КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/9515/2021 Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

08 липня 2021 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,

вирішуючи питання відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 12 квітня 2021 року по цивільній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 12.04.2021 позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 :

-3% річних у розмірі 378 377,00 грн та інфляційні втрати в розмірі 903 169,00 грн за прострочення виконання рішення Апеляційного суду Київської області від 24.11.2017 р. у справі № 370/1226/15-ц;

- 3 % річних у розмірі 21 495,00 грн та інфляційні втрати в сумі 51 309,98 грн за прострочення виконання постанови Київського апеляційного суду від 18.07.2019 р. у справі № 752/18635/15-ц;

- 3 % річних у розмірі 35 953,00 грн та інфляційні втрати в сумі 95 098,00 грн. за прострочення виконання рішення Печерського районного суду міста Києва від 14.07.2020 р. у справі № 757/42885/19.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 2 102,00 грн

Стягнуто із ОСОБА_2 на корить держави судовий збір в розмірі 8038 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, 25.05.2021 ФОП ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, направивши апеляційну скаргу до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга разом зі справою надійшла до Київського апеляційного суду 17.06.2021.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24.06.2021 апеляційну скаргу залишено без руху та надано апелянту строк для усунення недоліків терміном 10 (десять) днів з дня отримання копії ухвали.

У зазначеній ухвалі, вказувалось, що матеріали поданої апеляційної скарги не відповідають вимогам, встановленим ст. 356 ЦПК України, а саме: не надано доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі за належними реквізитами.

Так, на виконання вимог ухвали від 24.06.2021, на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява, в якій ФОП ОСОБА_1 просить перерахувати судовий збір, вказує, що оскаржує рішення не в цілому, а лише в частині не врахування судом першої інстанції останніх уточнень позовних вимог. Відтак, вважає, що сума судового збору за подання апеляційної скарги має складати 3153 грн. (150% від 2102 грн.) враховуючи те, що йому присуджено повернути лише 2102 грн. судового збору, при цьому визначену ним суму судового збору також не сплачено.

Разом з тим, недоліки, зазначені в ухвалі суду від 24.06.2021, ФОП ОСОБА_1 не виконанні, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, судовий збір за подання позовної заяви складав 10 140 грн (2102, 00 грн. + 8038, 00 грн.), оскільки рішенням суду першої інстанції на корить держави з ФОП ОСОБА_1 був додатково стягнутий судовий збір в розмірі 8038 грн., який не був ним сплачений.

Тобто суд першої інстанції ухвалюючи судове рішення, визначив загальну суму судового збору за пред`явленими вимогами і враховуючи сплачену позивачем лише частину судового збору у сумі 2102, 00 грн. стягнув з останнього на користь держави судовий збір у розмірі 8038 грн.

Відтак, загальна сума судового збору з якої підлягає обчисленню судовий збір за подачу апеляційної скарги становить 10140 грн.

Твердження апелянта про часткове оскарження ним рішення не відповідає змісту апеляційної скарги, в якій він просить повністю скасувати судове рішення та ухвалити нове про стягнення заявлених сум у більшому розмірі.

Отже, оскільки пояснення апелянта на виконання ухвали про усунення недоліків не ґрунтується на матеріалах справи та вимогах закону, а також ним, на виконання ухвали, принаймні частково не сплачено судовий збір , суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для повторного залишення апеляційної скарги без руху і приходить до висновку про не усунення недоліків апеляційної скарги, що є підставою вважати апеляційну скаргу неподаною та повернути її апелянту.

Також, слід зазначити, що статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Між тим, згідно позиції Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України», нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції.

Як передбачено вимогами ч.1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

При цьому, як неодноразово наголошував в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Отже, враховуючи вищенаведені положення законодавства та беручи до уваги ті обставини, що апелянт не реалізував своїх процесуальних обов`язків належним чином, в той час як суд здійснив всі можливі спроби для його повідомлення про наявність відповідної ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, суд приходить до висновку, що у встановлений строк апелянтом не усунуто недоліків апеляційної скарги, вказаних в ухвалі від 24.06.2021 року.

Також, слід наголосити, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення (ч. 7 ст.185 ЦПК України).

Таким чином, враховуючи те, що без усунення вказаних недоліків суд позбавлений можливості вирішити питання про відкриття апеляційного провадження та виходячи з вимог ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України апеляційну скаргу слід визнати неподаною та повернути її заявнику.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 12 квітня 2021 року по цивільній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - вважати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з для її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена до Верховного Суду.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Г.В. Крижанівська