Справа № 510/1715/20
Провадження № 2/510/329/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

25 лютого 2021 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

- за участю секретаря Арабаджи Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (треті особи - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна; Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмила Олегівна) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В

Представник відповідача - ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» у судові засідання, які призначалися на 30.11.2020р., 26.01.2021 р., 25.02.2021р., будучи належним чином сповіщений, не явився, про причину неявки суд не сповістив, був попереджений, що на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки, справа буде розглянута у його відсутності на підставі даних, що є в матеріалах справи. Відзиву на позов не надав.

Треті особи - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. - в судове засідання не явились, будь-яких заяв, заперечень до суду від них не надходило.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутності.

Згідно із ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку із цими обставинами суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував.

В ході розгляду справи були досліджені наступні докази: копія постанови серії ВП № 59479246 від 18.07.2019р. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника; копія супровідного листа приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. від 18.07.2019р.; копія заяви №001-15186-240114 від 24.01.2014р.; копія виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. № 13525 від 31.05.2019р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що 24.01.2014 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір, за яким ОСОБА_1 надано платіжну картку із встановленим лімітом у 15000 гривень. Строк дії ліміту кредитної лінії визначений у 364 календарних дні з можливістю пролонгації. Відомості про пролонгацію дії договору відсутні, тож суд виходить з того, що строк дії договору сплинув у січні 2015 року.

Відповідач - ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» звернулось із заявою до нотаріуса про вчинення виконавчого напису.

На підтвердження придбання ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» права вимоги за договором, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 було надано копію договору № 143/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 26.01.2018 року, з якої вбачається, що ПАТ «Дельта Банк» відступив, а ТОВ «Росвен Інвест Україна» придбав права вимоги до позичальників-фізичних осіб, зазначених у Додатку до цього договору.

18.07.2019р. приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Лановенко Л.О., на підставі виконавчого напису №13525, що виданий 31.05.2019 приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С., винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, відповідно до якої звернуто стягнення з гр. ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором №001-15186-240114 від 24.01.2014р., укладеним із ПАТ «Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» , на підставі договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами №143/К, укладеного 26.01.2018р. між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА». Зазначено, що строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 26.01.2018р. по 30.05.2019р. Сума заборгованості складає 23252,47 грн., з урахуванням сплати за вчинення виконавчого напису, загальна сума боргу склала 23902,47 грн.

Не погоджуючись з виконавчим написом нотаріуса, про який позивач дізнався, отримавши копію постанови приватного виконавця про його виконання, позивач звернувся до суду з даним позовом.

За результатами аналізу вищенаведеного, суд приходить до наступних висновків.

Позивач вважає, що виконавчий напис є протиправним, таким, що винесений з порушенням вимог законодавства України та не підлягає виконанню. Заборгованість, визначена у виконавчому написі, на момент його вчинення була спірною. Позивач не отримував письмової вимоги (повідомлення) від відповідача, а тому не визнає розмір нарахованої йому заборгованості, у т.ч. відсотків. Відповідач не подавав приватному нотаріусу КМНО Хара Н.С. належним чином оформлений розрахунковий документ, який підтверджує факт видачі/перерахування кредитних коштів та згідно якого можна було б встановити суму, яку він надав/перерахував згідно кредитного договору. Приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С. не перевірені строки давності, які є пропущеними, а також нею неправильно визначений розмір простроченої заборгованості. Враховуючи те, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, позивач вважає його таким, що не підлягає виконанню.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

У ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ст. 12 ЦК України цивільне судочинство здійснюється на підставах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 1 та 5ст. 81 ЦПК України).

Частина 1ст. 76 ЦПК України наголошує, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч. 7ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Правовідносини щодо видачі виконавчого напису нотаріуса регулюються Законом України"Про нотаріат", наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012№ 296/5 "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" (далі Порядок вчинення нотаріальних дій), постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса" (далі Перелік документів).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19ст. 34 Закону України "Про нотаріат").

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі ст. 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" (в редакції станом на час вчинення виконавчого напису) визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше 3 років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше 1 року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п. 1 та 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Згідно з підп. 2.1 та 2.2 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Так, згідно п. 2 Переліку документів, стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин на підставі кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат"та в Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому ст. 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається шляхом надіслання банком письмової вимоги боржнику про усунення порушень.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З огляду на наведене, з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16 та18 ЦК України та ст.ст. 50, 87 та 88 Закону України "Про нотаріат", захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Таким чином, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряє доводи боржника в повному обсязі й встановлює, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі від 05.07.2017 № 6-887цс17 та в постанові Верховного Суду у справі від 19.09.2018 №207/1587/16 (провадження № 14-12559св18).

Стосовно посилань позивача на те, що він жодного кредитного договору із відповідачем не укладав і ніяких зобов`язань перед відповідачем не має, суд зазначає, що позивач не надав доказів у підтвердження зазначених доводів, але в вочевидь те, що позивач явно не визнає розмір заборгованості, оспорює її, не погоджується із розміром нарахованих відсотків за кредитним договором.

З наданих суду сторонами по справі доказів вбачається, що для вчинення виконавчого напису ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» надало приватному нотаріусу КМНО Хара Н.С. договір про надання кредиту від 24.01.2014р. №001-15186-240114.

Згідно умов даного договору ПАТ «Дельта Банк» надало позивачу 15000 грн. на строк з 24.01.2014р. по 24.01.2015р. (364 дні), будь-які інші умови кредитування суду не повідомлені, докази пролонгації кредитного договору - суду не надані.

Згідно п. 3.4 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Встановити терміни порушення права вимоги у відповідача, суд не має можливості, оскільки будь-яких документів, додаткових доказів на спростування доводів позивача - суду не надано.

Отже, у даному випадку нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С. при вчиненні виконавчого напису не було дотримано вимоги Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій щодо строку давності, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

З відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1681 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 76-83, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 273, 280-289, 354 ЦПК України, ст. 88 Закону України "Про нотаріат", наказом Міністерства юстиції Українивід 22.02.2012№ 296/5 "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати виконавчий напис від 31 травня 2019 р., вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» 23902 грн. 47 коп. заборгованості за кредитним договором від 24.01.2014р. №001-15186-240114 таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (Код , адреса: 03126. м.Київ, бульвар Вацлава Гавела,6 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 1681 грн. 60 коп. судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду в загальному порядку.

Суддя В.І. Дудник