ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/7178/21Головуючий у 1-й інстанції Герчаківська О.Я.
Провадження № 22-ц/817/675/21 Доповідач - Сташків Б.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2021 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Сташків Б.І.

суддів - Дикун С. І., Хома М. В.,

за участю секретаря - Сович Н.А.

та сторін- заявника ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу № 607/7178/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 квітня 2021 року, постановлену суддею Герчаківською О.Я., у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа-Тернопільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про встановлення факту неправильності запису в актовому записі про народження та зобов"язання внести зміни,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту неправильності запису в актовому записі про народження та зобов`язання внести зміни, заінтересована особа -Тернопільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Заявник просив встановити факт неправильності запису в актовому записі про народження № 3, складеного 25 січня 1973 року Глинською сільською радою Козівського району Тернопільської області, а саме дата народження « ІНФОРМАЦІЯ_1 »; забов`язати Тернопільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) внести зміни до актового запису про народження № З, складеного 25 січня 1973 року Глинською сільською радою Козівського району Тернопільської області, а саме змінити дату народження ОСОБА_1 з «ІНФОРМАЦІЯ_1 рік» на «ІНФОРМАЦІЯ_3 року».

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 квітня 2021 року відмовлено у відкритті окремого провадження в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Тернопільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про встановлення факту неправильності запису в актовому записі про народження та зобов`язання внести зміни.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду від ОСОБА_1 поступила апеляційна скарга, в якій заявник просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду справи.

У доводах апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом норм процесуального права, неврахування усіх обставин справи.

Зокрема вказує, що він звернувся до суду з заявою про встановлення факту неправильності запису в актовому записі про народження, а саме дати народження. Підставою звернення до суду стало невідповідність дати народження в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, у якому зазначено дату народження - « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з документами які є у заявника (свідоцтво про народження, паспорт громадянина України, свідоцтво про одруження, військовий квиток), у яких зазначена дата народження - « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Окрім того зазначає, що він звернувся до суду для захисту права на забезпечення органом державної влади особистого немайнового права (ч. 1 ст. 273 ЦК України) на відображення достовірної інформації про дату його народження, а не для оскарження відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану.

Вважає, що при вирішенні питання щодо відкриття провадження у справі суд першої інстанції повинен був врахувати наведені вимоги закону, що регулюють особливості розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з`ясувати, чи підлягають такі факти встановлення в порядку окремого провадження та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства.

На думку апелянта, суд дійшов помилкового висновку, що дана справа не має розглядатися в порядку окремого провадження, а тому вважає, що в силу вимог ст. 379 ЦПК України, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали подану апеляційну скаргу, просили її задовольнити посилаючись на доводи, викладені в ній.

Заінтересована особа-Тернопільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) у судове засідання не з`явився, однак про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту неправильності запису в актовому записі про народження, заявник ОСОБА_1 просив встановити факт неправильності запису в актовому записі про народження № 3, складеного 25 січня 1973 року Глинською сільською радою Козівського району Тернопільської області, а саме дата народження « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та забов`язати Тернопільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) внести зміни до актового запису про народження № З, складеного 25 січня 1973 року Глинською сільською радою Козівського району Тернопільської області, а саме змінити дату народження ОСОБА_1 з «ІНФОРМАЦІЯ_1 рік» на «ІНФОРМАЦІЯ_3 року». Зокрема вказував, що встановлення вказаного факту необхідне йому для прийняття спадщини після його померлої матері ОСОБА_3 . Зазначив, що подавши заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, йому повідомлено, що в актовому записі про народження зазначено, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Окрім того, заявник зазначав, що 16 квітня 2021 року йому було надано висновок Тернопільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного ставну Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про відмову у внесенні змін, доповнень до актового запису цивільного стану у зв`язку із виявленими розбіжностями в основних підтверджуючих документах, а саме в актових записах про шлюб, про народження та в паспорті заявника.

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції правильно проаналізував норми національного законодавства, наведені у мотивувальній частині ухвали і дійшов обґрунтовано висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

Статтею 1 ЦПК України встановлено, що цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження (ч. 2 ст. 19 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до положень п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (ч.1 ст.315 ЦПК України).

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України).

Хоча зазначений у ч. 1 ст. 315 ЦПК України перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, не є вичерпним, проте за змістом вищенаведених норм процесуального права суд може встановлювати факти, які тягнуть для заявника певні правові наслідки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Звертаючись з даною заявою до суду, заявник фактично просить в порядку окремого провадження встановити неправильність запису в акті цивільного стану.

Суд звертає увагу, що у разі внесення змін чи виправлень, відповідні зміни можуть бути внесені до актового запису про реєстрацію певного акту, на підставі якого видається нове свідоцтво.

Порядок внесення змін в записи актів громадянського стану передбачений Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання.

Зазначені норми передбачають, що внесення змін у записи актів громадянського стану при наявності достатніх підстав і при відсутності спору між заінтересованими особами провадяться органами реєстрації актів громадянського стану. Відмова органів реєстрації актів громадянського стану виправити або змінити запис може бути оскаржена до суду.

За змістом ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Інформація про персональні дані фізичної особи, що містяться в актовому записі цивільного стану, є конфіденційною і не підлягає розголошенню. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

Правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України.

Положеннями ч.1 ст.22 цього Закону передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку зазначаються причини відмови та можливість її оскарження в судовому порядку. У разі якщо актовий запис цивільного стану, до якого необхідно внести зміни у зв`язку з усиновленням, скасуванням усиновлення, визнанням усиновлення недійсним, визнанням та встановленням факту батьківства, материнства, а також доповненням і виправленням відомостей, що в ньому містяться, було складено компетентним органом іноземної держави, з якою Україною не укладено договору про правову допомогу та правові відносини у цивільних і сімейних справах, або якщо законодавством іноземної держави встановлено інший порядок внесення змін, відмінний від передбаченого законодавством України, актовий запис цивільного стану попередньо поновлюється відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. Про поновлення актового запису цивільного стану та внесення до нього відповідних змін повідомляється компетентному органу іноземної держави. Після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюється Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затвердженими наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5.

Так, вказані Правила встановлюють, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Предметом спору, який випливає із даної справи є встановлення неправильності запису про його народження в актовому записі про народження та зобов`язання відповідача внести до нього зміни.

Частинами 1 і 2 ст. 315 ЦПК України передбачено перелік справ про встановлення факту, а також що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Зміст цих правових норм відповідає положенням ст.293 ЦПК України, яка визначає поняття окремого провадження, як виду непозовного цивільного судочинства.

Системне тлумачення цих статей свідчить про те, що не підлягає розгляду в судовому порядку справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо законом визначено інший порядок їх встановлення.

Таким чином, встановлення факту неправильності в актовому записі цивільного стану не підлягає під час розгляду справи в окремому провадженні, натомість оскарження відмови органу реєстрації актів громадянського стану внести зміни до актового запису чи відновити актовий запис здійснюється у порядку позовного провадження.

Оскільки, у вказаній справі заявник фактично просить внести зміни до актового запису і в даному випадку є спір про внесення змін до актового запису, то такий спір повинен розглядатися у порядку позовного провадження.

Таким чином, колегія суддів вважає необгрунтовнаими доводи апеляційної скарги про те, що дана справа має розглядатися в порядку окремого провадження з підстав того, що він звернувся до суду із даною заявою для захисту права на забезпечення органом державної влади особистого немайнового права на відображення достовірної інформації про дату його народження, а не для оскарження відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану.

У справі № 425/2737/17 від 14 листопада 2018 року Велика Палата Верховного Суду зазначає, що відповідно до пункту 2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану. Суди за правилами цивільного судочинства повинні встановлювати обставини, що підтверджують або спростовують факт народження особи, та залежно від встановлених обставин вирішувати питання про неправильність актового запису про дату народження особи і зобов`язання відповідача внести зміни до цього запису, вказавши вірну дату.

Зважаючи на вищевикладені положення норм законодавства та заявлені вимоги, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження у справі окремого провадження за вказаною заявою ОСОБА_1 , оскільки заявником обрано неправильний спосіб відновлення порушеного права, роз`яснивши заявнику його право звернутися до суду із позовом на загальних підставах в порядку позовного провадження.

При цьому, судом першої інстанції вірно враховано правозастосовуючу практику до правовідносин, що виникли. Посилання суду першої інстанції на постанови Великої Палати Верховного Суду по справі № 425/2737/17 від 14 листопада 2018 року, № 807/45/17 від 23 січня 2019 року, № 466/1150/18 від 13 березня 2019 року є обґрунтованими і такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Аргументи апеляційної скарги є аналогічними доводам заяви та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, й міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010 року, заява №4909/04).

Суд апеляційної інстанції відповідно до ст. 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведені обставини, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до залишення без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст.367, 368, 374, 375, 381,382 ЦПК України суд апеляційної інстанції,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 квітня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного тексту постанови -12 липня 2021 року.

Головуючий: Сташків Б.І.

Дикун С.І.

Судді: Хома М.В.