Справа № 342/1400/20
Провадження № 2/342/192/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

секретаря судового засідання Матієк І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок та господарські будівлі в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , яка проживає по АДРЕСА_1 , звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , жителів АДРЕСА_1 , в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 10.12.1988 року житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_2 , належав колгоспному двору, головою якого був дід позивача - ОСОБА_4 . Згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» №9510 від 10.10.2020 року за архівними даними обласного комунального підприємства Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації право власності на житлове господарство по АДРЕСА_3 було зареєстроване за ОСОБА_4 як головою колгоспного двору. Для будівництва та обслуговування житлового будинку була виділена земельна ділянка площею 0,10 га, що доводиться довідкою Рашківської сільської ради № 403 від 06.11.2020 року. У відповідності до технічного паспорта, виготовленого ОКП «Коломийське МБТІ» від 28.10.2020 року житлове господарство складається з житлового будинку,позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», загальною площею 70,9 кв.м, житловою площею 54,4 кв.м., літньої кухні, двох сараїв, двох навісів, погребу, криниці та вигрібної ями. Будівництво житлового будинку завершено у 1963 році. Відповідно до звіту про оцінку майна ЕТВО «Придністров`я» ринкова вартість житлового господарства по АДРЕСА_1 становить 85 080 грн. За результатами проведення технічного обстеження житлового будинку встановлено його відповідність вимогам надійності та можливість безпечної експлуатації. Голова колгоспного двору ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 29.10.2020 року, актовий запис №10. 20 грудня 2000 року ОСОБА_4 склав заповіт, яким розпорядив позивачу все своє майно, житловий будинок і господарські споруди, земельний пай. Заповіт посвідчений секретарем Рашківської сільської ради Городенківського району 20.12.2000 року, зареєстрований в реєстрі за № 31. Заповіт ніким не скасовувався та не оскаржувався. З метою реалізації своїх спадкових прав позивач звернулася до Городенківської районної державної нотаріальної контори, де була заведена спадкова справа №544. 26.08.2005 позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай). Однак, нотаріус відмовила позивачу у видачі документів на спадщину на житлове господарство через реєстрацію спадкового житлового господарства як колгоспного двору без виділу часток, що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.11.2020. З довідки Рашківської сільської ради № 375 від 20.10.2020 вбачається, що станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 у житловому господарстві проживали ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Ніхто з перелічених осіб не звертався з приводу виділу частки у колгоспному дворі. Після смерті ОСОБА_4 , позивач фактично вступила в управління спадщиною - подала в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини та успадкувала частину майна, користується спадковим майном на власний розсуд, постійно проживає у житловому будинку, обробляє земельну ділянку, виготовила технічну документацію за власні кошти, тобто своїми діями фактично прийняла спадщину, однак оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може через реєстрацію житлового господарства як колгоспного двору.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності; позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі; позовні вимоги визнає в повному обсязі, на частку у спадковому майні не претендує; за виділом частки у колгоспному дворі не звертався та не претендує на неї; не заперечує щодо визнання за ОСОБА_1 права власності на житлове господарство по АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_3 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності; позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Згідно копії свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння від 10 грудня 1988 року, виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення цього ж виконкому № 134 від 13.07.1988, встановлено, що в цілому домоволодіння, яке складається із житлового будинку та господарських будівель та споруд, розташованих в АДРЕСА_4 за АДРЕСА_5 дійсно належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_4 .

Про те, що АДРЕСА_2 стверджується довідкою № 374 від 20.10.2020, виданою виконкомом Рашківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

Копією виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Вих. № 9510 від 10.10.2020 стверджується, що згідно архівних даних ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на житловий будинок, будівлі та споруди по АДРЕСА_3 станом на 31.12.2012 зареєстровано за головою колгоспного двору ОСОБА_4 (форма власності приватна; частка - 1/1) згідно свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 10.12.1988 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 134 від 13.07.1988 р.

