КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

01 липня 2021 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Березовенко Р.В., Лапчевська О.Ф.,

секретар Рудик О.Л.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву ОСОБА_1 , подану від її імені та в її інтересах адвокатом Лисяним В.В., який діє на підставі довіреності, про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Валприм» про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.05.2020 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Печерського районного суду м. Києва від 21.06.2016 у справі № 757/40766/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «КУА «Валприм» по стягнення грошових коштів відмовлено (т. 1 а.с. 241-244).

Додатковим рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19.06.2020 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КУА «Валприм» 19 000,00 грн. судових витрат у виді витрат на правничу допомогу (т. 2 а.с. 31-34).

Постановою Київського апеляційного суду від 02.06.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від її імені та в її інтересах адвокатом Лисяним В.В., який діє на підставі довіреності залишено без задоволення. Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 14.05.2020 про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «КУА «Валприм» про стягнення грошових коштів залишено без змін.

Постановою Київського апеляційного суду від 02.06.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від її імені та в її інтересах адвокатом Лисяним В.В., який діє на підставі довіреності задоволено. Додаткове рішення Печерського районного суду м. Києва від 19.06.2020 скасовано. У задоволенні заяви ТОВ «КУА «Валприм» про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, які складаються з витрат на правову допомогу відмовлено.

07.06.2021 Лисяним В.В. було направлено на електронну адресу суду заяву про ухвалення додаткового рішення, однак подана заява не була скріплена електронним цифровим підписом особи, від якої направляється такий електронний документ, тому не була передана колегії суддів для розгляду.

11.06.2021 Лисяним В.В. особисто подано до Київського апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення, яку обґрунтовує тим, що разом з апеляційною скаргою до апеляційного суду було подано попередній розрахунок судових витрат на суму 9 000,00 грн., а також 12.05.2021 було подано заяву про розподіл судових витрат. Однак, в заяві про ухвалення додаткового рішення заявник вказує, що в зв`язку з тривалим розглядом справи в апеляційному суді, зі значною кількістю призначених судових засідань, а також у процесі розгляду справи адвокатом підготовлено та подано до суду додаткові документи, що підтверджується підписаним сторонами актом приймання-передачі наданих послуг від 04.06.2021, тому збільшився об`єм і вартість правової допомоги адвоката до 18 000,00 грн., які було сплачено 18.06.2021.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - Лисяний В.В. підтримав подану заяву з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Представником ТОВ «КУА «Валприм» подано заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача та залишення поданої заяви Лисяного В.В. без задоволення.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з вимогами частин 1, 2, 5, 6 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1, 2 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частиною 1 статті 246 ЦПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 у справі № 757/60277/18-ц (провадження № 61-15924св20).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Під час апеляційного розгляду справи, до ухвалення судового рішення, представником позивача було подано заяву про розподіл судових витрат, в якій було зазначено, що докази остаточних витрат будуть надані у строк, встановлений чинним законодавством (т. 2 а.с. 112).

11.06.2021 представником заявника подано заяву про ухвалення додаткового рішення, а також копію договору про надання правової допомоги від 10.01.2020, та акт приймання-передачі від 04.06.2021.

23.06.2021 Лисяним В.В. до суду надано копію квитанції від 18.06.2021 про сплату гонорару адвоката за надання правничої допомоги.

З наведених доказів вбачається, що на виконання умов договору про надання правничої допомоги від 10.01.2020, згідно акту приймання-передачі від 04.06.2021, ОСОБА_1 сплатила адвокату 18 000,00 грн.

Таким чином, суд, може ухвалити додаткове рішення у справі і вирішити питання про відшкодування судових витрат у разі неможливості стороною подати докази на підтвердження понесених нею витрат за наявності двох умов, подання таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення і на підставі відповідної заяви, зробленою стороною до закінчення судових дебатів.

Як вбачається з матеріалів справи і змісту поданої заяви, докази на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу на час ухвалення 02.06.2021 судом апеляційної інстанції постанови були відсутні, а в судовому засіданні до закінчення судових дебатів представником позивача не заявлялось відповідної заяви в усній чи письмовій формі, відповідні докази було надано суду 11.06.2021, а квитанція про оплату гонорару адвоката - 23.06.2021, тобто з пропуском п`яти днів, передбачених ч. 8 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із чим колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткової постанови.

Посилання заявника на те, що п. 3 акту приймання-передачі наданих послуг від 04.06.2021, сторони узгодили, що клієнт оплачує надані адвокатом послуги не пізніше 20 днів після підписання даного акту, тобто до 24.06.2021, відхиляються апеляційним судом, оскільки з урахуванням вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України і наведеного правового висновку Верховного Суду, досягнута між сторонами правочину домовленість, зокрема щодо строків оплати за надані послуги не може звільняти їх від обов`язків, які випливають із вимог закону, в даному випадку щодо строків надання відповідних доказів.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 141, 246, 270 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволені заяви ОСОБА_1 , подану від її імені та в її інтересах адвокатом Лисяним В.В., який діє на підставі довіреності, про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Валприм» про стягнення грошових коштів відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська