Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Чальцевої Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Сєрих І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №221/3739/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

14.06.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 10.05.2014 року між, позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладений усний договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , на земельній ділянці розміром 600 кв.м., який належав ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.01.1981 року виданого державним нотаріусом Першої Волноваської державної нотаріальної контори реєстровий №113 та Свідоцтва на право власності від 15.01.1981 року виданого державним нотаріусом Першої Волноваської державної нотаріальної контори, реєстровий №111.

За умовами договору позивачу перейшло право власності на будинок, за який позивач сплатив грошові кошти, що підтверджується розпискою про отримання грошових коштів, власником зазначеного майна. В підтвердження свого наміру ОСОБА_3 передала ОСОБА_1 розписку та обіцяла оформити договір нотаріально до 01.01.2015 року.

У січні 2015 року позивач дізнався, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкоємцем майна ОСОБА_3 є її син ОСОБА_2 , відповідач у справі.

Після смерті ОСОБА_3 спадкоємці, що фактично прийняли спадщину відсутні, заповіт померла не залишила, єдиний близький родич, син померлої ОСОБА_2 заяву про прийняття спадщини після померлої не подавав, спадкову справу не відкривав.

На неодноразові звернення позивача до ОСОБА_2 як спадкоємця нерухомого майна, що залишилось після смерті ОСОБА_3 , щодо здійснення належного переоформлення будинку ОСОБА_2 запевняв, що нотаріально договір буде укладений пізніше після переоформлення спадщини. Неодноразово дата оформлення договору переносилась на невизначений строк.

До теперішнього часу син померлої ОСОБА_3 документи на будинок на своє ім`я не переоформив. Нотаріально позивач не має можливості отримати документи на своє ім`я, та у зв`язку з не переоформленням документів позивач не має можливості переоформити комунальні договори по будинку, тому був змушений звернутися з позовом до суду за захистом своїх прав.

В позовній заяві ОСОБА_4 зазначив, що заплативши кошти і отримавши згоду на продаж будинку він виконав всі умови договору, тобто правочин укладений з додержанням вимог ст. 203, 205 ЦК України.

Позивач в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглянути справу за його відсутність, не заперечував проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача.

Відповідач в судове засідання також не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

У відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступного.

Відповідно до ст. 316 ч.1 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до ст. 657 ЦК України договір купівлі продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі та підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Згідно ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Згідно ст. 218 ЦК України правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми укладеної усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення зокрема шляхом прийняття вчинення зокрема шляхом прийняття виконання такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним, а також згідно ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилася щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення договору, суд може визнати такий договір дійсним.

Згідно ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилася щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення договору, суд може визнати такий договір дійсним.

Згідно ст.219 ч.2 ЦК України суд може визнати правочин дійсним, якщо буде встановлено, що відповідав справжній волі особі яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі.

Згідно розписки від 10.05.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладений договір купівлі-продажу жилого будинку АДРЕСА_1 .

Будинком фактично володіє позивач, користується ним, гроші у повній сумі за вказану нерухомість передані колишньому власнику.

Викладені докази приводять суд до впевненості, що між сторонами відбулася угода купівлі-продажу жилого будинку АДРЕСА_1 , і договір повинен бути визнаний дійсним, а за позивачем необхідно визнати право власності на вказану нерухомість.

Повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які впливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, шляхом визнання за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

На підставі ст.ст.203-205, 219, 220, 316, 321, 328, 334, 392, 655, 656, 657 ЦК України, керуючись ст. 12, 13, 19, 48, 81, 89, 175, 184, 263, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності - задовольнити.

Визнати дійсним правочин купівлі продажу будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на будинок АДРЕСА_1 який належав ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.01.1981 року виданого державним нотаріусом Першої Волноваської державної нотаріальної контори реєстровий №113 та Свідоцтва на право власності від 15.01.1981 року виданого державним нотаріусом Першої Волноваської державної нотаріальної контори, реєстровий №111.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року): до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Т.В. Чальцева