Єдиний унікальний номер 344/6038/20
Номер провадження 2/341/351/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Мергеля М. Р., за участю:

секретаря судового засідання Король І. Л.,

Ониська І. І.,

Онисько А. Р.,

розглянув у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: служба у справах дітей Бурштинської міської ради, про розірвання шлюбу.

ВСТАНОВИВ:

14.05.2020 від ОСОБА_1 до Івано-Франківського міського суду надійшов цивільний позов до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який на підставі ухвали Івано-Франківського міського суду від 20.10.2020 направлений до Галицького районного суду для розгляду.

Відповідно до змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.01.2021 справу ЄУН 344/6038/20 передано судді Галицького районного суду Івано-Франківської області Мергелю М. Р.

01.02.2021 ухвалою суду справу прийнято до свого провадження, залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог службу у справах дітей Бурштинської міської ради та призначено до розгляду в підготовче судове засідання на 04.03.2021, з участю учасників справи.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 03.10.2014 зареєстрував шлюб у виконавчому комітеті Бурштинської міської ради з відповідачкою. У цьому шлюбі народилася одна дитина: дочка, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з відповідачкою. Сімейне життя не склалося з тих причин, що у них, як у подружжя, відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на життя, а відтак виникали сімейні конфлікти. Спільних інтересів немає, що призвело до втрати почуття любові, шлюб носить формальний характер, а тому просив шлюб розірвати.

У підготовчому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 відмовився підтримувати позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини з ним та просив задовольнити позов у частині розірвання шлюбу. Також, 04.03.2021 позивач через канцелярію суду подав заяву про відмову від позовної вимоги щодо визначення місця проживання дитини з ним та про підтримання позову про розірвання шлюбу, і про розгляд справи без його участі.

У підготовчому судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 визнала позов про розірвання шлюбу, не заперечила щодо розірвання шлюбу, дитину просила залишити на її вихованні та проживати з нею. 04.03.2021 відповідачка через канцелярію суду подала заяву про визнання позову про розірвання шлюбу, не заперечила щодо розірвання шлюбу, дитину просила залишити на її вихованні та проживати з нею, і про розгляд справи без її участі.

Третя особа без самостійних вимог: служба у справах дітей Бурштинської міської ради, явку представника у підготовче судове засідання не забезпечила.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Заслухавши позиції сторін у підготовчому судовому засіданні, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, суд вважає, позовні вимоги про розірвання підлягають задоволенню. Водночас, провадження у справі в частині позовних вимог щодо визначення місця проживання дитини необхідно закрити з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до змісту наявного у матеріалах справи свідоцтва про шлюб сторони у справі ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_4 (відповідач) зареєстрували шлюб 03 жовтня 2014 року у виконавчому комітеті Бурштинської міської ради, актовий запис № 87 (а.с. 7).

У цьому шлюбі в подружжя народилася дочка, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8).

Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як установлено судом, сімейне життя у подружжя не склалося з тих причин, що у них відсутнє взаєморозуміння, виникають конфлікти, втрачені почуття любові. Фактичні сімейні стосунки припинилися, сторони у справі проживають окремо, сім`я розпалася остаточно. Позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, а відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, про що подали письмові заяви.

Відповідно до частини першої статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі (ч. 3 ст. 206 ЦПК України).

За таких обставин суд дійшов висновку, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати. Малолітню дитину залишити проживати з матір`ю, ОСОБА_2 .

На підставі вищенаведеного та ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 200, 206, 258, 263, 265, 268, 272-273, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: служба у справах дітей Бурштинської міської ради, про розірвання шлюбу задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 03 жовтня 2014 року у виконавчому комітеті Бурштинської міської ради Івано-Франківської області (актовий запис № 87) між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розірвати.

Малолітню дитину: дочку, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати з матір`ю, ОСОБА_2 .

Закрити провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: служба у справах дітей Бурштинської міської ради, про визначення місця проживання дочки, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого рішення суду.

СуддяМ. Р. Мергель