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , виготовленого 28.10.2020 встановлено, що житловий будинок споруджено в 1963 р., господарські будівлі та споруди в 1970, 1980, 1983 та 1984 роках.Копія висновку про вартість майна, складеного ЕТВО «Придністров`я» стверджує, що ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 станом на 09.11.2020 становить 85080 грн.

Довідкою № 403, виданою 06.11.2020 виконавчим комітетом Рашківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджено, що земельна ділянка для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель по АДРЕСА_1 становить 0,10 га.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Згідно даних по господарської книги №6, особового рахунку № НОМЕР_2 , станом на 15.04.1991 року в АДРЕСА_4 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , голова господарства; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , син; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , невістка, що стверджено довідкою № 375 від 20.10.2020, виданою виконавчим комітетом Рашківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

За заповітом, посвідченим 20.12.2000 сільським головою Рашківської сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за № 31, ОСОБА_4 , 1942 р.н., житель с. Рашків Городенківського району Івано-Франківської області на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження, яким все майно, житловий будинок і господарські споруди, земельний сертифікат РН № 229647 в розмірі 78,15 ум. кад. га, що належать йому на правах особистої власності заповів внучці ОСОБА_1 , 1992 р.н., яка в даний час проживає в АДРЕСА_1 ; до своєї смерті ОСОБА_1 зобов`язується доглядати ОСОБА_4 , а в разі смерті похоронити і доглядати його могилу.

Голова колгоспного двору (член колгоспного двору) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 59 років в с. Рашків Городенківського району Івано-Франківської області, про що 01.05.2002 складено відповідний актовий запис за № 10, що стверджено копією Свідоцтва про смерть (повторно) серії НОМЕР_1 , виданого 29.10.2020 Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Внаслідок його смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Оскільки ОСОБА_4 помер до 1 січня 2004 року, застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям (ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР). Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

На день смерті ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ним в АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , син; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , невістка; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , онука, що стверджено довідкою № 404 від 06.11.2020, виданою виконавчим комітетом Рашківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

Про те, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 є внукою ОСОБА_4 свідчать копії:

1)свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 12 грудня 1992 року, запис за № 19 від 12.12.1992, де зазначено, що батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

2)свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 11.09.1968, відповідний запис за № 15 від 11.09.1968, де зазначено, що батько позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_10 у віці 40 років в м. Городенка Городенківського району Івано-Франківської області, про що 30.10.1986 складено відповідний актовий запис за № 15, що стверджено копією Свідоцтва про смерть (повторно) серії НОМЕР_5 , виданого 10.02.2021 Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

Судом встановлено, що спадкоємцем за заповітом ОСОБА_4 є його внука - ОСОБА_1 (позивач).

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Із копії спадкової справи № 544/2005, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою вбачається, що спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті діда ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як вона проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та 26.08.2005 подала нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

26.08.2005 ОСОБА_1 державним нотаріусом Першої Снятинської державної нотаріальної контори Білоконь К.С. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 2039 на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності агрофірми ім. В.В. Кнігніцького, розміром 78,15 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, належного померлому ОСОБА_4 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 229647.

До складу спадщини ОСОБА_4 входить також частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору.

Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 1322/02-31 від 06 листопада 2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті діда ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок АДРЕСА_1 . Причиною відмови є те, що вищезгадане господарство відносилось до колгоспного двору, кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15 квітня 1991 року, належить відповідна частка житлового будинку, проте частки в спадковому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті діда ОСОБА_4 , фактично стала власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, користується ними. Однак, через його реєстрацію як колгоспного двору немає можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Статтею 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 , судом не встановлено, позов визнається відповідачами колишніми членами колгоспного двору, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі ст.ст. 120, 123, 524, 525, 526, 534, 548, 549, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_3 - АДРЕСА_1 .

Судове рішення складене 02.03.2021.

Суддя: Федів Л. М.