Справа № 594/732/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої - судді Губіш О.А.

при секретарі - Окулянко У.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Пробіжанської Наталії Петрівни, до Скала - Подільської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Пробіжанської Н.П., звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої, крім іншого, входить 1/2 частина житлового будинку з такою ж часткою надвірних будівель і споруд, що в АДРЕСА_1 .

Поряд з тим зазначила, що на спадщину після смерті чоловіка, вона претендує як спадкоємець першої черги за законом.

Однак, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння, свої спадкові права оформити не може.

А тому, просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину будинковолодіння з такою ж часткою надвірних будівель і споруд, яке розташоване в АДРЕСА_1 , як за спадкоємцем за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 .

В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача - адвокат Пробіжанська Н.П. подала до суду заяву, у якій просила справу слухати у її відсутності, позов підтримує.

Представник відповідача Скала - Подільської селищної ради - сільський голова Лобода І.Г. подав до суду заяву, у якій просив справу слухати у відсутності представника ради, при цьому зазначив, що позов визнає.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 помер чоловік позивача ОСОБА_2 , що стверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 24 березня 2000 року Ніврянською сільською радою Борщівського району Тернопільської області.

Факт перебування позивача з померлим у шлюбі, підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 .

Після смерті ОСОБА_2 , відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входить 1/2 частина будинковолодіння в АДРЕСА_1 , та яку позивач прийняла, вступивши в оперативне управління його спадковим майном. Крім того, ОСОБА_3 від імені позивача 23 березня 2001 року подала до Борщівської державної нотаріальної контори заяву про видачу на ім`я позивача свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку пай, яке належало померлому. На підставі даної заяви до майна померлого було заведено спадкову справу за №128 та видано свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) та грошові вклади. А 14 травня 2021 року позивач звернулася в нотаріальну контору із заявою щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частину спірного будинковолодіння, однак у цьому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Наведене вбачається з довідки Скала - Подільської селищної ради №66 від 17.05.2021, листа Борщівської державної нотаріальної контори №401/01-16 від 14.05.2021, а також з матеріалів спадкової справи №128/2001, відкритої до майна померлого ОСОБА_2 .

Поряд з тим, встановлено, що спірне будинковолодіння АДРЕСА_1 , відносилося до колгоспного двору, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України "Про власність") ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_1 , були його членами, що стверджено довідкою Скала - Подільської селищної ради №65 від 17.05.2021, копіями погосподарських книг за 1991-1995 роки.

Відповідно до норм статтей 120, 123 Цивільного кодексу (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору.

Відповідно до п.6 а) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

А отже, ОСОБА_2 на відповідній правовій основі набув право на 1/2 частину будинковолодіння, розташованого по АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з рішення 14 сесії 21 скликання Ніврянської сільської ради від 22 жовтня 1993 року, ОСОБА_2 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0, 69 га, з них 0, 25 га для обслуговування житлового будинку, та 0, 44 га для ведення особистого підсобного господарства.

Судом встановлено, що окрім позивача, інші особи щодо своїх прав на майно померлого не заявляли.

Зазначене випливає з листа листа Борщівської державної нотаріальної контори №401/01-16 від 14.05.2021, а також з матеріалів спадкової справи №128/2001, відкритої до майна померлого ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно характеристики будинку садибного типу з по господарськими будівлями та спорудами та інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна від 17 березня 2021 року, виготовленого техніком з інвентаризації нерухомого майна ФОП ОСОБА_4 , інвентаризаційна вартість будинковолодіння АДРЕСА_1 становить 52150 грн.

Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному об`ємі.

Виходячи з наведеного вище, на підставі ст.ст. 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1268 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителькою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , як за спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1, право власності на 1/2 частину житлового будинку з такою ж часткою надвірних будівель та споруд по АДРЕСА_1 .

Судові витрати по справі покласти на сторони в тих межах, в яких вони їх понесли.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Головуюча: