Справа № 200/4126/19
Провадження № 2/932/1917/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2021 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Куцевола В.В.

при секретарі - Громовику Д.О.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника третьої особи - Пантелеєвої Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Дніпрі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - адміністрація Шевченківського району Дніпровської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

18.03.2019 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська звернулася із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - адміністрація Шевченківського району Дніпровської міської ради про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування своєї позовної заяви посилалася на те, що 29.12.2001 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, від якого сторони мають двох неповнолітніх дітей - доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Приблизно з 2008 року позивач з відповідачем не проживають разом, не ведуть спільного господарства. Діти перебуває на утриманні позивача та проживають разом з нею. Батько дитини, перестав надавати їй будь-яку матеріальну допомогу на утримання дітей, фактично усунувся від виконання своїх батьківських обов`язків і практично ніяким чином не цікавився своїми дітьми, інтересу до дітей не виявляє, має значну заборгованість по аліментам, що на її думку є підставою для позбавлення його батьківських прав щодо доньки.

Ухвалою суду від 15.04.2019 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 04.01.2021 року справу прийнято до провадження цим складом суду та вирішено розглядати її за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 08.04.2021 року позовну заяву в частині позовних вимог про позбавлення ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено без розгляду.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в частині позбавлення батьківських прав щодо неповнолітнього ОСОБА_5 , надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, матеріали справи містять заяву відповідача, згідно до змісту якої останній позов про позбавлення його батьківських прав визнає в повному обсязі.

Представник третьої особи адміністрація Шевченківського району Дніпровської міської ради - Пантелеєва Г.С. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, також надала висновок від 11.03.2021 № 4/3-15 про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.12.2001 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим відділом реєстрації актів громадського стану Бабушкінського районного управління юстиції м.Дніпропетровська, серія НОМЕР_1 .

Від шлюбу сторони мають двох дітей - доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , та сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 .

Позивач у позовній заяві зазначає те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків батька, з дитиною не спілкується взагалі, матеріально не допомагає, не цікавиться станом розвитку дитини. Дитина повністю знаходиться на її утриманні.

Відповідно до висновку адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради, як органу опіки та піклування від 11.03.2021 року № 4/3 -15 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , відносно дитини - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько з сином не спілкується, аліменти на його утримання не сплачує, не знає де навчається його син, у вихованні участі не приймає, а тому адміністрація вважає за доцільним позбавити відповідача батьківських прав.

Суд звертає увагу, що відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого страшим державним виконавцем Потапенком В.В., сума боргу ОСОБА_3 на 01.03.2021 року складає 159609,29 грн.

За вище наведеного, суд вважає доведеним, той факт, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є у відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України підставою для позбавлення батьківських прав.

За змістом ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Положеннями вищевказаної статті визначено основні положення з виховання дітей. Для здійснення цього завдання батьки наділяються батьківськими правами, тобто правом на особисте виховання своїх дітей, піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Батьківські права є в той же час і обов`язками батьків по вихованню дітей, тому що батьки не тільки володіють правом на виховання дитини, а й мають обов`язок її виховувати. Нездійснення ними своїх прав тягне за собою або повну їх втрату, або тимчасове позбавлення цих прав.

Відповідно до ч.2 ст. 171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Суд приймає до уваги пояснення неповнолітнього ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зазначив, що з батьком не спілкується й батько участі у його вихованні та житті не приймає.

Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.п. 15, 16 Постанови № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Отже, при розгляді справи встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дитини, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує та не надає необхідного для дитини грошового забезпечення.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до частин першої, другої статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (Конвенція ООН про права дитини) про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

З матеріалів справи судом не встановлено жодних намагань відповідача виховувати сина та матеріального його забезпечувати, про що в першу чергу свідчить заборгованість по сплаті аліментів на його утримання, а також сам факт визнання відповідачем позову про позбавлення його батьківських прав, що свідчить про фактичне самоусунення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене та ураховуючи виключно інтереси дитини, суд вважає, що наявні усі підстави для задоволення позову та позбавлення ОСОБА_3 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_5 .

Разом з тим, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені по сплаті судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 83, 258, 259, 265, 268, 272-273, 352-355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - адміністрація Шевченківського району Дніпровської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України та може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Повний текст рішення суду складено 31.05.2021 року.

Суддя В.В. Куцевол