15 лютого 2021 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Майдан С.І.
за участю секретаря Романенко І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Південної Міжрегіональної філії Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-ресурси», третя особа без самостійних вимог Корабельний районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про стягнення помилково сплачених коштів,
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25.10.2018 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників судового розгляду.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.02.2020 року замінено третю особу за справою Корабельний районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області на Корабельний районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15.02.2021 року ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Позивач та його представник судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягали на їх задоволенні. Надали згоду на ухвалення заочного рішення.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку.
Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку.
За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Разом з тим, відповідно до положень ч.3 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.
При цьому, частиною 4 ст.4 ЦК України передбачено, що актами цивільного законодавства є також постанови Кабінету Міністрів України.
Судом встановлено, що згідно акту про проведені електронні торги з реалізації арештованого рухомого майна при примусовому виконані зведеного виконавчого провадження №47009384, що знаходилося в провадженні Корабельного РВ ДВС ГТУЮ у Херсонській області, 13.10.2017 року ОСОБА_1 придбав автомобіль «AUDI-100», 1991 року випуску, державний номер НОМЕР_1 .
Позивач неодноразово (07.12.2017 року, 10.01.2018 року, 07.03.2018 року) звертався до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області з метою отримати придбаний транспортний засіб, за результатами розгляду було повідомлено, що виконавча службою було направлено до Південної Міжрегіональної філії Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-ресурси» вимогу про видачу автомобіля.
Згідно листа Південної Міжрегіональної філії Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-ресурси» від 21.03.2018 року №108, ОСОБА_1 , на заяву щодо видачі транспортного засобу, повідомлено, що у зв`язку із не вирішеністю питання щодо включення Державною виконавчою службою послуг зберігання арештованого майна на спеціальному майданчику у витрати виконавчого провадження, відмовили у видачі зазначеного т/з.
З листа Південної Міжрегіональної філії Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-ресурси» від 10.09.2018 року №347 встановлено, що 24.07.2018 року позивачем особисто сплачено кошти з транспортування і зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику чи стоянці, у встановленому спільним наказом МВС, Мінфіну та Мінекономіки розмірі, та під розписку видано т/з особисто. Станом на 06.09.2018 року Корабельним РВ ДВС ГТУЮ у Херсонській області витрати з транспортування і зберігання транспортного засобу «AUDI-100», 1991 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , зберігачеві ПМФ ДП МВС України «Інформ-Ресурси» після вилучення транспортного засобу із спеціального майданчика не компенсовано.
Відповідно до п.п. 12,13 Постанови КМ України №1102 від 17.12.2008 року «Про затвердження порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках» вилучення тимчасово затриманого транспортного засобу із спеціального майданчика чи стоянки здійснюється державним виконавцем, приватним виконавцем на підставі вимоги. Після вилучення транспортного засобу із спеціального майданчика чи стоянки за рахунок коштів виконавчого провадження у порядку, встановленому спільним наказом МВС та Мін`юсту, органи державної виконавчої служби, приватним виконавцем компенсуються витрати з транспортування і зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику чи стоянці, у встановленому спільним наказом МВС, Мінфіну та Мінекономіки розмірі.
Пунктом 4.8 Наказу МВС України, Міністерства юстиції України №607/56/5 від 25 06.2002 «Про затвердження Інструкції про порядок взаємодії органів внутрішніх справ України та органів державної виконавчої служби при примусовому виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)» передбачено, що за час зберігання транспортного засобу боржника на спеціальних майданчиках чи стоянках посадова особа зберігача складає кошторис витрат і подає його до органу державної виконавчої служби, який ініціював затримання транспортного засобу. Орган державної виконавчої служби компенсує зберігачеві витрати на зберігання транспортного засобу боржника за рахунок коштів виконавчого провадження з подальшим віднесенням їх до витрат на проведення виконавчих дій.
Згідно п.4 ст.42 Закону України «Про виконавче провадження», до витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, належать кошти, за рахунок яких здійснено оплату: перевезення, зберігання і реалізації майна боржника.
Відповідно до Постанови КМУ від 29.04.2004 N 554 «Про затвердження Порядку використання коштів виконавчого провадження» до витрат, пов`язаних з організацією га проведенням виконавчих дій, належать кошти, за рахунок яких, зокрема, здійснено оплату перевезення, зберігання і реалізації майна боржника.
Відповідно до положень ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
При аналізі вказаної норми закону можна прийти до висновку, що зобов`язання з безпідставного набуття або збереження майна, передбачені ст.1212 ЦК України, виникають за наявності трьох умов: набуття або збереження майна; набуття або збереження за рахунок іншої особи; відсутність правової підстави для набуття або збереження майна.
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичного змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Загальна умова ч.1 ст.1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі ст.1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.
Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) грошових коштів, ст.1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.
Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позов підлягає до задоволення, так як ПМФ ДП МВС України «Інформ-Ресурси» безпідставно набув кошти.
При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд враховує приписи статті 141 ЦПК України та вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір сплачений при поданні позову у розмірі 704,80 грн.
Керуючись ст. 12, 13, 19, 81, 141, 259, 263-265, 280-284, 354 України, ст.1212 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Південної Міжрегіональної філії Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-ресурси», третя особа без самостійних вимог Корабельний районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про стягнення помилково сплачених коштів задовольнити.
Стягнути з Південної Міжрегіональної філії Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-ресурси» на користь ОСОБА_1 судовий збір сплачений при поданні позову у розмірі 704,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області в порядку ст. 355 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя С.І. Майдан