ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

04 березня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 748/2723/20

Головуючий у першій інстанції - Хоменко Л. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/350/21

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Скрипки А.А., Харечко Л.К.

секретар: Позняк О.М.

Заявник: Науково-виробниче Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер»

Суб`єкт оскарження: головний державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куликівському та Чернігівському районах Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Пархомець Алеся Іванівна

Особа, яка подала апеляційну скаргу: Науково-виробниче Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер»

Розглянув у порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу на ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 грудня 2020 року у справі за скаргою Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» на бездіяльність головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куликівському та Чернігівському районах Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Пархомець Алесі Іванівни, боржник - ОСОБА_1 (суддя Хоменко Л.В.), постановлену о 16 год. 51 хв. у м.Чернігів, повний текст ухвали складено 21 грудня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року Науково-виробниче Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» звернулося до суду із скаргою, в якій просило визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куликівському та Чернігівському районах Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Пархомець А.І., яка полягає у ненаданні відповіді на заяву Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» (далі - НВ ТОВ «Агро-Інтер») №1/30-10-20 від 30.10.2020; зобов`язати головного державного виконавця Пархомець А.І. надати відповідь на вказану заяву; визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Пархомець А.І., яка полягає у ненадсиланні запиту до компетентних органів з метою встановлення нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 на праві власності; зобов`язати головного державного виконавця Пархомець А.І. надіслати запит до компетентних органів з метою встановлення нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 на праві власності; визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Пархомець А.І., яка полягає у незверненні з поданням до суду про розшук боржника - ОСОБА_1 ; зобов`язати головного державного виконавця Пархомець А.І. звернутись до суду з поданням про розшук боржника ОСОБА_1 ; визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Пархомець А.І., яка полягає у невнесенні відомостей відносно ОСОБА_1 до Єдиного реєстру боржників; зобов`язати головного державного виконавця Пархомець А.І. внести відомості відносно ОСОБА_1 як боржника до Єдиного реєстру боржників. Заяву мотивовано тим, що на примусовому виконанні у Міжрайонному ВДВС по Куликівському та Чернігівському районах перебуває виконавче провадження №25110102 на підставі виконавчого листа 25.11.2010 №2-873, виданого Чернігівським районним судом Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь НВ ТОВ «Агро-Інтер» грошових коштів. 30 жовтня 2020 року НВ ТОВ «Агро-Інтер» звернулось до державного виконавця із заявою №1/30-10-20 і просило надіслати запит до Куликівського БТІ та встановити, чи зареєстровано за ОСОБА_1 нерухоме майно, а також до Держгеокадастру України з метою встановлення відомостей про зареєстровані земельні ділянки за боржником, внести відомості відносно ОСОБА_1 як боржниці до Єдиного реєстру боржників, звернутись до суду із поданням про оголошення боржниці у розшук. 09 листопада 2020 року заявник звернувся із запитом №1/09-11-20, в якому просив повідомити про результати розгляду його заяви. Вищевказані заява та запит залишились проігнорованими виконавчою службою. За доводами НВ ТОВ «Агро-Інтер», державним виконавцем було порушено норми чинного законодавства у зв`язку із нездійсненням перевірки майнового стану боржника. Заявник вказує, що державний виконавець зобов`язаний внести відомості до Єдиного державного реєстру боржників у момент відкриття виконавчого провадження, а також звернутись до суду з поданням про розшук боржника, але таких дій не вчинив.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 грудня 2020 року у задоволенні скарги відмовлено. Ухвалу суду мотивовано тим, що відповідь на звернення стягувача була надана. Також суд дійшов висновку, що в матеріалах виконавчого провадження достатньо доказів щодо перевірки державним виконавцем інформації щодо виявлення нерухомого майна боржниці з дотриманням строків, встановлених ч.8 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження». Виходячи з матеріалів виконавчого провадження, у державного виконавця недостатньо підстав для звернення з поданням до суду про оголошення розшуку боржника, оскільки боржниця згідно отриманої державним виконавцем інформації періодично з`являється за місцем своєї реєстрації, час від часу письмово у заявах повідомляє державному виконавцю місце свого фактичного проживання, у зв`язку з пандемією коронавірусу спілкується з державним виконавцем в телефонному режимі. Внести відомості про боржницю ОСОБА_1 до Єдиного реєстру боржників через систему АСВП технічно неможливо, оскільки виконавче провадження було відкрито 14 березня 2011 року, а саме до запровадження Єдиного реєстру боржників, інформація до якого вноситься саме з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

