Справа № 686/3768/21
Провадження № 2/686/2856/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

23.02.2021

Хмельницький міськрайонний суд

у складі:головуючого судді - Салоїд Н.М.,

з участю секретаря судового засідання - Лоб І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницький цивільну справу за позовом

Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»

до

ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив:

У лютому 2021 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося з позовом до ОСОБА_1 , який обґрунтовує тим, що 05.10.2009 року між банком та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір б/н про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.2.3 та 2.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт.

Відповідач підтвердив згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає договір.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту. встановленого банком, відповідно до пункту 2.1.2.3 умов та Правил надання банківських послуг.

Однак відповідач належним чином умов договору не виконувала, внаслідок чого станом на 10.01.2021 року утворилась заборгованість в розмірі 14 214.77 гривень, що складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту 10 142.93 грн., заборгованості за процентами нарахованими на прострочений кредит згідно ст.. 625 ЦК України в сумі 4071,84 грн. Просить стягнути заборгованість в примусовому порядку.

В судове засідання представник позивача не з`явився, повідомлений про час і місце судового розгляду у передбаченому законом порядку. Подав заяву про розгляд справи за відсутності повноважного представника, заявлені вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлений про час і місце судового розгляду у встановленому законом порядку.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Разом з поданням 18.02.2021 року позовної заяви позивач подав також клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та про розгляд справи за відсутності позивача і відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 12.02.2021 року справу призначено до судового розгляду.

23.02.2021 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення суду по суті заявлених вимог.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Перевіривши доводи позивача, викладені у поданій заяві, дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з таких мотивів.

Судом установлено, що між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 05 жовтня 2009 року було укладено кредитний договір шляхом підписання Заяви-анкети у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Вказана Заява-анкета містить текст за змістом якого особа, що її заповнює дає згоду, що вказана Заява-анкета разом з пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають договір надання банківських послуг.

Зазначені обставини підтверджуються копією заяви відповідача від 23.05.2017 року про отримання кредиту, відомостями з ЄДРПОУ щодо ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», копією банківської ліцензії № 22 від 5.10.2011 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо АТ КБ «ПРИВАТБАНК», витягом зі статуту АТ КБ «ПРИВАТБАНК», погодженого НБУ 11 червня 2018 року, наявними у справі.

Відповідно до наявної у справі довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відповідачу було видано чотири кредитних картки, остання з яких видана позичальнику 03.07.2017 року з терміном дії до травня 2021 року..

Як вбачається з наданої позивачем виписки по рахунку відповідача та довідки виданої банком кредитний ліміт протягом строку кредитування неодноразово збільшувався, і станом на 09.11.2017 року банком було встановлено кредитний ліміт в сумі 9 000,0 грн.

Відповідач ОСОБА_1 частково вносив позивачеві кошти на погашення кредитної заборгованості, що підтверджується наявними у справі виписками по його карткових рахунках.

В матеріалах справи наявний наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором б/н від 05.10.2009 року, укладеним між ПАТ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 , станом на 10.01.2021 року, в якому зазначено, що загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 14 214.77 гривень, що складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту 10 142.93 грн., заборгованості за простроченими процентами в сумі 4071.84 грн. нарахованими згідно ст.. 625 ЦК України.

4. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення

Позивачем було надано суду в якості доказів довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна».

Суд відхиляє перелічені докази, оскільки вказані документи не містять ані дат їх складання/затвердження, ані підпису відповідача як позичальника. Відсутність цих реквізитів виключає можливість переконатися в тому, чи справді саме викладені в них умови мали на увазі сторони, укладаючи кредитний договір, чи був відповідач з ними належно ознайомлений і саме на таких умовах погоджувався отримати кредит.

В постанові від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17-ц Велика Палата Верховного Суду вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15).

5. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав

Оскільки позивач дійсно надав відповідачеві кошти за кредитним договором на умовах строковості і платності, і такі кошти були не повністю повернуті відповідачем, тому заборгованість за тілом кредиту на загальну суму в розмірі 9 000,0 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача. Однак не підлягає до стягнення решта суми, що включена до так званої простроченої заборгованості за прострочене тіло кредиту, оскільки розмір кредиту був збільшений до 9000,0 грн. кредиту згідно довідки банку, тому логічним є те, що прострочити можна лише той розмір коштів, розмір яких надано позичальнику у позику.

З урахуванням вказаних вище норм права та оскільки сторони не погоджували відсоткову ставку, так як умови відповідачем не підписані, відсутні підстави стверджувати, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови щодо їх сплати, а тому слід відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками та відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України за їх безпідставністю.

6. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПРИВАТБАНК»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпис відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 05 жовтня 2009 року шляхом підписання заяви. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді сплати відповідачем процентів за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обов`язок позивача з доказування розміру належної до стягнення з відповідача відсотків залишився не виконаним. При цьому суд враховує, що, відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

7. Судові витрати

Судові витрати у справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви до суду, в сумі 2270,0 грн. Оскільки позов задоволено частково, а саме: 2102,0 грн. сплаченого судового збору х 9 000,0 грн. присуджених коштів : 14 214,77 грн. заявлених до стягнення коштів = 1437.23 грн. судових витрат слід компенсувати позивачеві за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 5, 7, 10, 12, 13, 17, 18, 81, 141, п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 259, ч. 6, 8 ст. 259, ст. ст. 263 267, ч. 6, 7 ст. 268, ч. 1, 2 ст. 273, ч. 1 ст. 352, ст. 354 ЦПК України, ст. ст. 207, 526, 549, 551, 625, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» 9 000,0 грн. заборгованості за кредитним договором, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 від 05 жовтня 2009 року та судовий збір в сумі 1686.82 грн., а всього 10 437.23 грн. (Десять тисяч чотириста тридцять сім грн. 23 коп.).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 30 днів з часу його проголошення до Хмельницького міськрайонного суду.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем Хмельницькому апеляційному суду через Хмельницький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного рішення суду 23.02.2021 року.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», вул. Грушевського 1д, м. Київ, 01001, , рахунок № НОМЕР_1 , МФО 305299.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: