Справа № 639/7792/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року Київський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді Колесник С.А..,

за участю секретаря судового засідання Кудінової К.А.,

представника позивача Голуб В.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу №639/7792/20 за позовною заявою Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) до ОСОБА_2 , треті особи: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_3 про стягнення грошової суми за правилами загального позовного провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) в особі начальника Т.Філатової, звернувся до Жовтневого районного суду м.Харкова з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , відповідно до якого просить стягнути з відповідача на користь позивача суму в розмірі 405 203,91 грн. та судові витрати.

В обгрунтування заявлених позовних вимог зазначено про те, що на примусовому виконанні Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області перебувало виконавче провадження ВП № 55785442 з примусового виконання виконавчого листа Жовтневого районного суду від 13.02.2017 по справі № 639/5701/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення коштів у сумі 582 298, 59 грн.

В межах зазначеного виконавчого провадження було проведено електронні торги з реалізації арештованого майна, належного ОСОБА_2 переможцем яких став ОСОБА_3 , сплативши грошові кошти в розмірі 1 064 000 грн. в рахунок придбання цього майна та за послуги торгівельної організації ДП «СЕТАМ».

Платіжним дорученням № 5651 від 09.07.2018 кошти в розмірі 588121,52 грн. Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області були перераховані ОСОБА_4 та залишок коштів (як надмірно стягнуті кошти) в розмірі 405203,91 грн. територіальним органом повернуто ОСОБА_2 . Частина, сплачених ОСОБА_3 коштів, були перераховані також ДП "Сетам", як організатору аукціону та в рахунок сплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 27.06.2019 по справі №639/4971/18 позов ОСОБА_3 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Державного підприємства «Сетам», треті особи: Харківська міська рада, Головне територіальне управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визнання недійсними електронних торгів, скасування протоколу та акту про проведення електронних торгів, стягнення грошових коштів задоволено частково, а саме:

- визнано недійсними електронні торги, проведенні 22.06.2018 з реалізації предмета іпотеки, а саме: квартири АДРЕСА_1 ;

- скасовано протокол проведення електронних торгів № 340531 від 25.06.2018;

- скасовано акт про реалізацію предмета іпотеки від 10.07.2018, затверджений начальником Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області Амельченко В.П.;

- стягнуто з ДП «Сетам» грошові кошти в сумі 56 000 грн. на користь ОСОБА_3 .

В інших вимогах, а саме стягненні з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області коштів в розмірі 1 064 000 грн., відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду м. Харкова від 08.11.2019 апеляційні скарги ОСОБА_3 та ДП «Сетам» залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.03.2020 по зазначеній справі постанову Харківського апеляційного суду від 08.11.2019 у частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління у Харківській області про стягнення грошових коштів скасовано, справу у цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Харківського апеляційного суду від 08.07.2020 по справі № 639/4971/18 задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_3 , рішення Московського районного суду міста Харкова від 27.06.2019 скасовано частково та ухвалено у цій частині нове судове рішення, яким:

- стягнуто з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області на користь ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 1 064 000,00 грн.

- стягнуто з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 9 514,80 грн. за подання позову;

- стягнуто з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 14 272, 20 грн. за подання апеляційної скарги.

В іншій частині рішення Московського районного суду міста Харкова від 27.06.2019 залишено без змін.

На виконання вказаного рішення суду, з урахуванням положень Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (далі - Порядок № 845) зі змінами та доповненнями зі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), як з органу, що здійснює централізоване обслуговування підпорядкованих органів державної виконавчої служби, меморіальним ордером № 175 грошові кошти в розмірі 1087 787, 00 грн. списані з рахунку та перераховані на користь ОСОБА_3 .

Таким чином, враховуючи, що рішенням суду торги були визнані незаконними, кошти, які отримали ОСОБА_4 в розмірі 588 121,52 грн. від реалізації арештованого майна та ОСОБА_2 в сумі 405 203,91 грн. як залишок від продажу квартири, мали б бути повернуті ними на рахунок територіального органу державної виконавчої служби, оскільки підстава, на якій вони були набуті - відпала.

Вказує, що після визнання в судовому порядку прилюдних торгів недійсними, ОСОБА_2 отримала можливість повернути собі квартиру, яка була предметом продажу на прилюдних торгах, а також кошти в розмірі 405 203,91 грн., а ОСОБА_3 набув право на повернення йому коштів, сплачених в рахунок придбаного майна на електронних торгах.

Закон України «Про виконавче провадження» не містить механізму повернення грошових коштів, сплачених переможцем прилюдних торгів, в разі визнання таких торгів недійсними.

Відтак, в даному випадку, мають застосовуватись положення ст. 1212 ЦК України щодо повернення безпідставно набутого майна (підстава, на якій були набуті грошові кошти, згодом відпала), оскільки наявний відповідний склад правовідносин, передбачених вказаною статтею, а саме:

ОСОБА_2 набула грошові (як зайво сплачені) від реалізації її арештованого майна; вказана реалізація була визнана в судовому порядку недійсною, тобто підстава набуття грошових коштів відпала.

Отже, грошові кошти підлягають поверненню на рахунок Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) як безпідставно набуті.

До цього часу грошові кошти ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не повернуті, у зв`язку з чим Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) звернулось до суду за захистом порушеного права.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 02.12.2020 цивільну справу №639/7792/20 за позовною заявою Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) до ОСОБА_2 , треті особи: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_3 про стягнення грошової суми - передано для розгляду до Київського районного суду м. Харкова.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2020 справу передано для розгляду судді Колесник С.А.

Відповідно до ч.6 ст.187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

На виконання вимог ч.6 ст.187 ЦПК України судом направлено запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - відповідача у справі та отримано відповідну довідку.

Ухвалою суду від 18.01.2021 справу прийнято до провадження Київського районного суду м.Харкова та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

При відкритті провадження у справі судом було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Роз`яснено, що у зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

При цьому, судом було встановлено учасникам справи п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, у разі незгоди із розглядом справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі разом із примірником позовної заяви та доданих до неї документів відповідач отримала 02.02.2021 (т.2 а.с.145).

17.02.2021 відповідачем ОСОБА_2 подано до суду клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження (т.2 а.с.150).

Також 17.02.2021 відповідачем ОСОБА_2 подано до суду відзив на позовну заяву (т.2 а.с.151-161).

Відповідач вказує, що пред`явлені їй позовні вимоги позивача - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в особі начальника Т.Філатової, відповідно до яких позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму в розмірі 405 203,91 грн. та судові витрати не визнаю в повному обсязі.

ОСОБА_2 , як відповідачем, визнаються обставини, викладені в позовній заяві-а саме те, що дійсно на примусовому виконанні Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області перебувало виконавче провадження 55785442 з примусового виконання виконавчого листа Жовтневого районного суду м.Харків від 13.02.2017 по справі № 639/5701/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення коштів у сумі 582 298 гривень 59 копійок, яке на теперішній час завершено. В межах зазначеного виконавчого провадження було проведено електронні торги з реалізації арештованого майна - а саме належної відповідачу квартири АДРЕСА_1 , та їй було повернуто як надмірно стягнуті кошти гроші в сумі 405 203 гривень 91 копійка.

