Справа № 502/150/21
СУДОВИЙ НАКАЗ
09 березня 2021 року м.Кілія
Суддя Кілійського районного суду Одеської області Балан М.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію,
Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» звернулась до Кілійського районного суду Одеської області 02.02.2021 року з заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 на користь заявника заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 3327,94 гривень, 3 % річних в розмірі 4,92 гривень та інфляційних витрат в розмірі 19,99 гривень, разом зі стягненням суми судового збору.
ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» з 01.01.2019р. являється постачальником універсальних послуг на яке покладений спеціальний обов`язок щодо постачання електричної енергії побутовим споживачам на території Одеської області, відповідно до п.2 ч.2 ст.62, ст.63 Закону України «Про ринок електричної енергії».
Суддею встановлено, що між ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» та побутовим споживачем ОСОБА_1 , укладений Договір про постачання еклектичної енергії постачальником універсальних послуг (на об`єкт розташований за адресою: АДРЕСА_1 ), шляхом вчинення споживачем дій, що засвідчують його бажання укласти договір, а саме фактом споживання електричної енергії.
Згідно особового рахунку № НОМЕР_1 відкритого на ім`я ОСОБА_1 сума заборгованості за спожиту електроенергію за адресою: АДРЕСА_2 , за період з серпня 2020 року по грудень 2020 року боржник фактично спожив електричної енергії в кількості 4390 кВт.год на суму 3327,94 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку боржника щодо обсягів споживання електроенергії (контрольні обходи). Боржником не було здійснено оплату заборгованості за електричну енергію в зазначеному періоді.
Відповідно до п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26.07.1999 року № 1357 - споживачі електричної енергії зобов`язані оплачувати спожити електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та ПРРЕЕ. Також п. 19 зазначених Правил зазначено, що розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку.
Пунктом 4.12 ПРРЕЕ передбачено, що плата за спожиту електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.
Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем.
Тому зобов`язання за договором на користування електричною енергією як в частині оплати так і в частині дотримання вимог нормативно-технічних документів з забезпеченням технічного стану та безпечної експлуатації електроустановок мають виконуватися споживачем належним чином та у відповідності до укладеного договору та положень діючого законодавства.
Відповідно до ч. 5 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга за постачання електричної енергії надається згідно з умовами договору та вимогами правил, затверджених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору, та вимог цього кодексу та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3 % річних за весь період прострочення.
На вимогу ч.1 ст. 903 ЦК України,якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, строку та порядку, що встановлені договором.
Відповідно до загальних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ( надалі по тексту - Закон), комунальні послуги - це результат господарської діяльності,спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною за гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законом.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.
Згідно п.3 ч. 1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути виданий, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.
У порушення зазначених норм закону та умов договору Боржник зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав.
Керуючись ст.ст. 141, 160-167 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530,903 ЦК України, суддя
Боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 Цивільного кодексу України. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
У разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Судовий наказ може бути пред`явлений до виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання судовим наказом законної сили.
Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан