ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Свистунової О.В.,

суддів - Єлізаренко І.А., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря - Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2020 року

по справі за заявою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько Альони Анатоліївни про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення суду, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2020 року приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько Альона Анатоліївна звернулася до суду з заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення суду.

Заява мотивована тим, що 25.02.2020 року нею за заявою стягувача ОСОБА_2 відкрите виконавче провадження № 61393107 на підставі виконавчого листа, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська на виконання рішення цього ж суду від 22.02.2018 року по справі № 201/12569/16-ц, залишеного без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 19.02.2020 року.

25 лютого 2020 року на адресу боржника ОСОБА_1 направлено вимогу, якою зобов`язано протягом десяти робочих днів передати стягувачу ОСОБА_2 автомобіль марки Toyota Land Cruiser, 2014 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 і у строк до 12.03.2020 року надати виконавцю письмове підтвердження факту передачі.

25 лютого 2020 року приватним виконавцем отримано витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 64995843, яким підтверджена наявність діючого публічного обтяження рухомого майна внесеного реєстратором ДФ ДП "Національні інформаційні системи" Бовкуновою Л.А. на підставі постанови державного виконавця Жовтневого ВДВС м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області від 17.10.2016 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у ВП № 52652313 у зв`язку із постановленням Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська ухвали від 06.10.2016 року про забезпечення позову у справі № 201/12569/16-ц.

02 березня 2020 року на адресу боржника ОСОБА_1 направлено виклик, яким її зобов`язано з`явитись до приватного виконавця 13.03.2020 року о 09:00 за адресою: 49055, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр. Олександра Поля, буд.92, прим.3, щодо виконання рішення суду і одночасно у строк до 12.03.2020 року надати: документальне підтвердження факту передачі стягувачу - ОСОБА_2 автомобіля марки TOYOTA LAND CRUISER, 2014 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 .

03 березня 2020 року на адресу Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області і Регіонального сервісного центру МВС у м. Києві було направлено запити приватного виконавця про надання інформації та копій документів, на підставі яких здійснювалось оформлення права власності та всі реєстраційні дії щодо транспортного засобу марки TOYOTA LAND CRUISER, 2014 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 із час ввезення на митну територію України по теперішній час. В подальшому вказані сервісні центри надали підтвердження того, що транспортний засіб з 15.09.2015 року по теперішній час зареєстрований за боржником ОСОБА_1

12 березня 2020 року на дві відомі адреси боржника ОСОБА_1 направлено вимогу виконавця негайно повідомити виконавця, про повне чи часткове виконання боржником рішення суду і надати документи, що підтверджують факт передачі ОСОБА_2 автомобіля марки TOYOTA LAND CRUISER, 2014 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 . Одночасно, боржника було попереджено про відповідальність за частиною другою статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" за невиконання рішення без поважних причин і статтею 382 КК України.

12 березня 2020 року приватний виконавець здійснила вихід за місцем проживання боржника ОСОБА_1 , під час якого їй особисто було вручено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61393107 від 25.02.2020 року, однак вона відмовилась розписуватись за отримання постанови, про що також було зазначено при складенні акту.

20 березня 2020 року боржник ОСОБА_1 подала приватному виконавцю свої письмові пояснення, в яких підтвердила факт особистого отримання 12.03.2020 року постанови, також повідомила, що не може виконати рішення суду, оскільки восени 2019 року передала транспортний засіб своєму синові ОСОБА_3 , а він до 01.04.2020 року знаходиться у відрядженні. У своїх поясненнях ОСОБА_1 обіцяла виконати рішення суду і поставити до відома виконавця після повернення автомобіля її сином і просила відстрочити виконання рішення суду.

20 березня 2020 року приватним виконавцем винесено постанову про відкладення проведення виконавчих дій до 02.04.2020 року. Цією ж постановою приватний виконавець зобов`язав боржника у строк до 02.04.2020 року включно виконати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.02.2018 року у справі № 201/12569/16-ц і попередив його, що відповідно до частини другої статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, а за умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили винні особи несуть кримінальну відповідальності згідно зі статтею 382 КК України. Також, з метою перевірки виконання рішення суду зобов`язав сторін виконавчого провадження, 03.04.2020 року об 11 год. 30 хв. з`явитись до офісу приватного виконавця за адресою: м. Дніпро, пр. Олександра Поля, буд.92 прим.3.

03 квітня 2020 року об 11 год. 30 хв. боржник ОСОБА_1 не з`явилась до офісу приватного виконавця, рішення суду не виконала, транспортний засіб ОСОБА_2 не передала, документів підтверджуючих поважність причин невиконання судового рішення виконавцю не надала. У зв`язку із чим в присутності представника стягувача, який з`явився у визначений виконавцем час, було складено акт приватного виконавця.

06 квітня 2020 року приватним виконавцем відповідно до статей 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про накладення на боржника штрафу в розмірі 1 700,00 грн за невиконання боржником рішення суду без поважних причин.

Цією ж постановою боржника зобов`язано виконати рішення протягом 10 робочих днів, до 22.04.2020 року та попереджено про кримінальну відповідальність за статтею 382 КК України за умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили, або перешкоджання їх виконанню (пункт 3 постанови).

13 квітня 2020 року боржник ОСОБА_1 через свого представника (адвоката Ульяненко А.А.) подала приватному виконавцю заяву, в якій підтвердила факт отримання нею 08.04.2020 року постанови від 06.04.2020 року про накладення на неї штрафу в розмірі 1 700,00 грн у виконавчому провадженні № 61393107. Також, цією заявою ОСОБА_1 поставила до відома приватного виконавця, що 13.04.2020 року вона звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом про скасування вказаної постанови про накладення штрафу.

23 квітня 2020 року об 11 год. 45 хв. боржник ОСОБА_1 не з`явилась до офісу приватного виконавця, рішення суду не виконала, транспортний засіб ОСОБА_2 не передала, документів підтверджуючих поважність причин невиконання судового рішення виконавцю не надала. У зв`язку із чим в присутності представника стягувана, який з`явився у визначений виконавцем час було складено акт приватного виконавця.

12 травня 2020 року приватним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника, якою оголошено в розшук автомобіль марки TOYOTA LAND CRUISER, 2014 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 .

01 липня 2020 року Дніпровським відділом поліції ГУНП в Дніпропетровській області відкрито кримінальне провадженні № 0001335 за частиною першою статті 382 КК України за фактом умисного невиконання гр. ОСОБА_1 рішення суду.

У зв`язку із тим, що рішення суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.02.2018 року по справі № 201/12569/16-ц було незрозумілим і допускало декілька варіантів тлумачення приватний виконавець звернулась до суду із заявою про роз`яснення такого рішення.

07 серпня 2020 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська залишено без задоволення заяву приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько А.А. про роз`яснення рішення.

Відмовляючи у роз`ясненні судового рішення суд, серед іншого, вказав на таке: «З огляду на те, що рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.02.2018 року про витребування із чужого незаконного володіння ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4 ) автомобіля марки TOYOTA LAND CRUISER, 2014 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , та зобов`язання її передати цей автомобіль ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_5 ) є чітким, ясним та зрозумілим, не допускає різних варіантів тлумачення, а його незрозумілість для заявника обумовлена способом його виконання. У розумінні приписів статті 271 ЩІК України роз`яснення рішення суду не має на меті встановлення способу його виконання, а відтак підстави для задоволення заяви про роз`яснення рішення відсутні.

Приватний виконавець зазначав, що всі вище перелічені виконавцем дії і прийняті рішення не призвели до виконання рішення суду і, відповідно, до відновлення прав стягувача (позивача) ОСОБА_2 . Правова конструкція прийнятого судом рішення вказує на передачу майна і його одночасне витребування у боржника, проте не встановлює послідовності вчинення дій визначених рішенням суду. Транспортний засіб є рухомим майном у цивільному обороті, право власності на яке потребує державної реєстрації, яку здійснюють структурні підрозділи Регіональних сервісних центрів МВС.

З метою виконання судового рішення позивач ОСОБА_2 звертався до структурних підрозділів Регіональних сервісних центрів МВС і надавав відповідне судове рішення із відміткою про набрання законної сили. Однак йому було відмовлено у перереєстрації транспортного з наступних причин: суд у своєму рішенні не визначив власника майна; відсутність самого транспортного засобу (і відповідно не надання його для огляду фахівцям експертної служби МВС); відсутність свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу і ключів від нього. Вказане підтверджується копією листа ТСЦ № 1242 Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області і ТСЦ № 4641 РСЦ МВС у Львівській області.

Станом на 21.07.2020 року транспортний засіб марки TOYOTA LAND CRUISER, 2014 року випуску, VIN: НОМЕР_1 зареєстрований за боржником ОСОБА_1 , що підтверджується копією відповіді МВС отриманої в ході виконавчого провадження.

Ураховуючи викладене, заявник просив суд: 1) встановити спосіб і порядок виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.02.2018 року; 2) встановити спосіб виконання рішення суду в частині «витребування транспортного засобу» як виконання рішення суду майнового характеру (за ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження") шляхом передачі стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі; 3) встановити порядок виконання рішення в частині «зобов`язання передати транспортного засобу» як виконання рішення суду немайнового характеру (за ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження") як порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення; 4) у разі якщо в ході розгляду цієї заяви суд дійде висновку, що спосіб і порядок виконання рішення встановлений - змінити його в частині «витребування транспортного засобу» на виконання рішення суду майнового характеру (за ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження") як передачу стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, а в частині «зобов`язання передати транспортного засобу» - на виконання рішення суду немайнового характеру (за ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження") як порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.09.2020 року заяву задоволено частково.

Встановлено спосіб виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.02.2018 року по справі № 201/12569/16-ц, а саме: вилучити з володіння ОСОБА_1 та повернути законному власнику ОСОБА_2 автомобіль марки Toyota Land Cruiser, 2014 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , та здійснити державну реєстрацію указаного автомобіля за ОСОБА_2 .

Визначено, що державна реєстрація транспортного засобу - автомобіля марки Toyota Land Cruiser, 2014 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 за законним власником - ОСОБА_2 здійснюється на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.02.2018 року по справі № 201/12569/16-ц.

У задоволенні іншої частини вимог заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування вказаної ухвали та ухвалення нового рішення, яким відмовити у задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько А.А. про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення суду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що приватний виконавець в короткий термін за три місяці, винесла сім постанов на виконання рішення суду. Встановивши факт відсутності у боржника ОСОБА_1 автомобіля, оскільки він перебуває у третьої сторонньої особи - її сина ОСОБА_3 , 12.05.2020 року приватний виконавець винесла постанову про розшук автомобіля. Рішення виконується у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження" та відповідно до виконавчого документа. Таким чином, приватний виконавець вжила усіх передбачених статтею 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходів примусового виконання рішення стосовно витребування та передачі предмета вказаного у рішенні суду. Фактична заява приватного виконавця про зміну способу і порядку виконання рішення виходить за межі норм Закону України "Про виконавче провадження" і самоусуненням від виконання рішення.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції установлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.02.2018 року по справі № 201/12569/16-ц, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 19.02.2020 року, витребувано із володіння ОСОБА_1 автомобіль марки Toyota Land Cruiser, 2014 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , та зобов`язано її передати цей автомобіль ОСОБА_2 (а.с.14-22).

На виконання вказаного рішення, 22.02.2018 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська видано виконавчий лист (а.с.13).

25 лютого 2020 року ОСОБА_2 звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько А.А. з заявою про примусове виконання рішення суду (а.с.11).

25 лютого 2020 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якому присвоєний номер 61393107.

26 лютого 2020 року ОСОБА_1 надіслана зазначена постанова та повідомлення приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження з вимогою щодо передання стягувачу вищевказаного автомобіля.

Крім того, приватним виконавцем винесені постанови від 25.02.2020 року про стягнення з боржника основної винагороди в розмірі 8 408,00 грн (а.с.62), від 06.04.2020 року про накладення штрафу на боржника в розмірі 1 700,00 грн.

Вказані постанови надіслані боржнику за адресою: АДРЕСА_1 і вручені їй.

12 травня 2020 року приватним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника, якою оголошено в розшук майно боржника: автомобіль марки Toyota Land Cruiser, 2014 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Також приватний виконавець неодноразово викликала до себе боржника ОСОБА_1

12 березня 2020 року приватний виконавець здійснила вихід за місцем проживання боржника ОСОБА_1 , під час якого їй особисто було вручено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61393107 від 25.02.2020 року, однак вона відмовилась розписуватись за отримання постанови, про що також було зазначено при складенні акту.

20 березня 2020 року боржник ОСОБА_1 подала приватному виконавцю свої письмові пояснення, в яких підтвердила факт особистого отримання 12.03.2020 року постанови, також повідомила, що не може виконати рішення суду, оскільки восени 2019 року передала транспортний засіб своєму синові ОСОБА_3 , а він до 01.04.2020 року знаходиться у відрядженні. У своїх поясненнях ОСОБА_1 обіцяла виконати рішення суду і поставити до відома виконавця після повернення автомобіля її сином і просила відстрочити виконання рішення суду.

20 березня 2020 року приватним виконавцем винесено постанову про відкладення проведення виконавчих дій до 02.04.2020 року. Цією ж постановою приватний виконавець зобов`язав боржника у строк до 02.04.2020 року включно виконати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.02.2018 року у справі № 201/12569/16-ц і попередив його що відповідно до частини другої статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, а за умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили винні особи несуть кримінальну відповідальності за статтею 382 КК України. Також, з метою перевірки виконання рішення суду зобов`язав сторін виконавчого провадження, 03.04.2020 року об 11 год. 30 хв. з`явитись до офісу приватного виконавця за адресою: м. Дніпро, пр. Олександра Поля, буд.92, прим.3.

03 квітня 2020 року об 11 год. 30 хв. боржник ОСОБА_1 не з`явилась до офісу приватного виконавця, рішення суду не виконала, транспортний засіб ОСОБА_2 не передала, документів підтверджуючих поважність причин невиконання судового рішення виконавцю не надала. У зв`язку із чим в присутності представника стягувача, який з`явився у визначений виконавцем час, було складено акт приватного виконавця.

Судом також установлено, що з метою виконання судового рішення позивач ОСОБА_2 звертався до структурних підрозділів Регіональних сервісних центрів МВС, однак йому було відмовлено у перереєстрації транспортного з тих причин, що суд у своєму рішенні не визначив власника майна; відсутність самого транспортного засобу (і відповідно не надання його для огляду фахівцям експертної служби МВС); відсутність свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу і ключів від нього. Вказане підтверджується копією листа ТСЦ № 1242 Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області і ТСЦ № 4641 РСЦ МВС у Львівській області.

Станом на 21.07.2020 року транспортний засіб марки Toyota Land Cruiser, 2014 року випуску, VIN: НОМЕР_1 зареєстрований за боржником ОСОБА_1 , що підтверджується копією відповіді МВС, отриманою на запит приватного виконавця.

Задовольняючи частково заяву про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що вчинені приватним виконавцем виконавчі дії і прийняті рішення не призвели до виконання рішення суду і, відповідно, до відновлення прав стягувача (позивача) ОСОБА_2 , що свідчить про наявність виняткових обставин в розумінні статті 435 ЦПК України.

При цьому, суд прийшов до висновку, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.02.2018 року задоволено віндикаційний позов неволодіючого власника ОСОБА_2 і витребувано у фактичного володільця ОСОБА_1 транспортний засіб, а тому, враховуючи абсолютну неможливість виконати рішення суду у встановлений в даному рішенні спосіб, що встановлено судом і підтверджується матеріалами виконавчого провадження, з метою забезпечення захисту прав стягувача та гарантування реальності виконання судового рішення, враховуючи, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважав за необхідне встановити спосіб виконання рішення у вигляді вилучення транспортного засобу та здійснення державної реєстрації цього майна за стягувачем ОСОБА_2 .

Проте, колегія суддів з такими висновками суду погодитися не може, зважаючи на наступне.

Відповідно до положень частин першої і третьої статті 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 ЦК України.

Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений. Тобто, передбачені статтею 435 ЦПК України та частиною третьою статті 33 Закону України "Про виконавче провадження" обставини об`єднує об`єктивний та надзвичайний характер, незалежність їх настання та перебігу від волі боржника, причинний зв`язок між настанням цих обставин та утрудненням виконання рішення. При цьому не можна вважати такими обставини, якщо вони мають суб`єктивний характер, викликані протиправною поведінкою боржника, який, зокрема бажає уникнути виконання рішення, або якщо вони не впливають на виконуваність рішення.

Проте, колегія суддів вважає, що суду не надано належних доказів в підтвердження обставин, що утруднюють виконання рішення суду, які б можливо було вважати винятковими і такими, що ускладнюють його виконання або роблять його неможливим, на підставі яких необхідно змінити спосіб та порядок її виконання, зокрема, заяв стягувача на адресу державного виконавця з приводу вжиття заходів по спонуканню боржника на виконання рішення суду, актів державного виконання, складених у зв`язку з невиконанням без поважних причин боржником рішення тощо.

Заявником не надано суду належних та допустимих доказів щодо неможливості виконання рішення суду у встановлений ним спосіб. Крім того, у даній справі задоволення заяви про встановлення способу виконання рішення суду шляхом вилучення транспортного засобу та здійснення державної реєстрації цього майна за стягувачем ОСОБА_2 призведе до зміни по суті рішення суду та обраного способу захисту.

При цьому, заява приватного виконавця не містить доводів щодо якої частини рішення не виконується з наданням саме доказів щодо його невиконання.

Згідно із частинами першою і шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Викладене, на думку колегії суддів, свідчить про відсутність об`єктивних, непереборних обставин, що ускладнюють виконання судового рішення боржником і, відповідно, які були б підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення.

Доводи приватного виконавця з приводу того, що лише в разі зміни порядку і способу виконання рішення суду буде вирішено спір між сторонами, є припущенням, а тому не можуть бути підставою для задоволення заяви.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що примусове виконання судових рішень покладено на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та на приватних виконавців, які наділені певним обсягом прав для спонукання боржника до виконання судового рішення.

Відповідно до частини другої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на викладене, враховуючи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення помилкової ухвали та відсутність підстав для зміни способу і порядку виконання судового рішення, встановлених положеннями статті 435 ЦПК України та частини третьої статті 33 Закону України "Про виконавче провадження" та ненаданням приватним виконавцем доказів, які б свідчили про неналежне виконання боржником зобов`язань, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.09.2020 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько А.А. про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення суду.

Керуючись ст. 259,268,374,376,381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2020 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Приходько Альони Анатоліївни про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення суду - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: І.А. Єлізаренко

М.Ю. Петешенкова