В апеляційній скарзі НВ ТОВ «Агро-Інтер» просить скасувати вказану ухвалу суду і прийняти нову постанову про задоволення скарги. Апеляційна скарга мотивована тим, що у Правилах надання послуг поштового зв`язку відсутні будь-які відомості про те, що Журнал вихідної кореспонденції може слугувати доказом надсилання такої кореспонденції. Заявник вважає, що підтвердженням відправлення на його адресу відповідей на заяву та запит мав бути засвідчений у встановленому порядку список, розрахункові документи про сплату марок за пересилання простої поштової кореспонденції. НВ ТОВ «Агро-Інтер» посилається, що з 2011 року державними виконавцями не було надіслано жодного запиту до БТІ з метою встановлення зареєстрованого за ОСОБА_1 майна, а також у матеріалах справи відсутні будь-які запити до Держгеокадастру з метою встановлення земельних ділянок, які можуть бути зареєстровані на праві власності за боржником або взяті в оренду, постійне користування. За доводами стягувача, станом на 06.07.2020 року виконавчій службі не було відомо місце проживання та перебування ОСОБА_1 , виходячи з відповіді ДВС №29.375 від 06.07.2020 року. НВ ТОВ «Агро-Інтер» вказує, що ОСОБА_1 не було надано жодного доказу на підтвердження того, що вона проживає у м.Києві (договір оренди, договір користування тощо), а тому судом першої інстанції було порушено норми ЦПК України, адже встановлено обставини без отримання відповідних доказів від ДВС або боржника. Також заявник зазначає, що виконавцем не було надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що ним вживалися дії з метою внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстр боржників, не було складено акт на підтвердження неможливості такого внесення, відсутні докази звернення до системного адміністратора «Єдиного реєстру боржників», «Автоматизованої системи виконавчого провадження».

У відзиві на апеляційну скаргу Міжрайонний ВДВС по Куликівському та Чернігівському районах просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити. Особа, яка подає відзив, вказує, що відповідь на звернення стягувача за №1/30-10-20 від 30.10.2020 була підготовлена та надіслана за вих.№464337 від 10.11.2020 року НВ ТОВ «Агро-Інтер» простим поштовим відправленням, тому відсутні підстави вважати, що відповідь стягувачу було не надано. Міжрайонний ВДВС по Куликівському та Чернігівському районах не погоджується з посиланням скаржника на Правила надання послуг поштового зв`язку, оскільки керуються Правилами ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08 червня 2017 року №699/30567. За доводами особи, яка подає відзив, з дня прийняття виконавчого провадження головним державним виконавцем Пархомець А.І. до виконання належним чином вжиті заходи щодо виявлення майна боржниці ОСОБА_1 . Також Міжрайонний ВДВС по Куликівському та Чернігівському районах посилається, що застосування статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» щодо оголошення розшуку боржника є недоцільним, оскільки в ході проведення виконавчих дій державному виконавцю стало відомо про її місце проживання. Складання акту про технічну неможливість внесення відомостей про боржницю ОСОБА_1 до Єдиного реєстру боржників через Систему АСВП не передбачено Законом України «Про виконавче провадження» та «Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження».

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону відповідає судове рішення суду першої інстанції. Висновок місцевого суду підтверджується матеріалами справи, яким суд дав вірну оцінку, і не суперечить нормам матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.

По справі встановлено, що рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 серпня 2010 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь НВ ТОВ «Агро-Інтер» 46 000 грн заборгованості, яка виникла за договором безпроцентної позики №1 від 21 серпня 2009 року, а також судовий збір в сумі 460 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн (а.с.76-77).

14 березня 2011 року відділом державної виконавчої служби Куликівського районного управління юстиції було відкрито виконавче провадження 25110102 з виконання виконавчого листа 2-873, виданого на виконання вказаного рішення суду.

14 січня 2020 року у зв`язку з реорганізацією відділу винесено постанову про передачу виконавчого провадження до Міжрайонного відділу ДВС по Куликівському та Чернігівському районах Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми).

14 січня 2020 року головним державним виконавцем Пархомець Л.І. прийнято виконавче провадження до виконання.

