Справа № 509/5217/20
24 лютого 2021 року смт. Овідіополь
Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Бочарова А.І.
при секретарі Сірман Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Овідіополь в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом
Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія»
відшкодування шкоди,-
20 жовтня 2020 року позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить суд стягнути на свою користь з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» 21 836,11 грн. витрат на лікування, 56 676 грн. шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності, 3925,60 грн. моральної шкоди та витрати на професійну правничу (правову) допомогу.
Позов обґрунтований такими обставинами, 14.02.2020 року, близько 07:00 год., на 42 км + 500 метрів автодороги «Одеса-Білгород-Дністровський» Овідіопольського району Одеської області, сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Daewoo-Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на заокругленні проїзної частини не витримав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та допустив виїзд автомобіля за межі проїзної частини ліворуч, де сталося його перекидання на узбіччі.
Внаслідок даної події, пасажир автомобіля «Daewoo-Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , його дружина гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримала тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, СГМ, переломів трьох ребер справа.
Вищенаведені обставини підтверджені постановою про закриття кримінального провадження від 27.04.2020 року.
Внаслідок ДТП заподіяно шкоду здоров`ю ОСОБА_1 . Так, з 14.02.2020 року по 09.04.2020 року ОСОБА_1 знаходилась на стаціонарному лікуванні в КНП Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня, що підтверджується епікризом з медичної карти стаціонарного хворого № 899 від 09.04.2020 року.
Внаслідок травм, отриманих у ДТП ОСОБА_1 було встановлено III групу інвалідності, що підтверджується випискою з акта огляду МСЕК до довідки серії 12 АААБ № 728902 та відповіддю Спеціалізованої травматологічної МСЕК № 87 від 22.09.2020 року на адвокатський запит від 03.09.2020 року.
Окрім того на придбання лікарських засобів ОСОБА_1 витрата кошти на суму 18 536,11 грн., що підтверджується квитанціями. На придбання коректора осанки позивач витратила 1000,00 грн., що підтверджується товарним чеком від 08.04.2020 року. На проведення МРТ позивач витратила 2300,00 грн., що підтверджується квитанцією на суму 2300,00 грн. та заключенням МРТ від 29.04.2020 року.
Ухвалою суду від 21.10.2020 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику сторін).
Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
У відповідності до ч. 2 ст.59 ЦПК України та ч. 4 ст.60 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ст.6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.
Судом встановлено, що 14.02.2020 року, близько 07:00 год., на 42 км + 500 метрів автодороги «Одеса-Білгород-Дністровський» Овідіопольського району Одеської області, сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Daewoo-Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на заокругленні проїзної частини не витримав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та допустив виїзд автомобіля за межі проїзної частини ліворуч, де сталося його перекидання на узбіччі.
Внаслідок даної події, пасажир автомобіля «Daewoo-Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , його дружина гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримала тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, СГМ, переломів трьох ребер справа.
Вищенаведені обставини підтверджені постановою про закриття кримінального провадження від 27.04.2020 року.
Внаслідок ДТП заподіяно шкоду здоров`ю ОСОБА_1 . Так, з 14.02.2020 року по 09.04.2020 року ОСОБА_1 знаходилась на стаціонарному лікуванні в КНП Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня, що підтверджується епікризом з медичної карти стаціонарного хворого № 899 від 09.04.2020 року.
Внаслідок травм, отриманих у ДТП ОСОБА_1 було встановлено III групу інвалідності, що підтверджується випискою з акта огляду МСЕК до довідки серії 12 АААБ № 728902 та відповіддю Спеціалізованої травматологічної МСЕК № 87 від 22.09.2020 року на адвокатський запит від 03.09.2020 року.
Окрім того на придбання лікарських засобів ОСОБА_1 витрата кошти на суму 18 536,11 грн., що підтверджується квитанціями. На придбання коректора осанки позивач витратила 1000,00 грн., що підтверджується товарним чеком від 08.04.2020 року. На проведення МРТ позивач витратила 2300,00 грн., що підтверджується квитанцією на суму 2300,00 грн. та заключенням МРТ від 29.04.2020 року.
Відповідно до п. 24.1 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.
Відповідно до п. 26.1 ст. 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до Цивільного кодексу України.
Відповідно до п. 26.2 ст. 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить:
у разі встановлення I групи інвалідності - 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку;
у разі встановлення II групи інвалідності - 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку;
у разі встановлення III групи інвалідності - 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку;
у разі визнання неповнолітньої (малолітньої) особи дитиною з інвалідністю - 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік», у 2020 році розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2020 року був установлений в розмірі 4723,00 грн.
Оскільки, позивачу внаслідок травм, отриманих 14.02.2020 року у ДТП, було встановлено ІІІ групу інвалідності з 01.06.2020 року то відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу (12 х 4723 грн. = 56 676 грн.) шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності.
Відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в"пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Враховуючи те, що страхова виплата за шкоду, заподіяну здоров`ю становить 21 836,11 грн. витрат на лікування та 56 676,00 грн. шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності, що разом складає 78 512,11 грн., то відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу (5% х 78 512,11 грн. = 3925,60 грн.) моральної шкоди.
Так як, шкоду позивачу завдано в результаті дорожньо-транспортної пригоди за участі забезпеченого транспортного засобу Daewoo-Nexia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , тобто внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, то в нього настала безвинна цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду.
Оскільки, цивільно-правова відповідальність транспортного засобу Daewoo-Nexia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , застрахована в ПрАТ УПСК (поліс №АО25928020), то обов`язок відшкодувати шкоду, завдану позивачу, відповідно до вимог Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, покладається на відповідача, як на страховика.
За положеннями ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу (правову) допомогу, суд зазначає наступне.
З метою захисту своїх цивільних прав позивач був змушений звернутися до АО «Автопоміч», що підтверджується наданим до позовної заяви Договором про надання правничої допомоги № 3017 за положенням якого вартість однієї години роботи адвоката становить 1000,00 гривень. Загальна кількість витраченого часу на надання правової допомоги позивачу становить 9 годин, відповідно загальна вартість отриманих позивачем адвокатських послуг становить 9000,00 гривень.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини першої статті 133 ЦПК України).
Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Частинами першою та другою статті 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Відповідно до ч.ч. 1-4 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Відповідно роз`яснень, які містяться в 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правничу допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Враховуючи викладене у задоволенні вимог про стягнення витрат на правничу допомогу слід відмовити, оскільки суду не було надано документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Таким чином, у межах позовних вимог з відповідача ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь позивача підлягають стягненню: 21 836,11 грн. витрати на лікування, 56 676,00 грн. шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності та 3925,60 грн. моральна шкода.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст. 3-7,10-13,18,76-83,133,141,228,229,241-246,263-268,272,273,280-283 ЦПК України, ст.ст. 12,14,636,1166,1192,1195 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд -
Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди задовольнити частково.
В частині стягнення витрат на професійну правничу (правову) допомогу - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі якщо повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, строк на подання заяви про його перегляд може бути поновлено, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом до Одеського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Овідіопольський районний суд Одеської області.
Суддя Бочаров А.І.