермерського господарства «Бурейчак» Бурейчак В.І., представниця відповідача Літвінова І. С., Головне управління Держгеокадастру у Харківській області,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу голови Фермерського господарства «Бурейчак» Бурейчака Віталія Івановича на рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 13 січня 2021 року в складі судді Глоби М.М.

в с т а н о в и в:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до голови Фермерського господарства «Бурейчак» Бурейчака Віталія Івановича, Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання недійсним договору оренди землі.

Позовна заява мотивована тим, що 21 серпня 2003 року відповідно до розпорядження Вовчанської районної державної адміністрації від 18 липня 2003 року на її ім`я видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХР № 127352, кадастровий номер :01:002:0001 загальною площею 2,000 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. Земельна ділянка розташована за межами населених пунктів на території Землянської сільської ради Вовчанського району Харківської області.

Зазначила, що 07 жовтня 2016 року вона звернулася до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГК «Геопром» для складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості.

17 жовтня 2016 року вона надала державному реєстратору відділу Держгеокадастру у Вовчанському районі Харківської області заяву про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру (реєстраційний номер ЗВ-016) разом з технічною документацією із землеустрою для отримання витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку загальною площею 2,000 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, земельна ділянка розташована за межами населених пунктів на території Землянської сільської ради Вовчанського району Харківської області.

Вказала, що 24 жовтня 2016 року державним реєстратором на підставі рішення № РВ-016 їй було відмовлено у зв`язку з невідповідністю електронного документа встановленим вимогам, а саме XSD схема наявні зауваження щодо валідності електронного документу, помилка наявності інформаційного блоку: у інформаційному блоці електронного документу про державний акт не зазначено дату та номер реєстрації, перетин ділянок з ділянкою :01:002:0155, площа співпадає на 100%.

Вважала, що у зв`язку з вищевикладеним вона не може зареєструвати своє право власності на земельну ділянку загальною площею 2,000 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, земельна ділянка розташована за межами населених пунктів на території Землянської сільської ради Вовчанського району Харківської області.

У лютому 2017 року вона звернулася до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку та рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 29 серпня 2017 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 02 жовтня 2017 року, у справі № 617/216/17, в задоволенні її позовних вимог відмовлено з посиланням на те, що вона є власницею спірної земельної ділянки.

Зазначила, що на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХР № 127352 від 21 серпня 2003 року та вказаних судових рішень, вона зареєструвала своє право власності на зазначену земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Вказала, що 02 листопада 2017 року вона звернулася до відділу Держгеокадастру у Вовчанському районі Харківської області із заявою щодо внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру України, але відповідно до листа відділу від 27 листопада 2017 року № М 140/0 0.23,16 146/137-17 їй було відмовлено у зв`язку з перетином земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0155, право оренди на яку зареєстровано за Фермерським господаством «Бурейчак».

Листом від 14 вересня 2018 року № М-2632/1-0.21-4973/6-18 виконуючим обов`язки голови Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та листом від 13 вересня 2018 року № -975/0/9-1433/0/21-18 виконуючим обов`язки начальника Головного управління Держгеокадастру у Харківській області їй були надані відповіді, з яких вбачається, що 22 січня 2016 року на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 384-СГ, голові Фермерського господарства «Бурейчак» ОСОБА_3 була передана в оренду земельна ділянка, яка розташована за межами населених пунктів на території Землянської сільської ради Вовчанського району Харківської області з кадастровим номером :01:002:0155 для ведення фермерського господарства строком на 49 років. Договір оренди зареєстровано у відділі державної реєстрації Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області 09 липня 2016 року. У зв`язку з тим, що договір оренди є чинним, для внесення відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0155 до Державного земельного кадастру, необхідно внести зміни щодо зменшення площі земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0155 з метою усунення подвійної реєстрації.

Посилалася на те, що 22 жовтня 2018 року вона звернулася до голови Фермерського господарства «Бурейчак» ОСОБА_3 з листом щодо вирішення цього питання, але відповіді не отримала.

Просила визнати недійсним договір оренди землі від 02 липня 2016 року укладений між Фермерським господарством «Бурейчак» та Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області та скасувати державну реєстрацію договору оренди землі від 02 липня 2016 року, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 08 липня 2016 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 16; стягнути солідарно з відповідачів на її користь судові витрати.

Рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 13 січня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково, визнано недійсним договір оренди землі від 02 липня 2016 року, укладений між Фермерським господарством «Бурейчак» та Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області в частині передання в оренду земельної ділянки, площею 2 га; внесено зміни до Державного земельного кадастру щодо зменшення на 2 га площі земельної ділянки, розташованої на території Землянської сільської ради Вовчанського району Харківської області з кадастровим номером :01:002:0155, площею 29,5957 га; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду голова Фермерського господарства «Бурейчак» Бурейчак В.І. через свого представника подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати, судові витрати покласти на позивачку.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини у справі, не врахував, що в матеріалах справи відсутні докази та підстави вважати договір оренди землі недійсним. Земельна ділянка повинна бути зареєстрована не лише в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а й в Державному земельному кадастрі як об`єкт права. За позивачкою не зареєстрований такий об`єкт права як земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0001 у Державному земельному кадастрі, по суті він не існує в правовому полі, як того вимагає чинне законодавство; що позивачкою обрано неналежний спосіб захисту.