30 жовтня 2020 року НВ ТОВ «Агро-Інтер» направило до Міжрайонного ВДВС по Куликівському та Чернігівському районах заяву за вих. №1/30-10-20, в якій просило зробити запит до Куликівського БТІ та встановити, чи зареєстровано за ОСОБА_1 нерухоме майно, а також до Держгеокадастру України з метою встановлення відомостей про зареєстровані за боржником земельні ділянки. Також просило внести відомості відносно ОСОБА_1 як боржниці до Єдиного реєстру боржників та звернутися до суду з поданням про оголошення боржниці у розшук (а.с.10).

Вказаний лист адресату вручено 02 листопада 2020 року (а.с.12).

09 листопада 2020 року стягувач звернувся до виконавчої служби із запитом, в якому просив повідомити результати розгляду заяви №1/30-10-20 від 30.10.2020, запит вручено адресату 11 листопада 2020 року (а.с.13, 15).

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою, пунктів 1, 3 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Відповідно до ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

Відповідно до пункту 9 розділу II Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 07 червня 2017 року №1829/5, реєстрація вихідної кореспонденції органів державної виконавчої служби, приватного виконавця здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження в порядку, встановленому пунктами 5, 6 розділу ІV Положення про автоматизовану систему. Дата реєстрації та вихідний номер документа формуються Системою. За даними про зареєстрований вихідний документ Системою формується журнал реєстрації вихідної кореспонденції (додаток 5).

Пунктами 2, 5 розділу IV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 05 серпня 2016 року №2432/5, встановлено, що до Системи в обов`язковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії. Документ виконавчого провадження, який направляється у паперовому вигляді, формується виконавцем у Системі до друку та вноситься до журналу реєстрації вихідної кореспонденції протягом 24 годин з моменту формування.

Згідно з пунктами 2, 80 Правил надання послуг поштового зв`язку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року №270, просте поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання без видачі розрахункового документа та доставляється/вручається без розписки. Підтвердженням оплати послуг поштового зв`язку з пересилання письмової кореспонденції є, зокрема поштові марки, наклеєні на письмову кореспонденцію або нанесені типографським способом на поштові конверти, поштові картки.

Національний оператор поштового зв`язку для збирання листів розміщує поштові скриньки на всій території держави - ст.15 Закону України «Про поштовий зв`язок».

З аналізу зазначених норм вбачається, що прості поштові відправлення приймаються до пересилання об`єктом поштового зв`язку шляхом вкладення їх відправниками до поштових скриньок без видачі розрахункового документа і вручаються без розписки.

За матеріалами справи встановлено, що відповідно до витягу з автоматизованої системи виконавчого провадження «Журнал реєстрації вихідної кореспонденції» відповіді на заяву і на запит НВ ТОВ «Агро-Інтер» було сформовано відповідно 10 листопада 2020 року і 04 грудня 2020 року (а.с.79-82).

Факт оплати послуг поштового зв`язку з пересилання вказаних листів підтверджується реєстрами простої кореспонденції, надісланої з Міжрайонного ВДВС по Куликівському та Чернігівському районах міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Суми), за листопад та грудень 2020 року (а.с.73-74, 83-87).

Посилання НВ ТОВ «Агро-Інтер» на п.66-68 Правил надання послуг поштового зв`язку не можуть бути прийняті до уваги, оскільки ними не передбачено направлення згрупованими поштовими відправленнями простої поштової кореспонденції, якою направлялися відповіді на заяви.

Враховуючи викладене, суб`єктом оскарження підтверджено належними доказами факт направлення на адресу стягувача відповідей на заяву і запит.

Відповідно до ч.5 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних.

Згідно зі ст.36 Закону України «Про виконавче провадження» розшук майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

З матеріалів справи вбачається, що у липні 2020 року Міжрайонний ВДВС по Куликівському та Чернігівському районах надавав відповіді на запити НВ ТОВ «Агро-Інтер» від 01.05.2020 року та від 21.05.2020 року про хід виконання виконавчого провадження 25110102 про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 .

Відповідно до вказаної інформації у виконавчому провадженні з 2011 року державними виконавцями вчинялися дії щодо виконання рішення суду, зокрема направлялися запити про наявність зареєстрованого за боржницею майна, на які надходили відповіді про відсутність такого майна, здійснювалися виходи за місцем проживання боржниці (а.с.17-19).

30 березня 2018 року державним виконавцем була винесена постанова про арешт всього нерухомого майна боржника.