Про те, що рішенням Московського районного суду м.Харкова від 27.06.2019 по справі № 639/4971/18 за позовом ОСОБА_3 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харкова Головного теріторіального управління юстиції у Харківській області, Державного Підприємства «Сетам», треті особи Харківська міська рада, Головне територіальне управління юстиції в Харківській області, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , про визнання недійсними електронних торгів, скасування протоколу та акту про проведення електронних торгів, стягнення грошових коштів частково, а саме: -визнання недійсними електронних торгів, проведених 22.06.2018 з реалізації предмета іпотеки, тобто квартири за вказаною вище адресою, скасування протоколу про проведення електронних торгів № 340541 від 25.06.2018, скасування акту про реалізацію предмета іпотеки від 10.07.2018, затвердженого начальником Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Амельченко В.П., стягнення з ДП « СЕТАМ» на користь ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 56000 гривень відповідачу нічого не було відомо до часу отримання поштою позову з боку Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), так як ОСОБА_2 з 09.10.2018 не зареєстрована та не мешкає за адресою в АДРЕСА_3 , а зареєстрована та мешкає за адресою в АДРЕСА_4 , а тому відповідно не отримувала будь-яких процесуальних документів з цього приводу, що підтверджується також тим фактом, що вказана позовна заява була спочатку пред`явлена до Жовтневого районного суду м.Харків і тільки потім направлена до Київського районного суду м.Харків після з`ясування судом місця її реєстрації та мешкання.

В зв`язку з тими ж обставинами вона не була обізнана про відмову в стягненні з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області коштів в сумі 1064000 гривень, а також в залишенні без задоволення постановою Харківського апеляційного суду від 08.11.2019 апеляційних скарг ДП « СЕТАМ», ОСОБА_3 , а також про скасування Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.03.2020 постанови Харківського апеляційного суду від 08.11.2019, та направлення справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно, відповідач також не була обізнана з винесеною Постановою Харківського апеляційного суду від 08.07.2020 по справі № 639/4971/18 про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3 на рішення Московського районного суду м.Харків від 27.06.2019 про скасування частково судового рішення та ухвалення у цій частині нового судового рішення, яким стягнуто з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварсь-кому районах м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області коштів в сумі 1064000 гривень на користь ОСОБА_3 ; стягнуто з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 9154 грн. 80 коп. за подання позову; стягнуто з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 14272 грн.20 коп. за подання апеляційної скарги.

Тому, зважаючи на вищевикладене, з твердженням позивача про нібито обізнаність відповідача про відсутність правових підстав для збереження отриманих внаслідок реалізації коштів і її обов`язок повернення їх на рахунок органу державної виконавчої служби для подальшого перерахування у встановленому законом порядку ОСОБА_3 незгодна і категорично їх заперечує.

Стосовно правової оцінки обставин, наданих позивачем, ОСОБА_2 вважає її безпідставною та хибною.

При цьому вказує, що За ч.5 ст.12 ЦК України та у відповідності до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» добросовісність набувача презюмується. Якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі й те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача і є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна.

Частинами першою, другою статті 61 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, визначено, що електронні торги - це продаж майна за допомогою функціоналу центральної бази даних системи електронних торгів, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 21.11.2018 у справі № 465/650/16-ц, провадження № 14- 356цс18, та від 23.01.2019 у справі № 522/10127/14-ц, провадження № 14- 428цс18, правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин.

Відповідно до частини першої статті 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 ЦК України). Частиною четвертою статті 656 ЦК України встановлено, що до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю- продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів.

Згідно із пунктом 4 розділу X Порядку реалізації арештованого майна після повного розрахунку переможця за придбане майно на підставі протоколу про проведення електронних торгів складається акт про проведення електронних торгів, який підписується (затверджується) державним або приватним виконавцем. В акті про проведені електронні торги зазначається така інформація: ким, коли і де проводилися електронні торги; стисла характеристика реалізованого майна; прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - переможця електронних торгів, серія та номер документа, що посвідчує її особу, місце проживання (у разі якщо переможцем електронних торгів є юридична особа, зазначаються її найменування, місцезнаходження та код за ЄДРПОУ); сума, внесена переможцем електронних торгів за придбане майно; прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи (найменування юридичної особи) - боржника, її місце проживання (місцезнаходження); дані про правовстановлювальні документи, що підтверджують право власності боржника на майно (пункт 5 Розділу X Порядку реалізації арештованого майна).

У постанові від 05.06.2018 у справі № 910/856/17, провадження № 12- 128гс18, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів. Виходячи з наведеного сторонами договору купівлі-продажу, оформленого за результатами проведених електронних торгів, є продавці - державна виконавча служба та організатор електронних торгів, та покупець - переможець електронних торгів. У пункті 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" судам роз`яснено, що особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину. Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Отже у разі прийняття судового рішення про скасування (визнання недійсними) електронних торгів за позовом учасника електронних торгів або іншої заінтересованої особи, у сторін договору купівлі-продажу, оформленого за результатами електронних торгів, відповідно виникнуть права та обов`язки щодо повернення всього, що вони одержали на виконання договору. Таким чином, ухвалюючи оскаржувані судові рішення у справі, суди першої та апеляційної інстанцій не врахували, що у справі про визнання недійсним правочину, укладеного за результатами проведення електронних торгів, в якості відповідачів мають залучатись усі сторони правочину - державна виконавча служба, організатор торгів та переможець.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 911/845/17 та від 14.03.2018 у справі № 910/1454/17. У наведених постановах суд касаційної інстанції висловив позицію, що відчуження майна на спірних електронних торгах, як угода купівлі-продажу, є багатостороннім правочином, і під час подання позову про його оскарження такий позов подається до решти сторін цього правочину, з якими є матеріально - правовий спір, і ці сторони мають бути залучені до участі у справі. Відповідачами у справі окрім організаторів електронних торгів, залучається також особа, визнана їх переможцем.

Таким чином, зі змісту вказаних правових позицій, викладених у постановах Верховного Суду, ОСОБА_2 не є стороною вказаного правочину (договору купівлі-продажу), і відповідно на неї не повинні розповсюджуватися норми зобов`язання, передбаченого абзацом 2 частини першої статті 216 ЦК України. Така правова позиція узгоджується з правовими висновками постанови судової палати у цивільних справах Верховного Суду України по справі № 6-2069цс16 від 30.11.2016, а саме « Стаття 216 ЦК України визначає особливі правові наслідки недійсності правочину. Зокрема, кожна зі сторін зобов`язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Разом з тим суд касаційної інстанції, підтримавши правильність застосування апеляційним судом як спосіб захисту порушених прав норми статей 215, 216 ЦК України, не врахував, що реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 цього Кодексу) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв`язку із цим вимогу про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції можна пред`явити тільки стороні недійсного правочину».

Стосовно застосування положень, передбачених ст.1212 ЦК України, які в обґрунтування своїх позовних вимог використовує позивач, зазначає, що відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" цивільні відносини щодо недійсності правочинів регулюються Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України, Сімейним кодексом України , Законом України "Про захист прав споживачів", Законом України "Про оренду землі" та іншими актами законодавства. При розгляді справ про визнання правочинів недійсними суди залежно від предмета і підстав позову повинні застосовувати норми матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, та на підставі цих норм вирішувати справи.

Судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства.

Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України.

Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

За змістом ст.1212 глави 83 ЦК України :

1 .Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно правової позиції, висловленої в постанові Верховного Суду від 02.10.2013 по справі № 6-88цс13 «Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна у іншої особи (потерпілого); обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із частинами першою та другою статті 205 ЦК України правочин може вичинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частин першої та другої статті 205, частини першої статті 207, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Але, набуття ОСОБА_2 грошових коштів, як надмірно стягнутих в сумі 405 203 гривень 91 копійка здійснено у межах примусового стягнення в ході виконавчого провадження згідно положень ч.6 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» - «Стягнуті з боржника кошти, що залишилися після задоволення всіх вимог за виконавчими документами, перераховуються боржнику (крім випадків повернення коштів іншим особам» , також виходячи з того, що ОСОБА_3 була сплачена вартість лоту у розмірі 1 064 000 гр., додаткова винагорода у розмірі 7 818,04 грн., а також гарантійний внесок у розмірі 48 181,96 гр., то зазначені грошові кошти були перераховані виконавчою службою на рахунки ОСОБА_2 як боржника та стягувача виконавчого провадження і не перебували у розпорядженні позивача. Відповідно до правових висновків, сформульованих у Постанові ВСУ у справі № 6-3090 цс15 від 02.03.2016 згідно яких конструкція статті 1212 ЦК, як і загалом норм глави 83 ЦК, свідчить про необхідність установлення так званої «абсолютної» безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Натомість відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом. За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача. Норма статті 388 ЦК України може застосовуватись як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин, що вочевидь стосується і обставин, в зв`язку з чим ОСОБА_2 пред`явлено позов позивачем.

Крім цього, згідно судового рішення по справі № 639/4971/18 від 27.06.2019, яке розглядалося Московським районним судом м.Харків та набрало чинності 08.11.2019 представники відповідача - Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області в судовому засіданні проти позову заперечували та надали відзив на позов, в якому зазначили, що на примусовому виконанні у Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області перебувало виконавче провадження № 55785442, з примусового виконання виконавчого листа № 639/5701/17 виданого Жовтневим районним судом м. Харкова від 11.01.2018 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 заборгованості у розмірі 523 792,00 грн., суми 3% річних у розмірі 12 182,63 грн., інфляційних витрат у розмірі 46 323,90 грн., та судового збору у сумі 5 822,99 грн. Зазначене рішення суду набрало законної сили 27.12.2017. 13.02.2018 державним виконавцем було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження та про арешт майна боржника. 13.02.2018 була проведена державна реєстрація про обтяження, запис №24809898, в реєстрі речових прав на нерухоме майно та було отримано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, за параметрами запиту: прізвище; ім`я; по батькові; реєстраційний номер облікової картки платника податків. У зазначеній інформаційній довідці від 13.02.2018 міститься актуальна інформація про право власності від 29.11.2016, власник, адреса об`єкта нерухомого майна та наявна інформація про державну реєстрацію іпотек, номер запису про іпотеку: 17705569 від 29.11.2016, іпотекодержатель: ОСОБА_4 , іпотекодавець: ОСОБА_2 .

Жодних записів про обтяження, зареєстрованих на підставі ухвали суду, зазначена довідка не містить. Більше того, з інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №134496031 від 15.08.2018, на яку посилається позивач, вбачається, що обтяження №19630319 від 24.03.2017 та №18552727 від 10.01.2017 зареєстровані державними реєстраторами Департаменту реєстрації Харківської міської ради з порушенням ведення державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме: не зазначено РНОКПП власника нерухомого майна. 06.03.2018 державним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. 14.03.2018 державним виконавцем винесено постанову призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. 11.04.2018 державним виконавцем направлено пакет документів для реалізації арештованого майна боржника до Харківської філії ДП «Сетам». Згідно протоколу № 340531 проведення електронних торгів від 25.06.2018, торги відбулись. Переможцем є ОСОБА_5 03.07.2018 на рахунок обліку депозитних сум Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області надійшли грошові кошти в розмірі 1 064 000,00 грн. 10.07.2018 головним державним виконавцем видано Акт про реалізацію предмета іпотеки переможцю ОСОБА_3 03.07.2018 на рахунок з обліку депозитних сум надійшли грошові кошти від реалізації арештованого майна. 09.07.2018 головним державним виконавцем винесено розпорядження про перерахування стягнутих грошових коштів, яке отримано спеціалістом 09.07.2018. Кошти в сумі 588121,52 грн. перераховані на користь ОСОБА_4 , а залишок в сумі 405 203,91 грн. ОСОБА_2 23.07.2018, переможцю ОСОБА_5 державним виконавцем було передано ключи від квартири . 08.08.2018 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку із повним фактичним виконанням. На момент примусового виконання виконавчого документа № 639/5701/17, виданого Жовтневим районним судом м. Харкова 11.01.2018, та передачі майна на реалізацію до ДП «СЕТАМ» 11.04.2018 для проведення електронних торгів власником майна є боржник ОСОБА_6 . Будь-яких обтяжень нерухомого майна боржника, окрім іпотеки та обтяження в рамках виконавчого провадження не обліковувались. Реєстрація права власності на спірне майно зареєстровано в реєстрі за Територіальною громадою м. Харкова в особі Харківської міської ради лише 25.04.2018, тобто після передачі майна на реалізацію. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав" у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно. Згідно повідомлення з ДП «СЕТАМ» 12.04.2018 до Системи СЕТАМ внесено інформацію про арештоване майно (формування лоту). Тобто, Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області виконано усі вимоги щодо договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах. Представник відповідача Державне підприємство «СЕТАМ» надав письмовий відзив та просив розглядати справи за його відсутності. В своєму відзиві представник зазначив, що 22.06.2018 ДП "СЕТАМ" були проведені електронні торги за лотом № 281803 з реалізації предмету іпотеки, а саме: трикімнатної квартири загальною площею 127,7 кв.м., за вказаною адресою. Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець). Організатор перевіряє повноту заповнення заявки. У разі невідповідності заявки вимогам, передбаченим пунктом 2 розділу II Порядку реалізації арештованого майна, Організатор через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) повідомляє начальника відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) про необхідність усунення недоліків протягом трьох робочих днів. Отже, державне підприємство "СЕТАМ" розміщує інформацію в системі електронних торгів на підставі заявки на реалізацію арештованого майна, наданої відповідним органом державної виконавчої служби. При цьому жодним нормативно-правовим актом України не передбачено обов`язку Організатора торгів перевіряти законність дій державного виконавця щодо передачі майна на реалізацію та достовірність інформації, зазначеної у заявці на реалізацію арештованого майна. Дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. До того ж, в інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 113813670, яка міститься у матеріалах справи, зазначено, що станом на 13.02.2018 власником трикімнатної квартири є ОСОБА_2 . Органом ДВС було направлено заявку про реалізацію арештованого майна до ДП "СЕТАМ" 10.04.2018 Право власності на зазначену вище квартиру було зареєстровано за територіальною громадою м. Харкова в особі Харківської міської ради 25.04.2018, тобто після передачі квартири на реалізацію. Отже, державним виконавцем не було порушено жодних вимог чинного законодавства при передачі спірної квартири на реалізацію. Також ДП "СЕТАМ" не було допущено жодних порушень при проведенні спірних торгів, оскільки ДП "СЕТАМ" не зобов`язане перевіряти факт реєстрації права власності на майно за боржником.

Представник третьої особи Головне територіальне управління юстиції у Харківській області в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та надав письмові пояснення по справі. Відповідно до ст.658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. За змістом ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на електронних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника торгів, та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення електронних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення електронних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином. Такий висновок узгоджується з приписами ст.ст. 650, 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі- продажу процедуру електронних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з електронних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги (Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Закону України «Про нотаріат»). Враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 ЦК України). Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може гсуперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Суд дійшов висновку, що виходячи з того, що позивачем була сплачена вартість лоту у розмірі 1 064 000 гр., додаткова винагорода у розмірі 7 818,04 грн., а також гарантійний внесок у розмірі 48 181,96 гр., суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення з ДП "Сетам" суми сплаченого гарантійного внеску у розмірі 48181,06 грн. та додаткової винагороди у розмірі 7 818,04 грн. так як зазначені грошові кошти перераховані виконавчою службою на рахунки стягувана та боржника виконавчого провадження і не перебувають у розпорядженні даного відповідача. Тому вимоги про стягнення коштів у розмірі вартості лоту повинні бути стягнуті з підстав, передбачених ст. 387 ЦК України, з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 відповідно до розміру перерахованих їм сум, але такі вимоги до зазначених осіб позивачем не заявлені. Крім того, відповідно до вимоги ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної виконавчої влади при здійсненні ним своїх повноважень, відшкодовується державою незалежно від вини цих органів. Але, вимоги про відшкодування шкоди, завданої від проведення торгів і внаслідок визнані їх недійсними, позивачем - ОСОБА_3 також були не заявлені.

Ухвалою суду від 25.03.2021 задоволено клопотання відповідача ОСОБА_2 про призначення розгляду цивільної справи №639/7792/20 за позовною заявою Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) до ОСОБА_2 , треті особи: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_3 про стягнення грошової суми за правилами загального позовного провадження, постановлено перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження по цивільній справі №639/7792/20 за позовною заявою Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) до ОСОБА_2 , треті особи: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_3 про стягнення грошової суми.

З метою виконання вимог ч.1 ст.189 ЦПК України почато підготовче провадження у справі, призначено підготовче засідання.

30.03.2021 представником позивача подано до суду відповідь на відзив (т.2 а.с.186-190).

Представник позивача вказує, що 25.03.2021 уповноваженою особою Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) отримано відзив на позов, та, керуючись статтею 180 Цивільного процесуального кодексу України, подаються заперечення.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17 (провадження № 12-83гс18) зроблено висновок, що "положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що цей вид зобов`язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали".

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі №922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) та від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19) зроблено висновок, що "предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України".

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 27.06.2019 по справі №639/4971/18 позов ОСОБА_3 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Державного підприємства «Сетам», треті особи: Харківська міська рада, Головне територіальне управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визнання недійсними електронних торгів, скасування протоколу та акту про проведення електронних торгів, стягнення грошових коштів задоволено частково, а саме: -визнано недійсними електронні торги, проведенні 22.06.2018 з реалізації предмета іпотеки, а саме: квартири АДРЕСА_1 ; -скасовано протокол проведення електронних торгів № 340531 від 25.06.2018; -скасовано акт про реалізацію предмета іпотеки від 10.07.2018, затверджений начальником Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області Амельченко В.П.; -стягнуто з ДП «Сетам» грошові кошти в сумі 56 000 грн. на користь ОСОБА_3 .

В інших вимогах, а саме стягненні з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області коштів в розмірі 1 064 000 грн., відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду м. Харкова від 08.11.2019 апеляційні скарги ОСОБА_3 та ДП «Сетам» залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.03.2020 по зазначеній справі постанову Харківського апеляційного суду від 08.11.2019 у частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління у Харківській області про стягнення грошових коштів скасовано, справу у цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Харківського апеляційного суду від 08.07.2020 по справі № 639/4971/18 задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_3 , рішення Московського районного суду міста Харкова від 27.06.2019 скасовано частково та ухвалено у цій частині нове судове рішення, яким: - стягнуто з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області на користь ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 1 064 000,00 грн. - стягнуто з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 9 514,80 грн. за подання позову; - стягнуто з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 14 272, 20 грн. за подання апеляційної скарги.

В іншій частині рішення Московського районного суду міста Харкова від 27.06.2019 залишено без змін.

Таким чином, враховуючи, що рішенням суду торги були визнані незаконними, кошти, які отримали ОСОБА_4 в розмірі 588 121,52 грн. від реалізації арештованого майна та ОСОБА_2 в сумі 405 203,91 грн. як залишок від продажу квартири, мали б бути повернуті ними на рахунок територіального органу державної виконавчої служби, оскільки підстава, на якій вони були набуті - відпала.

Разом з тим, аналізуючи зміст відзиву на позов, слід зауважити, що відповідач стверджує про необізнаність щодо існування рішення суду по справі № 639/4971/18.

Втім, ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 04.12.2018 по справі № 639/4971/18 залучено ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та Головне територіальне управління юстиції у Харківській області в якості третіх осіб у справі за позовом ОСОБА_3 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області, Державного підприємства «Сетам», третя особа: Харківська міська рада про визнання недійсними електронних торгів, скасування протоколу та акту про проведення електронних торгів, стягнення грошових коштів, які не заявляють самостійних вимог.

Відповідно до змісту судових рішень, прийнятих по вказаній справі, треті особи, зокрема, ОСОБА_2 в судове засідання не з`являлася, про час та місце розгляду справи повідомлялася вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомляла.

Таким чином, твердження відповідача щодо необізнаності про розгляд справи №639/4971/18 не відповідає дійсності.

Крім того, рішенням Московського районного суду м. Харкова від 07.12.2017 по справі №643/2513/17 задоволено позов керівника Харківської місцевої прокуратури № 4 в інтересах держави в особі Харківської міської ради та визнано недійсним договір пайової участі в будівництві житлового будинку № 1189/6-1 від 10.01.2006 та акт прийому-передачі квартири АДРЕСА_1 , між ВАТ «Трест Житлобуд-1» та ОСОБА_7 , на підставі яких 01.11.2016 проведено державну реєстрацію права власності на вказану квартиру за ОСОБА_7 .

Визнано недійсним договір купівлі-продажу, посвідчений 29.11.2016 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бервено Н.І. реєстровий № 3557, за змістом якого, ОСОБА_7 продав ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 .

Визнано недійсним іпотечний договір, посвідчений 29.11.2016 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бервено Н.І. реєстровий № 3561, за змістом якого, ОСОБА_2 передала ОСОБА_4 в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 .

Визнано квартиру АДРЕСА_1 ., загальною площею 127,7 кв.м., житловою площею 79,7 кв.м. за територіальною громадою м. Харкова в особі Харківської міської ради.

Витребувано квартиру АДРЕСА_1 ., загальною площею 127,7кв.м., житловою площею 79,7 кв.м. з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради.

Стягнуто солідарно з відповідачів на користь прокуратури Харківської області сплачений судовий збір в сумі 16805 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 23.06.2018 по справі № 643/2513/17 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 07.12.2017.

Отже, на момент підготовки передачі квартири АДРЕСА_1 на реалізацію та проведення електронних торгів, ОСОБА_2 навмисно приховала той факт, що вже існувало рішення суду, відповідно до змісту якого, вказана квартира не належала їй на праві приватної власності, однак, остання звернулася з відповідною заявою до державного виконавця щодо звернення стягнення саме на квартиру АДРЕСА_1 .

Зазначене повною мірою свідчить про недобросовісну поведінку відповідача, яка навмисно ввела державного виконавця в оману щодо права власності на вищезазначену квартиру.

Таким чином, ОСОБА_2 на даний час має відповідні зобов`язання повернути кошти, отримані внаслідок реалізації квартири, яка взагалі їй не належала, та мала такий обов`язок ще з моменту набрання законної сили рішенням Московського районного суду м. Харкова у справі № 643/2513/17.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Таким чином, суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04.10.2017 у справі № 914/1128/16.

Отже ефективний спосіб захист має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

Виходячи із зазначеного, у відповідача існує обов`язок щодо повернення, перерахованих їй органом державної виконавчої служби грошових коштів, оскільки результати торгів визнані не дійсними, а майно повернуто власнику.

У зв`язку з викладеним, представник позивача просить задовольнити позов Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) в повному обсязі; стягнути з ОСОБА_2 на користь Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) суму в розмірі 405 203,91 грн.

12.04.2021 засобами поштового зв`язку до суду надійшли заперечення ОСОБА_2 (т.2 а.с.193-197).

Так, відповідач вказує, що 02.04.2021 нею було отримано відповідь на відзив по справі №639/7792/20, з аргументами позивача, викладеними в відповіді на відзив не згодна з огляду на таке:

Позивач стверджує про обізнаність відповідача щодо існування рішення суду по справі № 639/4971/18, та приводить як аргумент твердження що відповідно до змісту судових рішень по вказаній справі ОСОБА_2 в судове засідання не з`являлася, про час і місце розгляду справи повідомлялася вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомляла.

Відповідач зауважує, що з 09.10.2018 не зареєстрована та не мешкає за адресою в АДРЕСА_3 , а зареєстрована та мешкає за адресою в АДРЕСА_4 , а тому відповідно не отримувала будь-яких процесуальних документів з цього приводу, що підтверджується також тим фактом, що вказана позовна заява була спочатку пред`явлена до Жовтневого районного суду м.Харків і тільки потім направлена до Київського районного суду м.Харків після з`ясування судом місця реєстрації та мешкання відповідача та відповідною довідкою про реєстрацію місця мешкання, копія якої була направлена нею до цього суду. Натомість позивачем до суду не надано будь-яких доказів, які б підтверджували його аргументацію з цього приводу.

Крім цього, позивач стверджує, що на момент підготовки передачі квартири АДРЕСА_1 на реалізацію та проведення електронних торгів, ОСОБА_2 нібито навмисно приховала той факт, що вже існувало рішення суду, відповідно до змісту якого, вказана квартира не належала їй на праві приватної власності, однак ОСОБА_2 звернулася з відповідною заявою до державного виконавця щодо звернення стягнення саме на квартиру АДРЕСА_1 , що на думку позивача свідчить про недобросовісну поведінку відповідача, якою вона нібито навмисно ввела в оману державного виконавця щодо права власності на вищезазначену квартиру.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не надано до суду будь-яких доказів, які б підтверджували ного твердження, вказані вище.

Між тим, відповідно до вимог ст.50 Закону України " Про виконавче провадження"

Звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

3. У разі звернення стягнення па об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

4. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

Крім цього, відповідно до Наказу Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016 року було затверджено відповідний "Порядок реалізації арештованого майна" відповідно до розділу II якого:

Реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження». Якщо вартість майна боржника визначено в рішенні суду, виконавець передає майно на реалізацію за ціною, визначеною судовим рішенням, без проведення визначення вартості чи оцінки такого майна, крім рішень про конфіскацію майна.

Вартість майна, визначена у звіті про оцінку майна, є дійсною на період реалізації арештованого майна.

Датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною).

Організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Заявка на реалізацію арештованого майна повинна містити такі дані: повне найменування відділу державної виконавчої служби або прізвище ім`я, по батькові (за наявності) приватного виконавця, виконавчий округ, номер посвідчення приватного виконавця; номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчих проваджень; повні найменування боржника та стягувана, їх адреси, код за ЄДРПОУ - для юридичних осіб; форма реалізації арештованого майна (електронні торги чи торги за фіксованою ціною); вид майна (зазначається відповідно до категорій, які використовуються на Веб-сайті); найменування майна, включаючи назву моделі, модифікації та інші складові найменування, які зазначаються згідно з реєстраційною, технічною та іншою документацією або наявними позначками на самому майні; відомості про майно, яке передається на реалізацію, його склад, характеристики, опис, включно з інформацією про явні дефекти, відсутні елементи, обмежену функціональність (додатково зазначається інформація, визначена пунктами 6-10 розділу ІІІ цього Порядку); місцезнаходження майна (для нерухомого майна - точна поштова адреса, для рухомого - адреса зберігання); відомості про зберігання майна (найменування, фактична та юридична адреси, телефон, електронна адреса); відомості про чинні обтяження майна, зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого манна та Державного реєстру іпотек); вартість майна, що передається на реалізацію, визначена рішенням суду або відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»; реквізити рахунку відділу державної виконавчої служби чи приватного виконавця для перерахування коштів; адреса офіційної електронної пошти відділу державної виконавчої служби чи приватного виконавця; фото- та/або відеоматеріали; кваліфікований електронний або власноручний (у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього Порядку) підпис начальника відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. В разі якщо заявку на реалізацію арештованого майна подав приватний виконавець, він підписує її самостійно із дотриманням умов, вказаних у цьому пункті.

Виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу.

Державний виконавець направляє заявку на реалізацію арештованого майна начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі Організатору.

В подальшому, у відповідності до п.4 вказаного " Порядку" начальник відділу державної виконавчої служби після отримання проекту заявки та документів щодо передачі майна на реалізацію у строк до трьох робочих днів перевіряє ці документи на відповідність вимогам законодавства, наявність відомостей про місце зберігання й демонстрації майна та у разі виявлення порушень визначає їх перелік та встановлює строк для усунення порушень, який становить не більше трьох робочих днів, а у разі, якщо відповідно до законодавства реалізація майна неможлива, документи щодо передачі майна на реалізацію повертаються державному виконавцю, який їх подав, із зазначенням визначених законодавством підстав, що унеможливлюють реалізацію майна.

У разі встановлення відповідності заявки на реалізацію арештованого майна та доданих документів вимогам законодавства чи після приведення їх у відповідність до вимог законодавства начальник відділу державної виконавчої служби підписує таку заявку (за допомогою кваліфікованого електронного підпису із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису, які мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього Порядку) та надсилає її разом із документами, передбаченими абзацами четвертим-восьмим пункту 3 розділу II цього Порядку, Організатору в електронному вигляді через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби для внесення інформації про проведення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) до Системи.

Таким чином, вказаними ЗУ " Про виконавче провадження " та вищезгаданим " Порядком реалізації арештованого майна" передбачені послідовні дії посадових осіб державної виконавчої служби стосовно встановлення дійсності відомостей про чинні обтяження майна, зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек).

У зв`язку з викладеним відповідач просить в задоволенні позову Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Харків) про стягнення з мене грошових коштів відмовити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 06.05.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті (т.2 а.с.209-211).

28.05.2021 до суду засобами поштового зв`язку надійшли пояснення третьої особи Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (т.2 а.с.221-222).

З приводу поданого Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Харків) позовної заяви пояснюють наступне.

На примусовому виконанні у Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області перебувало виконавче провадження ВП № 55785442 з примусового виконання виконавчого листа Жовтневого районного суду від 13.02.2017 по справі № 639/5701/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення коштів у сумі 582 298, 59 грн.

В межах зазначеного виконавчого провадження було проведено електронні торги з реалізації арештованого майна, належного ОСОБА_2 переможцем яких став ОСОБА_3 , сплативши грошові кошти в розмірі 1 064 000 грн. в рахунок придбання цього майна та за послуги торгівельної організації ДП «СЕТАМ».

Платіжним дорученням № 5651 від 09.07.2018 кошти в розмірі 588121,52 грн. Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області були перераховані ОСОБА_4 та залишок коштів (як надмірно стягнуті кошти) в розмірі 405203,91 грн. територіальним органом повернуто ОСОБА_2 . Частина, сплачених ОСОБА_3 коштів, були перераховані також ДП "Сетам", як організатору аукціону та в рахунок сплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 27.06.2019 по справі № 639/4971/18 позов ОСОБА_3 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Державного підприємства «Сетам», треті особи: Харківська міська рада, Головне територіальне управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про визнання недійсними електронних торгів, скасування протоколу та акту про проведення електронних торгів, стягнення грошових коштів' задоволено частково, а саме: -визнано недійсними електронні торги, проведенні 22.06.2018 з реалізації предмета іпотеки, а саме: квартири АДРЕСА_1 ; -скасовано протокол проведення електронних торгів № 340531 від 25.06.2018; -скасовано акт про реалізацію предмета іпотеки від 10.07.2018, затверджений начальником Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області Амельченко В.П.; -стягнуто з ДП «Сетам» грошові кошти в сумі 56 000 грн. на користь ОСОБА_3 .

В інших вимогах, а саме стягненні з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області коштів в розмірі 1 064 000 грн., відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду м. Харкова від 08.11.2019 апеляційні скарги ОСОБА_3 та ДП «Сетам» залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.03.2020 по зазначеній справі постанову Харківського апеляційного суду від 08.11.2019 у частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління у Харківській області про стягнення грошових коштів скасовано, справу у цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Харківського апеляційного суду від 08.07.2020 по справі № 639/4971/18 задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_3 , рішення Московського районного суду міста Харкова від 27.06.2019 скасовано частково та ухвалено у цій частині нове судове рішення, яким: стягнуто з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області на користь ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 1 064 000,00 грн.; стягнуто з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 9 514,80 грн. за подання позову; стягнуто з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 14 272, 20 грн. за подання апеляційної скарги.

В іншій частині рішення Московського районного суду міста Харкова від 27.06.2019 залишено без змін.

На виконання вказаного рішення суду, з урахуванням положень Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (далі - Порядок № 845) зі змінами та доповненнями зі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), як з органу, що здійснює централізоване обслуговування підпорядкованих органів державної виконавчої служби, меморіальним ордером № 175 грошові кошти в розмірі 1 087 787, 00 грн. списані з рахунку НОМЕР_1 по КПКВК 3601010 КЕКВ 2800 та перераховані на користь ОСОБА_3 .

Таким чином, враховуючи, що рішенням суду торги були визнані незаконними, кошти, які отримали ОСОБА_4 в розмірі 588 121,52 грн. від реалізації арештованого майна та ОСОБА_2 в сумі 405 203,91 грн. як залишок від продажу квартири, мали б бути повернуті ними на рахунок територіального органу державної виконавчої служби, оскільки підстава, на якій вони були набуті - відпала.

16.09.2020 ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 та ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_6 , Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) направлялися вимоги щодо необхідності повернення коштів на р/р UA 0700968, одержувач: Міжрайонний ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах у м.Харкові, код 41430678, банк: ДКСУ м.Київ, призначення платежу: ВП 55785442.

Обидві вимоги повернуті на відправнику з відміткою укрпошти « за закінченням терміну зберігання».

До цього часу грошові кошти ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не повернуті, що змусило міжрегіональне управління звернутись за захистом своїх порушених прав до суду.

Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) повідомляє про підтримку позовної заяви у повному обсязі та просить позовну заяву задовольнити.

03.06.2021 до суду надійшли аналогічні пояснення третьої особи Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), які були направлені до Київського районного суду м.Харкова з Жовтневого районного суду м.Харкова (т.2 а.с.229-238).

У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена (т.2 а.с.240).

Представник третьої особи Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у судове засідання не з`явився, до пояснень, що надійшли до суду, додано заяву про розгляд справи без участі представника відділу (т.2 а.с.227).

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся (т.2 а.с.239).

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що станом на час призначення справи до судового розгляду будь-яких клопотань від учасників судового розгляду до суду не надходило, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважав за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача та третьої особи ОСОБА_3 .

Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Тобто саме на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України).

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Суд, вивчивши подані заяви по суті справи, дослідивши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті приходить до наступних висновків.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

11.01.2018 Жовтневим районним судом м.Харкова видано виконавчий лист по справі №639/5701/17 за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за результатами розгляду якої суд вирішив: стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) заборгованість у розмірі 523 792 (п`ятсот двадцять три тисячі сімсот дев`яносто дві) грн.; стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) суму 3% річних у розмірі 12182(дванадцять тисяч сто вісімдесят дві) грн. 63 коп.; стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) інфляційні втрати в розмірі 46323(сорок шість тисяч триста двадцять три) грн. 90 коп.; стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 )судовий збір у сумі 5822(п`ять тисяч вісімсот двадцять дві) грн. 99 коп. (т.1 а.с.13).

12.02.2018 ОСОБА_4 звернувся до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області із заявою про прийняття виконавчого листа №639/5701/17 від 11.01.2018 (а.с.11).

Головним державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Писаренко О.С. 13.02.2018 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №55785442 з примусового виконання виконавчого листа №639/5701/17 від 11.01.2018 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 суму боргу у розмірі 588121,52 грн. (а.с.18-19).

Постановою головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Писаренко О.С. від 13.02.2021 в рамках ВП №55785442 накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_2 , а саме на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.24).

14.02.2018 ОСОБА_4 звернувся до виконавчої служби із заявою, відповідно до якої просив звернути стягнення на належне боржнику ОСОБА_2 на праві власності майно, квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.30).

ОСОБА_2 також було подано до виконавчої служби заяву, якою просила звернути стягнення на належне їх на праві власності майно, квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках ВП №55785442 (т.1 а.с.42).

Головним державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Писаренко О.С. 06.03.2018 винесено постанову про опис та арешт майна боржника ОСОБА_2 , а саме квартири АДРЕСА_1 (т.1 а.с.47-48).

Головним державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Писаренко О.С. 14.03.2018 винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якою призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТОВ Альянс, який має сертифікат суб`єкта оціночної діяльності, виданий 06.07.2015 за №562/15 Фондом державного майна України строком дії до 06.07.2018, у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №639/5701/17 від 11.01.2018; суб`єкт оціночної діяльності - суб`єктугосподарювання ТОВ Альянс зобов`язано надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна (акт оцінки майна) з питань: визначити ринкову вартість майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 (т.1 а.с.54-55).

19.03.2018 директором ТОВ «Альянс» було направлено головному державному виконавцю Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Писаренко О.С. звіт про оцінку вартості майна (т.1 а.с.59-94).

Головним державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Писаренко О.С. сторонам виконавчого провадження було надіслано повідомлення про те, що вартість нерухомого майна боржника складає 1204549,00 грн. та роз`яснено право на оскарження складеної оцінки (т.1 а.с.95).

10.04.2018 Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області направив на адресу Харківської філії Державного підприємства «СЕТАМ» заявку на реалізацію арештованого майна - квартири АДРЕСА_1 (т.1 а.с.105).

Харківською філією Державного підприємства «СЕТАМ» було внесено до Системи «СЕТАМ» 12.04.2018 інформацію про вказане арештоване майно (формування лота), якому присвоєно номер лота 274273 (т.1 а.с.106).

Харківською філією Державного підприємства «СЕТАМ» 23.05.2018 проведено уцінку лоту №274273, новий номер лоту після уцінки 281803 (т.1 а.с.110).

22.06.2018 було проведено електронні торги з реалізації арештованого майна, належного ОСОБА_2 переможцем яких став ОСОБА_3 , сплативши грошові кошти в розмірі 1 064 000 грн. в рахунок придбання цього майна та за послуги торгівельної організації ДП «СЕТАМ» (т.1 а.с.117-118).

09.07.2018 державним виконавйем Писаренко О.С. видано розпорядження №55785442 про перерахування грошових коштів в сумі 588121,52 грн. на користь ОСОБА_4 , згідно виконавчого листа №639/5701/17 від 11.01.2018 (т.1 а.с.123).

09.07.2018 державним виконавйем Писаренко О.С. видано розпорядження №55785442 про перерахування грошових коштів в сумі 405203,91 грн. на користь ОСОБА_2 , як надмірно стягнуті, згідно виконавчого листа №639/5701/17 від 11.01.2018 (т.1 а.с.124).

08.08.2018 головним державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Величко А.О. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №55785442 з примусового виконання виконавчого листа №639/5701/17 від 11.01.2018, що видав Жовневий районний суд м.Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 суми боргу у розмірі 588121,52 грн. (т.1 а.с.152).

10 вересня 2018 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся ОСОБА_3 із позовною заявою до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Державного підприємства «СЕТАМ», третя особа: Харківська міська рада про визнання недійсним електронних торгів, скасування протоколу та акту про проведення електронних торгів, стягнення грошових коштів.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 11.09.2018 цивільну справу № 639/4971/18 за позовом ОСОБА_3 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Державного підприємства «СЕТАМ», третя особа: Харківська міська рада про визнання недійсним електронних торгів, скасування протоколу та акту про проведення електронних торгів, стягнення грошових коштів - передано для розгляду до Московського районного суду м. Харкова.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 03.10.2018 відкрито провадження у справі №639/4971/18 за позовом ОСОБА_3 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Державного підприємства «СЕТАМ», третя особа: Харківська міська рада про визнання недійсним електронних торгів, скасування протоколу та акту про проведення електронних торгів, стягнення грошових коштів.

В ході розгляду вказаної справи представником відповідача Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області подано клопотання про залучення у якості відповідача боржника за виконавчим провадженням - ОСОБА_2 , стягувача за виконавчим провадженням - Люленко Василя Олександровича, Харківську міську раду, Головне територіальне управління юстиції у харківській області.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 04.12.2018 відмовлено у задоволенні клопотання про залучення ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , Харківську міську раду, Головне територіальне управління юстиції у Харківській області у якості відповідачів.

Залучено ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , Головне територіальне управління юстиції у Харківській області в якості третіх осіб по справі за позовом ОСОБА_3 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області, Державного підприємства «Сетам», третя особа: Харківська міська рада про визнання недійсними електронних торгів, скасування протоколу та акту про проведення електронних торгів, стягнення грошових коштів, які не заявляють самостійних вимог (т.1 а.с.216).

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 27.06.2019 по справі № 639/4971/18 позов ОСОБА_3 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області, Державного підприємства «Сетам», треті особи: Харківська міська рада, ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , Головне територіальне управління юстиції у Харківській області про визнання недійсними електронних торгів, скасування протоколу та акту про проведення електронних торгів, стягнення грошових коштів задоволено частково.

Визнано недійсними електронні торги, проведенні 22.06.2018 з реалізації предмета іпотеки, а саме: квартири АДРЕСА_1 .

Скасовано протокол проведення електронних торгів № 340531 від 25.06.2018.

