Справа № 175/491/20-ц
Провадження № 2/175/136/20
У Х В А Л А

04 березня 2021 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Озерянської Ж.М.,

за участі секретаря Іщенко Д.Г.,

розглянувши у судовому засіданні в смт. Слобожанське матеріали цивільної справ за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю Хлібзавод №10, Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка», ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди спричиненої внаслідок ДТП та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я у зв?язку з дорожньо-транспортною пригодою та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2020 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди спричиненої внаслідок ДТП.

02 березня 2020 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження (Том №1 а.с.37).

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2020 року прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я у зв?язку з дорожньо-транспортною пригодою та відшкодування моральної шкоди(Том №2 а.с.207-208).

27 січня 2021 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява арбітражного керуючого Левченка Віталія Володимировича про передачу справи до Господарського суду Дніпропетровської області в межах справи № 904/5865/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібзавод №10», мотивуючи тим, що у провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа № 904/5865/20 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агробудсервіс-Універсал» про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібзавод №10» на стадії процедури розпорядження майном, введеної ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2020 року. З моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника. Поряд з іншими принципами правового регулювання неплатоспроможності суттєве значення має принцип судового контролю у відносинах неплатоспроможності та банкрутства, який розпочинається з призначення розпорядника майна чи ліквідатора банкрута (висновки щодо змісту цього принципу наведено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16.10.2018 року у справі № 5/520-03, від 19.04.2019 р. у справі № Б8/180-10).

Цей принцип полягає, серед іншого, у судовому контролі за дотриманням інтересів кредиторів стосовно збереження об`єктів конкурсної маси та інтересів боржника щодо обґрунтованості грошових претензій кредиторів, а також за збереженням балансу інтересів сторін у тому числі під час продажу майна банкрута з метою реалізації за найвищу ціну та відповідно до встановленої Законом про банкрутство процедуру.

Враховуючи, що позивачі звернулися із позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібзавод №10» про стягнення матеріальної шкоди спричиненої внаслідок ДТП, відносно якого Господарським судом Дніпропетровської області розглядається справа про банкрутство, то слід дійти до однозначного висновку, що відповідні вимоги позивача мають бути розглянуті в межах справи № 904/5865/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібзавод №10». В зв`язку з викладеним просить передати дану справу № 175/491/20, до розгляду в межах справи № 904/5865/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібзавод №10», що перебуває в провадженні Господарського суду Дніпропетровської області, суддя Соловйова А.Є.

Адвокат позивача Печерій Р.О. за договором про надання правової допомоги ОСОБА_4 просив розглянути клопотання у його відсутність.

Адвокат відповідача ТОВ «Хлібзавод № 10» за ордером про надання правничої допомоги ОСОБА_5 просив клопотання задовольнити.

Представник відповідача ПАТ «СК «Уніка» за довіреністю Бортник Л.В.(Том №2 а.с.147) про час і місце слухання справи повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленнями(Том №2 а.с.201,213), однак до суду не з`явилась, надала відзив(Том №2, а.с.129-148).

Відповідач ОСОБА_3 надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, та не заперечував, щодо передання справи до Господарського суду Дніпропетровської області(Том №2 а.с.215).

Суд, дослідивши матеріали справи, при вирішенні заяви арбітражного керуючого ОСОБА_6 виходить з наступного.

Встановлено, що 29 жовтня 2020 року ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області відкрито провадження у справі № 904/5865/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібзавод №10».

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленого цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Європейський суд з прав людини у рішенні у справі Сокуренко і Стригун проти України від 20.07.2006 зазначив, що фраза встановленого законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду , але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі Занд проти Австрії висловлено думку, що термін судом, встановленим законом у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]". Поняття суд, встановлений законом включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності. Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних і суспільних інтересів. Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ. Відповідно до ст. 19 ЦПК України , визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге - суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Згідно з ч. 1 ст. 3 ГПК України , судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України , цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства , а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Водночас, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України , а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України . 21.10.2019 в Україні почав діяти Кодекс України з процедур банкрутства , прийнятий Верховною Радою України наприкінці 2018 року та, який набрав чинності 21 квітня 2019 року. Відповідно до п. 1 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства , визначено, що цей Кодекс набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Кодексом. Згідно з п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства , установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу , подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" . Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу .

Системний аналіз положень Кодексу України з процедур банкрутства дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України. Суд звертає увагу на те, що норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів. Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, без порушення нових справ з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів (висновок про застосування норм права, який викладений у постанові Верховного Суду від 13 березня 2018 у справі № 922/928/17).

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства , господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства , матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Судова палата для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 14 травня 2020 року у справі № 903/69/18 зазначає, що Верховний Суд неодноразово висловлював позицію щодо концентрації всіх спорів у межах справи про банкрутство. Так, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом , який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів. З моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника. Така ж правова позиція зазначена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 918/420/16, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 908/4057/14, від 11 липня 2018 року у справі № 922/3040/17, від 29 листопада 2019 у справах № 908/130/15-г, № 923/1194/17, від 05 лютого 2020 у справі № 921/557/15-г.

Законодавець захищає не лише права банкрута, а й права інших осіб, які мають вимоги до банкрута. Захист таких осіб полягає у тому, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача. Таке врегулювання процедури розгляду спорів до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до відповідача, щодо якого порушено процедуру банкрутства.

Таким чином, з огляду на положення законодавства України, законодавець підкреслив, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Дана позиція також викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позови до боржника, який перебуває в процедурі банкрутства, повинні розглядатись в межах справи про банкрутство тим самим складом, що і справа про банкрутство боржника.

Керуючись п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 4, 20 ГПК України, ст. 31, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву арбітражного керуючого Левченка Віталія Володимировича, про передачу справи до Господарського суду Дніпропетровської області в межах справи №904/5865/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібзавод №10» - задовольнити.

Справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю Хлібзавод №10, Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка», ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди спричиненої внаслідок ДТП та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я у зв?язку з дорожньо-транспортною пригодою та відшкодування моральної шкоди, передати до Господарського суду Дніпропетровської області для розгляду судом, в провадженні якого перебуває справа № 904/5865/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібзавод №10».

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Озерянська Ж.М.