07 квітня 2021 року до суду апеляційної інстанції від Головного управління Держгеокадастру у Харківській області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому підтримав апеляційну скаргу голови Фермерського господарства «Бурейчак» ОСОБА_3 та зазначив, що позивачкою не долучено до позову технічну документацію на земельну ділянку площею 2,000 га з кадастровим номером :01:002:0001, у зв`язку з чим відсутні дані щодо встановлення (відновлення) меж спірної земельної ділянки на місцевості, погодження їх з іншими землевласниками та землекористувачами, з огляду на те, що така технічна документація розроблялася вже після укладення договору оренди, про визнання недійсним якого просила позивачка. Вважав, що суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень та порушив норми процесуального права.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу голови Фермерського господарства «Бурейчак» ОСОБА_3 необхідно задовольнити частково, рішення суду змінити.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачкою надано достатньо доказів, які підтверджують факт порушення її права на розпорядження власністю - земельною ділянкою, яке підлягає захисту у спосіб, обраний нею. Позивачкою доведено факт накладення на належну їй земельну ділянку земельної ділянки, орендованої відповідачем.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ХР № 127352 від 21 серпня 2003 року на підставі розпорядження Вовчанської районної державної адміністрації від 18 липня 2003 року № 229, ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки загальною площею 2,000 га, кадастровий номер :01:002:0001, що розташована на території Землянської сільської ради Вовчанського району Харківської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 11 (а.с.11 том 1).

Рішенням № РВ-016 від 24 жовтня 2016 року державним кадастровим реєстратором Відділу Держгеокадастру у Вовчанському районі Харківської області прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності електронного документу установленим вимогам, а саме XSD схема наявні зауваження щодо валідності електронного документу, помилка наявності інформаційного блоку: у інформаційному блоці електронного документу про державний акт не зазначено дату та номер реєстрації, перетин ділянок з ділянкою :01:002:0155, площа співпадає на 100% (а.с.14 том 1).

Рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 29 серпня 2017 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 02 жовтня 2017 року, у справі № 617/216/17 за позовом ОСОБА_1 до Землянської сільської ради Вовчанського району Харківської області, третя особа: Відділ Держгеокадастру у Вовчанському районі Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку, в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено (а.с.17-18, 19-21 том 1).

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 96660842 від 07 вересня 2017 року ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки загальною площею 2,000 га, кадастровий номер :01:002:0001, що розташована на території Землянської сільської ради Вовчанського району Харківської області (а.с.22 том 1).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 3222-СГ від 06 листопада 2015 року надано ОСОБА_3 дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розташовану за межами населених пунктів на території Землянської сільської ради Вовчанського району Харківської області для подальшого оформлення права оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства. Сформована земельна ділянка площею 29,5957 га з кадастровим номером :01:002:0155 із земель державної власності сільськогосподарського призначення (а.с.64 том 1).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області № 384-СГ 22 січня 2016 року затверджено розроблений Товариством з обмеженою відповідальністю «АГ РІЕЛТІ» «Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_3 в оренду для ведення фермерського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Землянської сільської ради Вовчанського району Харківської області». Надано ОСОБА_3 в оренду земельну ділянку, розташовану за межами населених пунктів Землянської сільської ради Вовчанського району Харківської області з кадастровим номером :01:002:0155, площею 29,5957 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення, строком на 49 років (а.с.65 том 1).

02 липня 2016 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області та ОСОБА_3 укладено договір оренди землі, за яким орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку державної власності з кадастровим номером :01:002:0155, площею 29,5957 га, сільськогосподарського призначення, яка знаходиться за межами населених пунктів Землянської сільської ради Вовчанського району Харківської області зі строком на 49 років (а.с.102-106 том 1).

16 серпня 2016 року між Головним управлінням Держгеокадастром у Харківській області та орендарем (попередній) ОСОБА_3 та новим орендарем Фермерським господарством «Бурейчак» укладено додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі від 02 липня 2016 року, право оренди за яким зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 08 липня 2016 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 16, за якою преамбулу договору викладено в наступній редакції: орендодавець Головне управління Держгеокадастру у Харківській області та орендар Фермерське господарство «Бурейчак» (а.с.113 том 1).

Аналогічна інформація вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 70079764 від 09 жовтня 2016 року (а.с.26-27 том 1).

Матеріали справи містять копію акту погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами від 20 грудня 2015 року, в якому наявні підписи власників суміжних ділянок, однак в ньому відсутній власник земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0001 (а.с.66, 109 том 1).

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 2 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Зазначений захист має бути ефективним, тобто повинен здійснюватися з використанням такого способу захисту, який може відновити, наскільки це можливо, відповідні права, свободи й інтереси позивача (пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17).

Згідно з положеннями статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом у зв`язку із відмовою державного реєстратора у внесенні відомостей про її земельну ділянку до Державного земельного кадастру.

Відмову державного реєстратора мотивовано невідповідністю електронного документу установленим вимогам, а саме XSD схема наявні зауваження щодо валідності електронного документу, помилка наявності інформаційного блоку: у інформаційному блоці електронного документу про державний акт не зазначено дату та номер реєстрації, перетин ділянок з ділянкою :01:002:0155, площа співпадає на 100%.

Згідно з частиною другою статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодуванням завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України, зокрема: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно частини першої статті 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Винесення в натурі (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до частини другої статті 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Згідно зі статтею 150 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до частин першої та другої статті 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів.

Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно зі статтею 198 ЗК України кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: геодезичне встановлення меж земельної ділянки; погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; відновлення меж земельної ділянки на місцевості; встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; виготовлення кадастрового плану.

Погодження меж земельної ділянки є складовою частиною кадастрового плану, який, у свою чергу, є складовою частиною технічної документації, необхідної для передачі земельних ділянок у власність чи в користування. Встановлення меж земельної ділянки по суті зводиться до вирішення питань, чи не належить земельна ділянка іншому власнику чи правомірному користувачеві та чи не накладаються межі земельної ділянки на суміжні земельні ділянки. Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки здійснюється з метою визначення в натурі (на місцевості) метричних даних земельної ділянки, у тому числі, місцеположення поворотних точок її меж та їх закріплення межовими знаками.

Матеріали справи свідчать про те, що дійсно земельна ділянка, яка належить на праві власності ОСОБА_1 накладається на земельну ділянку, яка знаходиться в оренді у відповідача. Цей факт сторони не заперечували.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 підтвердив це та надав для огляду оригінал технічної документації, з якого вбачається, що земельна ділянка ОСОБА_1 знаходиться всередині земельної ділянки, яка передана відповідачу в оренду. Також, представник ОСОБА_1 пояснив, що у зв`язку з таким місцезнаходженням земельної ділянки, в акті погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами від 20 грудня 2015 року не зазначено ОСОБА_1 .

Представниця голови Фермерського господарства «Бурейчак» ОСОБА_3 в свою чергу в суді апеляційної інстанції не заперечувала проти цього. Однак, наполягала на тому, що права ОСОБА_1 не порушені. Мирним шляхом цей спір сторони не врегулювали.

Виходячи з того, що право власності є непорушним, а в разі порушення підлягає захисту, суд першої інстанції, визнаючи недійсним договір оренди землі від 02 липня 2016 року, укладений між Фермерським господарством «Бурейчак» та Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області в частині передання в оренду земельної ділянки, площею 2 га, яка належить ОСОБА_1 , в такий спосіб захистив її порушене право власності на підставі доказів, які підтверджують порушення її права на розпорядження власністю - земельною ділянкою та доведеності накладення на належну їй земельну ділянку земельної ділянки, орендованої відповідачем.

Проте, ухвалюючи рішення щодо внесення змін до Державного земельного кадастру щодо зменшення площі орендованої земельної ділянки на площу земельної ділянки ОСОБА_1 , суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор, зокрема: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Згідно з частиною четвертою статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора, пов`язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що орган державної реєстрації прав має виключну компетенцію в питаннях встановлення відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства та відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами. До виключної компетенції цього органу належить і прийняття рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень чи відмову у реєстрації за наявності до того передбачених законом підстав, а тому суд не вправі втручатися у діяльність органу державної реєстрації прав, зобов`язуючи його приймати такі рішення.

У зв`язку з чим, рішення суду в цій частині підлягає скасуванню, а апеляційна скарга в цій частині задоволенню.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу задоволено частково, судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 528, 61 грн підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь голови Фермерського господарства «Бурейчак» Бурейчака В.І.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.376, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу голови Фермерського господарства «Бурейчак» ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 13 січня 2021 року змінити, скасувавши його в частині внесення змін до Державного земельного кадастру щодо зменшення на 2 га площі земельної ділянки, розташованої на території Землянської сільської ради Вовчанського району Харківської області з кадастровим номером :01:002:0155 площею 29,5957 га та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до голови Фермерського господарства «Бурейчак» Бурейчака Віталія Івановича, Головного управління Держгеокадастру у Харківській області в цій частині позовних вимог відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь голови Фермерського господарства «Бурейчак» - Бурейчака В.І. 528, 61 грн судового збору за подачу апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 14 липня 2021 року.