Скасовано акт про реалізацію предмета іпотеки від 10.07.2018, затверджений начальником Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області Амельченко В.П.

Стягнуто з Державного Підприємства «Сетам» грошові кошти в сумі 56 000 грн. на користь ОСОБА_3 .

Стягнуто з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 2 114,40 грн.

Стягнуто з Державного Підприємства «Сетам» на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 704,80 грн. (т.2 а.с.15-22).

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 та ДП «СЕТАМ» подали апеляційні скарги.

Постановою Харківського апеляційного суду від 08.11.2019 апеляційні скарги ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_8 та Державного підприємства «СЕТАМ» залишено без задоволення, рішення Московського районного суду м.Харкова від 27.06.2019 залишено без змін (т.2 а.с.74-77).

Не погоджуючись із вказаною постановою ОСОБА_3 та ДП «СЕТАМ» подали касаційні скарги.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.03.2020 касаційну скаргу державного підприємства «Сетам» залишено без задоволення.

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.

Постанову Харківського апеляційного суду від 08 листопада 2019 року у частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 до міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління у Харківській області про стягнення грошових коштів скасовано.

Справу у цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення Московського районного суду м. Харкова від 27 червня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 08 листопада 2019 року залишено без змін (т.2 а.с.107-114).

Постановою Харківського апеляційного суду від 08.07.2020 апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката Мороко Олега Олеговича задоволено. Апеляційну скаргу Державного підприємства «Сетам» - залишено без задоволення.

Рішення Московського районного суду міста Харкова від 27 червня 2019 року скасовано у частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області про стягнення грошових коштів та щодо стягнення судового збору, та ухвалено у цій частині нове судове рішення.

Стягнуто з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області () на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ) грошові кошти у розмірі 1064000,00 грн.(один мільйон шістдесят чотири тисячі) 00 коп.

Стягнуто з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області () на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір у розмірі 9514,80 грн. за подання позову.

Стягнуто з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області () на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір у розмірі 14272 , 20 грн. за подання апеляційної скарги.

В іншій частині рішення Московського районного суду міста Харкова від 27 червня 2019 року залишено без змін (т.2 а.с.119-125).

Згідно із ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до меморіального ордеру №175 від 09.09.2020, Східне МРУ МЮ (м.Харків) сплатило на користь ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 1 087 787,00 грн. (т.2 а.с.126).

16.09.2020 Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) направив на адресу ОСОБА_2 та ОСОБА_4 лист з повідомленням про необхідність повернення грошових коштів ( ОСОБА_2 405203,91 грн., ОСОБА_4 - 588121,52 грн.) у зв`язку з визнанням електронних торгів з реалізації майна боржника ОСОБА_2 недійсними (т.2 а.с.223-224).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Право на захист є самостійним суб`єктивним правом, тобто юридично закріпленою можливістю використовувати передбачені законом заходи правоохоронного характеру з метою відновлення порушеного права шляхом застосування відповідних способів та засобів захисту.

Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.

Верховний Суд України у постанові від 21.05.2012 зробив висновок, посилаючись на ст. 55 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод, згідно з якими кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, та зазначив, що обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням вказаних положень та з урахуванням майбутнього результату.

Тобто ефективний спосіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання особою відповідного відшкодування. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

У рішенні від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства", Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом. Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Відповідно до вимог ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Частиною третьої даної статті також передбачено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц міститься висновок про те, що зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна. Вiдсутнiсть правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту.

Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Таким чином, дослідивши вказані вищезазначені обставини по даній справі, суд приходить до висновку, що з моменту набрання законної сили рішенням Московського районного суду м. Харкова від 27.06.2019 у справі 639/4971/18 про визнання недійсними електронних торгів, скасування протоколу та акту про проведення електронних торгів, стягнення грошових коштів, відповідач набула обов`язку щодо повернення на рахунок органу державної виконавчої служби, отриманих внаслідок реалізації арештованого майна, коштів у розмірі 405 203,91 грн.

Даний висновок суду узгоджується і з позицією Верховного Суду України в постанові від 18.11.2015 де вказано, що наслідком визнання результату прилюдних торгів, яким фактично є оформлений у вигляді протоколу про результати торгів договір купівлі-продажу, недійсним є повернення сторін договору купівлі- продажу продавця і покупця - до первісного стану, тобто реституція як спосіб захисту, що характерний для зобов`язальних відносин.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Реституція в цивільному законодавстві передбачає не лише права, а й обов`язки кожної із сторін недійсного договору. Праву однієї сторони завжди відповідає обов`язок цієї сторони повернути другій стороні все одержане за недійсним правочином. Отже, повернення стороні договору коштів, які вона сплатила за оспорюваним правочином, іншою стороною можливе лише у випадку визнання такого правочину недійсним.

При цьому, суд погоджується з позицією про те, що Закон України «Про виконавче провадження» не містить механізму повернення грошових коштів, сплачених переможцем прилюдних торгів, в разі визнання таких торгів недійсними, а тому підлягають застосуванню загальні норми права. Зокрема, зобов`язання повернення безпідставно набутого майна (підстава, на якій були набуті грошові кошти, згодом відпала) урегульовано ст. 1212 ЦК У країни, яку і просить застосувати позивач в даному позові шляхом повернення на депозитний рахунок Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) грошових коштів як безпідставно набутих за торгами, які визнані недійсними.

Суд відхиляє доводи ОСОБА_2 , викладені у відзиві та запереченнях, оскільки вони спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, крім того, фактично заперечення ОСОБА_2 зводяться до незгоди із процесуальними діями та рішеннями судів при розгляді справи №639/4971/18.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 2 ст. 76 , ч. 1, 2 ст. 77, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, з огляду на те, що цивільне судочинство не може ґрунтуватись на припущеннях, суд приходить до висновку, що позивачем обґрунтовані та доведені позовні вимоги та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають відшкодуванню понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 6078,06 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 15, 16, 1212 ЦК України, ст.ст.2, 4, 5, 12, 13, 18, 76, 77, 81, 141, 174, 187, 211, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (місце знаходження: 61002, м.Харків, вул.Ярослава Мудрого, 16, , рахунок UA 0158030, банк Держказначейська служба України м.Київ, МФО 820172) суму в розмірі 405 203 (чотириста п`ять тисяч двісті три) гривні 91 копійка.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (місце знаходження: 61002, м.Харків, вул.Ярослава Мудрого, 16, , рахунок UA 0158030, банк Держказначейська служба України м.Київ, МФО 820172) витрати по сплаті судового збору в розмірі 6078 (шість тисяч сімдесят вісім) гривень 06 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud2021.

Позивач: Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків), місце знаходження: 61002, м.Харків, вул.Ярослава Мудрого, 16, .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Треті особи: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), місце знаходження: 61004, м.Харків, вул.Москалівська, 58, .

ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складено та підписано 09 липня 2021 року.

Суддя Колесник С.А.