Єдиний унікальний номер 142/202/21
Номер провадження 2/142/328/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
13 липня 2021 року смт. Піщанка
Піщанський районний суд Вінницької області
головуючого судді Нестерука В.В.,
за участю секретаря судового засідання Яворської О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Піщанка Вінницької області в порядку загального позовного провадження
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням,
06 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особою, яка втратила право на користування його житловим приміщенням, а саме належним йому на праві приватної власності житловим будинком розташованим по АДРЕСА_1 , із тих підстав, що з січня 2005 року, відповідач ОСОБА_2 , був зареєстрований та проживав в належному на той час ОСОБА_3 житловому будинку, який згідно договору купівлі-продажу від 8 квітня 2016 року, перейшов у власність до нього. Також вказує, що з 2015 року до цього часу ОСОБА_2 , за місцем його реєстрації не проживає, але у зв`язку з реєстрацією в належному йому будинку, він не має можливості в повній мірі використовувати свої права як власник будинку, зокрема він обмежений можливістю користуватись пільгами на отримання субсидій.
Ухвалою суду від 20 квітня 2021 року в даній справі було відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в загальному позовному провадженні та призначено підготовче засідання.
Ухвалою суду від 16 червня 2021 року було закрито підготовче провадження по даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Кабанов М.О. в судове засідання 13 липня 2021 року не з`явилися, проте від представника позивача на адресу суду надійшли заяви, відповідно до яких він просить суд розглянути справу без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні та не заперечує проти ухвалення в справі заочного рішення.
Згідно із ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленою про дату,час та місце розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання 29 червня 2021 року та 13 липня 2021 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, оскільки викликався до суду шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційній сторінці Піщанського районного суду на веб-порталі "Судова влада України" в мережі "Інтернет". Відзиву на позовну заяву та будь- яких заяв та клопотань від відповідача на адресу суду не надходило.
Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.
Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки два рази, відзив на позовну заяву не подав, суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до положень ч. 1 ст. 280, ч. 4 ст. 223 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав.
Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Згідно зіст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
На підставі наданих суду доказів було встановлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 08 квітня 2016 року укладеного з ОСОБА_3 , який посвідчений державним нотаріусом Піщанської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі № 373, набув у власність (купив) житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.8)
Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Таким чином, позивач являється власником вказнаого житлового будинку та відповідно до положень ч. 1 статті 317 Цивільного кодексу України йому як власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
З записів, які містяться в будинковій книзі для прописки (реєстрації) громадян, які проживають у буд. АДРЕСА_1 , вбачається, що з 12 січня 2005 року в будинку за вказаною адресою для тимчасвого проживання був зареєстрований громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Хрустова Каменського району Республіки Молдова (а.с.4-7)
Відповідно до довідки виконавчого комітету Піщанської селищної ради Вінницької області № 1491 від 11 березня 2021 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично не проживає там більше п`яти років, а саме з 2015 року (а.с.9).
Відповідно статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
У статті 379 Цивільного кодексу України вказано, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них.
Права власника житлового будинку, визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України.
Зокрема, згідно положень ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Стаття 72 ЖК України зазначає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верхового суду України від 03 квітня 1987 року № 2 «Про практику застосування судами житлового законодавства», за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї житлове приміщення зберігається протягом шести місяців. Якщо людина відсутня в житловому приміщенні понад шість місяців без поважних причин, вона вважається такою, що втратила право на житлове приміщення.
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верхового суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача приміщення.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в тому числі на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи.
В ст. 9 ЖК України, передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
На підставі вищевикладеного враховуючи, що відповідач не проживає в будинку, що належить на праві власності позивачу з 2015 року, не є членом сім`ї позивача та судом не встановлено поважних прични відсутності відповідача за вищевказаною адресою, що надавало б йому право на зберігання за ним жилого приміщення понад шість місяців, суд приходить до висновку, що своєю реєстрацією у житлі позивача відповідач порушує права позивача як власника на користування та розпорядження майном, захист, якого передбачений ст. 391 ЦК України, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Судові витрати позивач просить з відповідача не стягувати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.391 ЦК України, ст. ст. 9, 71, 72 ЖК України ст.ст. 12, 13, 211, 223, 247, 288, 289, 263, 265, 280 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особою, яка втратила право на користування житловим приміщенням, а саме належним ОСОБА_1 на праві приватної власності житловим будинком розташованим по АДРЕСА_1 (на даний час Тульчинського району) Вінницької області.
Відповідачу, який не з`явився в судове засідання копія заочного рішення направити в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана через Піщанський районний суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Сторони по справі:
позивач - ОСОБА_1 , який зареєстрований та проживаючє по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 , який зареєстрований по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків -невідомий.
Суддя: