Єдиний унікальний номер 741/857/19
Провадження № 2/741/35/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 25 травня 2021 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря судового засідання Герасимчук Н.Ю.,

позивачів та їх представника - адвоката Гунька О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Носівської об`єднаної територіальної громади, ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування,

встановив:

Позивачі звернулися до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилася спадщина на належний їй житловий будинок АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_4 спадщину фактично прийняла її дочка ОСОБА_5 , яка проживала в будинку матері, робила в ньому ремонти, доглядала земельні ділянки, користувалася побутовими речами. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 . Спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняв її чоловік ОСОБА_6 , оскільки проживав з нею на день смерті. Дочка ОСОБА_5 - ОСОБА_3 хоч і була зареєстрована з ОСОБА_5 на день смерті, але фактично за місцем реєстрації не проживала. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 , який на день смерті проживав сам. Дочка ОСОБА_6 - ОСОБА_3 хоч і була зареєстрована з ОСОБА_6 на день смерті, але фактично за місцем реєстрації не проживала. Їх (позивачів) батько (син ОСОБА_6 ) - ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , а тому вони (позивачі) є спадкоємцями ОСОБА_6 за правом представлення. Вони (позивачі) прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6 , але нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадковий житловий будинок.

Позивачі просили суд:

- встановити факт, що ОСОБА_5 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати за ними в рівних частинах (по 1/2 частині за кожним) право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами у порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, які зазначені у позовній заяві, та просили їх задовольнити.

У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада визнає позов, не заперечує проти його задоволення, просив розгляд справи проводити без їх участі.

У судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася, про причини неявки до суду не повідомила, не просила розгляд справи відкласти.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності представника відповідача за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 дали показання, суть яких зводиться до того, що вони добре знали ОСОБА_5 та її чоловіка ОСОБА_6 . Матір`ю ОСОБА_5 була ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_4 її дочка ОСОБА_5 доглядала за спадковим житловим будинком та обробляла земельну ділянку. У ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були діти. На день смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 їх дочка ОСОБА_3 фактично не проживала в АДРЕСА_1 .

Вислухавши пояснення позивачів, їх представника, допитавши свідків, вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

У судовому засіданні встановлено, що за життя ОСОБА_4 заповіту не складала, спадкова справа після її смерті не заводилася, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 35; 41-43).

Частиною 1 ст. 529 ЦК УРСР встановлено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5, встановлено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього.

У судовому засіданні встановлено, що після смерті ОСОБА_4 її дочка ОСОБА_5 проживала в спадковому будинку, робила в ньому ремонти, обробляла земельну ділянку. Позивачі не можуть документально підтвердити зазначені обставини, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 7; 9-10), поясненнями позивачів та показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Докази по справі суд визнає належними і допустимими, та такими, що підтверджують те, що ОСОБА_5 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлення цього факту має для позивачів юридичне значення, так як дозволить їм успадкувати житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_4 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивачі позбавлені можливості в іншому порядку встановити зазначений факт.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовна вимога в частині встановленовлення факту прийняття спадщини підлягає задоволенню.

Таким чином, ОСОБА_5 , як спадкоємець першої черги за законом, після смерті ОСОБА_4 фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, успадкувала після смерті ОСОБА_4 належний їй житловий будинок АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 11).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У судовому засіданні встановлено, що за життя ОСОБА_5 заповіту не складала, спадкова справа після її смерті не заводилася, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 38-40).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 28 квітня 2021 року у справі № 204/2707/19, частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

У судовому засіданні встановлено, що на день смерті ОСОБА_5 проживала в АДРЕСА_1 . Разом із нею проживав її чоловік ОСОБА_6 . ОСОБА_3 , яка є дочкою ОСОБА_5 , хоч і була зареєстрована за вказаною адресою, але фактично станом на 6 грудня 2010 року за місцем реєстрації не проживала, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 10; 17), поясненнями позивачів та показаннями свідків.

Таким чином, ОСОБА_6 , як спадкоємець першої черги за законом, успадкував після смерті ОСОБА_5 належний їй житловий будинок АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 12).

У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняли внуки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як спадкоємці за правом представлення, оскільки їх батько (син ОСОБА_6 ) ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_3 , яка є дочкою ОСОБА_6 , хоч і була зареєстрована за вказаною адресою, але фактично станом на 1 липня 2013 року за місцем реєстрації не проживала, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 14; 15; 45-47), поясненнями позивачів та показаннями свідків.

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як спадкоємці за законом за правом представлення, в рівних частинах (по 1/2 частині кожен) успадкували після смерті ОСОБА_6 належний йому житловий будинок АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні встановлено, що нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 188/02-31 від 16 лютого 2018 року (а.с. 25).

З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок АДРЕСА_1 виготовлена технічна документація (а.с. 21-23).

Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані на законі, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Ураховуючи те, що відповідачі не вчинили жодних дій, які б порушували права позивачів, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивачів.

Керуючись ст.ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 1266, 1268 ЦК України, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 273, 315, 319, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 78,8 кв. м., житловою площею 47,3 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 78,8 кв. м., житловою площею 47,3 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судові витрати по сплаті судового збору покласти за рахунок позивачів.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв