Справа №430/413/21
Провадження №2/430/109/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року смт. Станиця Луганська

Суддя Станично-Луганського районного суду Луганської області Дьоміна О.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , подану в його інтересах адвокатом Бірюковим І.Ю. до Широківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и л а:

В інтересах ОСОБА_1 до суду звернувся адвокат Бірюков І.Ю. з позовом до Широківської сільської ради, в якій просив визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну ділянку площею 6,2377 га, розташовану на території Широківської сільської ради, згідно Державного акту на право приватної власності на землю 111-ЛГ №081283, зареєстрованого в книзі записів актів на право приватної власності на землю за №729 від 30.03.2002 року.

В позовній заяві адвокат просив суд розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача.

Статті 175-177 ЦПК України встановлюють вимоги до позовної заяви, визначають її зміст, а також документи, що додаються до позовної заяви.

Вивчивши матеріали позовної заяви, встановлено, що позовна заява, яка надійшла, не може бути прийнята судом, оскільки не в повному обсязі відповідає вимогам закону.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Із урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Отже, при розгляді спору суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач зокрема повинен викласти зміст позовних вимог: спосіб захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Зі змісту позову вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабка позивача ОСОБА_2 . Після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки. ОСОБА_2 за життя склала заповіт, яким всі свої права та обов`язки щодо земельної ділянки заповіла синові ОСОБА_3 батькові позивача. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та за життя спадщину після смерті матері не прийняв. 10.02.2020 року позивач звернувся до приватного нотаріуса з питань оформлення спадщини після смерті свого батька та отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки позивач не підтвердив ані факту подання заяви про прийняття спадщини у зазначений законом строк, ані факту реєстрації за однією адресою з померлим. Позивачу було рекомендовано нотаріусом звернутися до суду з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розгляду. Виключно у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження, слідує з п. 23 Постанови ПВСУ за №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування».

В інформаційному листі Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року за №24-753/0/4-13, увагу суддів звернено на те, що слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Позивач звернувся до приватного нотаріуса з питань оформлення спадкових справ після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та йому приватним нотаріусом Ліньковою О.П. у роз`ясненні від 10.02.2020 року за №22/01-06, було рекомендовано звернутися до суду з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини згідно ст. 1272 ЦК України.

В той же час, позивач звертається до суду з позовом, в якому просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_2 , при цьому ким і яким чином не визнаються, оспорюються, чи порушуються його права та інтереси і чому у разі надання йому додаткового строку для прийняття спадщини, він буде позбавлений права отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку у нотаріуса, позивачем не зазначено.

Таким чином позивачу необхідно належним чином викласти зміст своїх позовних вимог: обрати спосіб захисту прав або інтересів, передбачений законом, або інший спосіб захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; належним чином викласти обставини, якими він обгрунтовує свої вимоги та зазначити докази, що підтверджують вказані обставини.

Крім того, позивач у позові не зазначає, чи є окрім нього спадкоємці померлої, також позивачем, в порушення вимог ст. 175 ЦПК України, не зазначено змісту позовних вимог до Широківської сільської ради.

Питання про заміну відповідача, або залучення до участі у справі співвідповідача (якщо позов подано не до тієї особи), відповідно до вимог ст. 51 ЦПК України, вирішуються судом за клопотанням позивача. Адвокат Бірюков І.Ю. надав суду заяву, в якій просив вирішити заявлені вимоги за його відсутності та відсутності позивача.

Також, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач, на виконання зазначених вимог надає суду квитанцію про сплату судового збору в сумі 1 000 грн., зазначаючи ціну позову 100 000 грн. та посилаючись на те, що саме на думку позивача вартість земельної ділянки, що є предметом позову, складає 100 000 грн. Будь-яких доказів вартості об`єкту нерухомості, що є предметом позову до позовної заяви не додано, як і не зазначено в самому позову.

В той же час згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір», - за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, ставка судового розміру складає 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (908 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (11 350 грн..

Щодо визначення вартості нерухомого майна, необхідно звернути увагу, що дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Так, згідно вказаного закону звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору.

А відтак, позивачу необхідно визначити ціну позову, яка повинна дорівнювати дійсній ринковій вартості спірного майна станом на день подання позовної заяви до суду, з наданням відповідних доказів на підтвердження визначеної вартості майна, оскільки суд позбавлений можливості перевірити правильність сплати позивачем судового збору. Після чого, згідно вимог ст. 177 ЦПК України, додати до позовної заяви документи, що підтверджують сплату ним судового збору у встановлених порядку і розміру, або документи, що підтверджують підстави звільненні його від сплати судового збору відповідно до закону.

Крім того, відповідно до п. 7 та п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у позові не зазначені відомості про те, чи вживалися заходи досудового врегулювання спору, чи здійснювалися заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо так, то які; не зазначено наявність або відсутність доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою та не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Також, позовна заява не містить, як того вимагає ЦПК України, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи (п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суддя звертає увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

На підставі вищевикладеного, позовна заява в порядку ст. 185 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для виправлення недоліків.

Керуючись ст. ст. 175-176, 185 ЦПК України, суддя,

у х в а л и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1 , подану в його інтересах адвокатом Бірюковим І.Ю. до Широківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно - залишити без руху.

Надати позивачу для усунення зазначених в цій ухвалі суду недоліків строк тривалістю десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку не усунення зазначених недоліків у встановлений строк, позовна заява буде йому повернута.

Копію ухвали надіслати позивачу та його представнику.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя О.П. Дьоміна