З часу прийняття до виконання вказаного виконавчого провадження державним виконавцем Пархомець А.І. 20.02.2020 року надіслано на адресу ОСОБА_1 виклик до відділу ДВС, 21.02.2020 року надіслано запит на адресу Куликівської селищної ради на предмет проживання боржниці за місцем реєстрації в с.Ковчин, 30.06.2020 року винесено постанову про арешт коштів боржника та направлено до банківських установ для виконання, 09.07.2020 року складено акт про відсутність боржниці за місцем реєстрації, отримано відповіді на запити. У ході вчинення виконавчих дій було встановлено фактичне місце проживання боржниці, а також її номер мобільного телефону.

Колегія суддів апеляційного суду вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції, що в матеріалах виконавчого провадження достатньо доказів щодо перевірки державним виконавцем інформації щодо виявлення нерухомого майна боржниці ОСОБА_1 з дотриманням строків, встановлених ч.8 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи апеляційної скарги щодо ненадіслання державним виконавцем запитів до БТІ та Держгеокадастру не заслуговують на увагу з таких підстав.

Судом встановлено, що в ході виконавчого провадження 01.04.2011 року державним виконавцем отримано відповідь Чернігівського МБТІ про відсутність зареєстрованого за ОСОБА_1 нерухомого майна; 26.08.2011 року, 06.11.2014 року, 27.03.2017 року, 27.07.2017 року - відповіді Держкомзему про відсутність зареєстрованого за боржницею майна (земельних ділянок).

При цьому суд враховує, що державним виконавцем здійснено заходи (накладення арешту на все майно боржника), спрямовані на неможливість боржниці розпорядження своє власністю з метою спонукання до виконання рішення суду.

Згідно із ч.1 ст.36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Вбачається, що в ході виконання виконавчих дій державним виконавцем було встановлено, що боржниця може фактично проживати в АДРЕСА_1 , мобільний телефон НОМЕР_1 . 26.12.2017 року державним виконавцем було отримане письмове пояснення ОСОБА_1 про те, що за адресою АДРЕСА_2 вона зареєстрована, але власником його вона не є, постійно не проживає за вказаною адресою, фактично проживає в м.Київ. 09.07.2020 року складено акт державним виконавцем про те, що боржниця вдома відсутня, подвір`я охайне, жиле, город запаханий, сусіди стверджують, що ОСОБА_1 приїздить та доглядає за будинком та городом, працює десь в Києві. Факт свого непроживання у с.Ковчин і фактичне місце проживання в м.Києві ОСОБА_1 підтверджувала і суду першої інстанції у своїй заяві від 03 грудня 2020 року (а.с.42).

З урахуванням викладеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність у державного виконавця достатніх підстав для звернення до суду з поданням про розшук боржника і доводи апеляційної скарги правильності висновку суду не спростовують.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення скарги про зобов`язання державного виконавця внести відомості про боржницю до Єдиного реєстру боржників.

Частинами 1, 5 статті 9 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що Єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна. Відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи, що виконавче провадження з виконання виконавчого листа 2-873, виданого Чернігівським районним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь НВ ТОВ «Агро-Інтер» боргу у розмірі 46 580 грн було відкрито ще у 2011 році, до запровадження Єдиного реєстру боржників, у державного виконавця відсутні підстави для внесення до вказаного реєстру відомостей про боржника у даному виконавчому провадженні.

При цьому реєстрація боржника в Єдиному реєстрі боржників не звільняє його від обов`язку виконання рішення, а відсутність даних ОСОБА_1 у вказаному реєстрі не є перешкодою для запобігання відчуженню нею майна, враховуючи наявність постанови державного виконавця про накладення арешту на все нерухоме майно боржниці.

Враховуючи викладене в сукупності, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення скарги не спростовують, судове рішення ухвалено з доодержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

У своїй апеляційній скарзі НВ ТОВ «Агро-Інтер» також просить покласти на зацікавлену особу судові витрати, в тому числі на професійну правничу допомогу. Стягувач 02 лютого 2021 року (згідно з поштовим конвертом) подав до суду клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 20 000 грн.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки у задоволенні скарги НВ ТОВ «Агро-Інтер» на бездіяльність державного виконавця судом відмовлено, відповідно відсутні підстави для відшкодування заявнику судових витрат.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» залишити без задоволення, а ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 5 березня 2021 року.

Головуючий: Судді: