Ухвала

14 липня 2021 року

м. Київ

справа № 677/1412/18

провадження № 61-10470 ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 12 березня 2021 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 20 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі та гідності, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 12 березня 2021 року, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 20 травня 2021 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У червні 2021 року ОСОБА_1 подавдо Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення, у якій просив скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження. Враховуючи, що останнім днем на подання касаційної скарги є 24 червня 2021 року (повний текст постанови складено 25 травня 2021 року), суд вважає, що ОСОБА_1 подавши цю касаційну скаргу 23 червня 2021 року не пропустив строк на подання касаційної скарги, тому відсутні підстави для його поновлення.

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Щодо форми і змісту касаційної скарги

У порушення вимог пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта ОСОБА_1 .

Ураховуючи викладене, заявнику необхідно виконати вимоги пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України.

Щодо підстав касаційного оскарження

Відповідно до положень частини першої статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції переглядає у касаційному порядку судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Заявник у касаційній скарзі виокремив таку підставу касаційного оскарження як пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, неврахування правових висновків викладених у постановах Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1, від 28 вересня 1990 року № 7 (зі змінами, внесеними постановою Пленуму від 04 червня 1993 року № 3).

Верховний Суд констатує, що наведені заявником доводи не є належною підставою касаційного оскарження, з огляду на таке.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно із підпунктом 7 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати (об`єднаної палати), передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія або палата (об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України.

Відповідно до частини другої статті 392 ЦПК України, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні; у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що суди першої, апеляційної та касаційної інстанцій враховують висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду та Верховного Суду України.

Чинними правилами процесуального права не передбачено обов`язку застосування судами різних інстанцій правових висновків Пленуму Верховного Суду України, викладених у постановах згаданого суду.

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження з визначенням конкретного пункту (пунктів) частини другої статті 389 ЦПК України та обґрунтуванням (мотивуванням) наявності цієї підстави (підстав), зокрема уточнити підстави подання касаційної скарги, відповідно до пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме зазначити викладені в постановах Верховного Суду та/або Верховного Суду Українивисновки, які не враховані судом апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення. Також надіслати на адресу суду копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Оскільки подана касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, її слід залишити без руху та запропонувати заявнику усунути недоліки.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 12 березня 2021 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 20 травня 2021 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали до 25 серпня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь