Справа №: 398/452/21
провадження №: 2-з/398/33/21
УХВАЛА

Іменем України

"14" липня 2021 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Бугайченко Т.А., з участю секретаря судового засідання Величко Т.Г., позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії заяву представника відповідача ОСОБА_3 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Олександрійської міської ради про визначення місця проживання дитини та звільнення від сплати аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відібрання дитини,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Олександрійської міської ради про визначення місця проживання дитини та звільнення від сплати аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відібрання дитини.

Під час судового засідання представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернувся із заявою про забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_1 повернути малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попереднім (зареєстрованим) місцем проживання АДРЕСА_1 . Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_1 самовільно змінив місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , змінивши звичний уклад життя дитини, його оточення, рівень комфорту, дитина мешкає разом з батьком у гуртожитку, умови проживання в якому жодним чином не спрямовані на забезпечення житлово-побутових умов, необхідних для дитини.

ОСОБА_2 підтримала клопотання свого представника.

ОСОБА_1 заперечив проти задоволення клопотання, посилаючись на його безпідставність.

Вислухавши представника відповідача, думку сторін, дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали справи суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних відносин.

Водночас, в силу приписів ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням необхідності його застосування.

При цьому, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ст. 152 ЦПК України).

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Водночас слід зазначити, що в силу вимог ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову, заявник вказує на те, що ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 з вимогами про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання разом з матір`ю.

З метою забезпечення виконання рішення суду та ефективного захисту порушених прав ОСОБА_2 , її представник просить вжити заходів забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_1 повернути малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попереднім (зареєстрованим) місцем проживання АДРЕСА_1 , де проживає його мати ( ОСОБА_2 ).

Отже, із наведеного вбачається, що обрані представником ОСОБА_2 ОСОБА_3 заходи забезпечення позову по своїй сутті є тотожними та повністю повторюють зміст позовних вимог ОСОБА_2 , адже у разі задоволення даної заяви фактично, без вирішення спору по суті у судовому засіданні, буде вирішено вимогу щодо негайного відібрання дитини та повернення до попереднього місця проживання, що, з огляду на приписи ст. 150 ЦПК України, є неприпустимим.

Крім того, слід зазначити, що заявником у поданій заяві не обґрунтовано, яким чином обраний ним спосіб забезпечення позову зможе у майбутньому забезпечити виконання рішення суду, яке буде ухвалене на користь заявника, та навпаки, невжиття такого заходу забезпечення позову утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду.

З огляду на вищезазначене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_1 повернути малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попереднім (зареєстрованим) місцем проживання АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні заяви представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про забезпечення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені в день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема, на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.А. Бугайченко