гСправа № 358/1501/15-ц Провадження № 2-п/358/1/21
УХВАЛА

про задоволення заяви про самовідвід

13 липня 2021 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Кіхтенка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Ведмеденко І.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі заяву судді Кіхтенка Сергія Олександровича про самовідвід по справі за заявою ОСОБА_1 від 18 квітня 2018 року про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Богуславського районного суду Київської області від 21 жовтня 2015 року у справі №358/1501/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

08 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Богуславського районного суду Київської області із заявою до ОСОБА_2 , в якій просив визнати заповіт ОСОБА_3 складений на користь його сина ОСОБА_2 недійсним та визнати його ОСОБА_1 спадкоємцем всього майна померлої матері ОСОБА_3 .

21 жовтня 2015 року суддя Якутюк В.С. ухвалив заочне рішення, згідно якого позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним залишено без задоволення за недоведеністю.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 17 грудня 2015 року апеляційна скарга ОСОБА_1 відхилена. Заочне рішення Богуславського районного суду Київської області від 21 жовтня 2015 року залишено без змін.

Заявник ОСОБА_1 18.04.2018 та 12.07.2018 подав до суду заяви про перегляд рішення Богуславського районного суду Київської області в цивільній справі №2-917/11 від 17 листопада 2011 року за позовом ОСОБА_2 до Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області про визнання права власності на житловий будинок.

Крім того в заяві від 18.04.2018 року, просив переглянути заочне рішення Богуславського районного суду Київської області у справі №358/1501/15-ц від 21 жовтня 2015 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 22 листопада 2018 року та постановою Київського апеляційного суду від 06 березня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 березня 2020 року касаційна скарга ОСОБА_1 задоволена. Ухвалу Богуславського районного суду Київської області від 22 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 березня 2019 року скасовано та справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Верховний Суд задовольнив касаційну скаргу ОСОБА_4 , посилаючись на те, що оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій ухвалено з порушенням норм процесуального права, тому під час нового розгляду справи судом першої інстанції необхідно вирішити питання щодо процесуальної природи заяв ОСОБА_1 про перегляд рішення Богуславського районного суду Київської області від 17 листопада 2011 року та заочного рішення Богуславського районного суду Київської області від 21 жовтня 2015 року та ухвалити судове рішення відповідно до встановлених обставин і вимог закону.

Згідно автоматизованого розподілу вищевказана справа передана на розгляд судді Корбуту В.М.

Ухвалою суду від 06 липня 2020 року вимоги викладені в заяві ОСОБА_1 від 18 квітня 2018 року про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Богуславського районного суду Київської області від 17 листопада 2011 року у справі №2-917/11 за позовом ОСОБА_2 до Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно та про перегляд за нововиявленими обставинами заочне рішення Богуславського районного суду Київської області від 21 жовтня 2015 року у справі № 358/1501/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, роз`єднанні у самостійні провадження.

Ухвалою суду від 12 серпня 2020 року заяву ОСОБА_1 від 18 квітня 2018 року про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Богуславського районного суду Київської області від 21 жовтня 2015 року у справі № 358/1501/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним визнано неподаною та повернуто заявнику.

Постановою Київського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року ухвалу Богуславського районного суду від 12.08.2020 року скасовано, справу за заявою ОСОБА_1 від 12.07.2018 року про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Богуславського районного суду Київської області від 21 жовтня 2015 року у справі № 358/1501/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

17 грудня 2020 року вказана справа надійшла до Богуславського районного суду Київської області, та системою документообігу суду згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2020 року дана справа розподілена для розгляду судді Кіхтенку С.О.

Ухвалою судді Богуславського районного суду Київської області Кіхтенка С.О. від 05 січня 2021 року справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду з повідомленням учасників справи.

Під час судового засідання суддя Кіхтенко С.О., враховуючи положення пункту 5 частини 1 статті 36, частини 1 статті 39 ЦПК України заявив собі самовідвід для того, щоб у сторін по справі не виникало сумнівів у його об`єктивності та неупередженості при розгляді даної справи, та у законності прийнятого ним майбутнього рішення, оскільки заявником по справі ОСОБА_1 09 червня 2021 року під час судового розгляду, було висловлено позицію що суддя Кіхтенко С.О. не об`єктивно та упереджено ставиться до розгляду даної справи, у якій він є заявником, тому в нього виникають сумніви щодо неупередженості судді.

Так, з метою запобігання у подальшому нарікань на необ`єктивність та упередженість головуючого, а також звинувачень у заінтересованості у результаті розгляду справи, суддя дійшов висновку за необхідне заявити самовідвід у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 висловив свою думку про те, щодо задоволення заяви про самовідвід судді не заперечує.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Згідно з ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри в неупередженості, повинен заявляти самовідвід або бути відведений.

Вимога «безсторонності», згідно з прецедентною судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: по-перше, суд (суддя) повинні бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи; по-друге, бути об`єктивно безстороннім тобто, суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності.

Важливим питанням є довіра, яку в демократичному суспільстві суди мають викликати в громадськості (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Довіра - це суб`єктивне ставлення особи на підставі внутрішнього переконання з урахуванням зовнішніх обставин й цілком очевидно, що дії та рішення, які судом вчинені в межах закону, але в супереч інтересам однієї зі сторін, сприймаються цією стороною як негативні й у зв`язку з цим викликають недовіру до суду.

При цьому, можливість переконання особи у протилежному залежить не тільки від обґрунтування законності вчинених судом дій, а й від бажання та здатності особи сприймати це обґрунтування та розуміти дії, які можуть не відповідати її прямим інтересам.

У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006р., схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН № 2006/23 27.07.2006р., суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи зокрема і в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Враховуючи, висловлену заявником недовіру судді, та підстави зазначені в ст. 36 ЦПК України, відповідно до яких суддя не може брати участь у справі, вважаю, щоб у жодної із сторін по справі не виникало та не викликало сумніву в об`єктивності та неупередженості судді, самовідвід судді підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 40 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву про самовідвід головуючого судді Кіхтенка Сергія Олександровича по справі за заявою ОСОБА_1 від 18 квітня 2018 року про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Богуславського районного суду Київської області від 21 жовтня 2015 року у справі №358/1501/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним - задовольнити.

Матеріали справи №358/1501/15-ц, провадження №2-п/358/1/21 за заявою ОСОБА_1 від 18 квітня 2018 року про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Богуславського районного суду Київської області від 21 жовтня 2015 року у справі №358/1501/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, передати до канцелярії Богуславського районного суду Київської області для визначення іншого судді використовуючи автоматизовану систему документообігу суду відповідно до вимог ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя С. О. Кіхтенко