Провадження № 2/686/1213/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 липня 2021 року

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Чевилюк З.А.

за участі секретаря Перун А.М.,

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Болишевої М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Новатор» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 19 жовтня 2020 року звернулась до суду з позовом до ДП «Новатор» про стягнення середнього заробітку за період вимушеного прогулу з 01 жовтня 2019 року по 16 вересня 2020 року у сумі 248 132,43 грн. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 15 вересня 2020 року у цивільній справі №686/779/20 позивача поновлено з 01 жовтня 2019 року на посаді начальника відділу праці. Підставою для цього стало визнання незаконним та скасування наказу ДП «Новатор»№988-ВК від 30.09.2019 року «Про переведення». 16 вересня 2020 року наказом ДП «Новатор» №340 позивача поновлено на роботі, відповідний запис проведено в трудовій книжці. Період вимушеного прогулу складав з 01 жовтня 2019 року до 16 вересня 2020 року, тобто 11,5 місяців, або 351 день. Вирішення спору в досудовому порядку не дало позитивного результату, що стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні представник позивача та позивач підтримали позов та просили його задоволити. Подано позов про зменшення позовних вимог з новим розрахунком суми до стягнення. Зазначено період вимушеного прогулу з 23 грудня 2019 року по 15 вересня 2020 року та суму до стягнення 155 286,12 грн.

В свою чергу представник відповідача заперечила позовні вимоги та просила відмовити у їх задоволені. Подала письмовий відзив на позов, де зазначила недоліки обрахунків позивача, зокрема помилку при вирахуванні кількості дні прострочки:вірно 167 днів, а не 351 день; розмір середньоденної заробітної плати 845,13 грн. Середній розмір заробітної плати позивача за період з 1.10.2019 року по 16.09.2020 року складає 141 136,71 грн. Просила застосувати строк позовної давності до спірних відносин, передбачений ст.233КЗпП та відмовити у задоволені позову.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов не підлягаючим задоволенню.

Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 15 вересня 2020 року у цивільній справі №686/779/20 позивача поновлено з 01 жовтня 2019 року на посаді начальника відділу праці. Підставою для цього стало визнання незаконним та скасування наказу ДП «Новатор»№988-ВК від 30.09.2019 року «Про переведення». 16 вересня 2020 року наказом ДП «Новатор» №340 позивача поновлено на роботі, відповідний запис проведено в трудовій книжці. Предметом судового розгляду в т.ч. було і вирішення питання про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. За рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 вересня 2020 року судом в частині вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу-відмовлено та вказано: «суд не приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більше як за один рік, оскільки до суду не надходили документи на підтвердження розміру отриманої заробітної плати ОСОБА_2 , сама ОСОБА_2 з вказаною позовною вимогою до суду не зверталась.» Рішення приймалось за позовною заявою ОСОБА_2 про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу від 31 грудня 2019 року, тоді як позов, що розглядається зареєстрований 19 жовтня 2020 року.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом.(ч.4 ст.82 ЦПК).

У разі звільнення без законної підстав або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більше як за один рік(ст.235 КЗпП).

Працівник може звернутись з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячни строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатись про порушення свого права, а у справах про звільнення-в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутись до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком(ст.233 КЗпП).

За висновком Великої палати Верховного Суду у справі № 910/4518/16, за постановою від 30.01.2019 року, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Строк пред`явлення до суду позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу обмежується трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, що підтверджується висновком викладеним у постанові Верховного суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі №369/10046/18 від 10 жовтня 2019 року.

При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладених в постановах Верховного Суду.(ч.4 ст.263 ЦПК).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач має право на середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням, проте констатує, що строк звернення з позовом з вищезазначеними вимогами пропущений та поважні причини пропуску не доведені до відома суду у встановленому порядку.

Позивачу при первинному зверненні до суду 31 грудня 2019 року з позовом про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за результатами якого винесено рішення у справі№686/779/20, було відомо про факт порушення його права на середній заробіток, внаслідок вимушеного прогулу. Після спливу понад дев`яти місяців-19 жовтня 2020 року позивач звертається до суду поза межами встановленого тримісячного строку, передбаченого ст.233 КЗпП, що є безумовною підставою для відмови у задоволені позову при наявності заяви відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 81, 82, 263,353 ЦПК України ,-

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволені позову ОСОБА_2 до Державного підприємства «Новатор» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у сумі 155 286,12 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач:Державне підприємство «Новатор», м.Хмельницький , вул.Тернопільська 17,код 22987900.

Повний текст рішення виготовлено 13 липня 2021 року.

Суддя: З.А.Чевилюк

09.07.2021