Справа № 342/707/20
Провадження № 2/342/48/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гайдич Р.М.,

секретаря судового засідання Сьомкайло І-М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на дитину в зв`язку із навчанням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки, в якому просить стягувати з відповідачки в його користь щомісячно аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн., на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що продовжує навчання, до досягнення ним 23 років. Позовна заява мотивована тим, що позивач з відповідачкою перебували у шлюбі з 08.11.2001 по 14.12.2016. Під час проживання у шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 . Рішенням Городенківського району суду від 06.06.2017 справа 342/262/17 було присуджено стягувати з відповідачки аліменти на користь позивача на утримання сина щомісячно, в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. до досягнення дитиною повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_2 синові виповнилося 18 років. На сьогоднішній день син поступив та навчається в Івано-Франківському національному медичному університеті, за контрактною, денною формою навчання. У зв`язку із цим витрати на утримання та навчання дитини у позивача збільшилися. Колишня дружина позивача не бере участі у вихованні та утриманні дитини. Добровільно вносити кошти для розвитку дитини вона відмовляється. Відповідачка з ним не проживає, часто виїжджає і працює за кордоном в Італії. Тобто, вона має нерегулярний, але великий дохід. Ці гроші спрямовує виключно на себе. Позивач офіційно ніде не працює, перебивається тимчасовими заробітками, сам утримувати сина, який зареєстрований та проживає з ним, не в змозі. У зв`язку з цим, просить суд визначити стягнення аліментів на утримання їхньої дитини в твердій грошовій сумі.

Під час проведення підготовчого засідання по справі відповідачкою подано до суду відзив на позовну заяву. З поданого відзиву вбачається, що відповідачка просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину у зв`язку із навчання в повному обсязі. Відповідачка зазначила, що вона не погоджується із позовними вимогами та обґрунтуванням обставин, що стали підставою для звернення позивача до суду із вказаним позовом. Фактично, ОСОБА_1 ніколи не працював та не утримував сім`ю, що і стало причиною розірвання шлюбу. Тобто, матеріальне забезпечення їхньої сім`ї завжди було на відповідачці та її рідних. У 2014 році їхньому синові виповнилося 12 років, фінансові витрати тільки збільшувалися, що й зумовило відповідачку поїхати на роботу за межі України. Перебуваючи за кордоном, відповідачка справно передавала кошти колишньому чоловікові для потреб дитини. Не зважаючи на це, позивач звернувся до суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина і 12.07.2017 рішенням Городенківського районного суду встановлено стягнення аліментів з відповідачки на утримання сина ОСОБА_4 . В 2019 році син вступив на навчання до Івано-Франківського національного медичного університету по спеціальності стоматологія (оплату навчальної підготовки до вступу - репетиторів проводила відповідачка). 12.08.2019 між відповідачкою та навчальним закладом укладено договір про надання освітніх послуг між закладом вищої освіти та фізичною особою. Згідно з умовами вказаного договору вартість освітньої послуги за рік навчання становить 38 000 грн. Відповідно, відповідачка оплатила навчання сина на перший навчальний рік. Крім навчання, всі інші витрати на розвиток сина, теж несе виключно відповідачка й по сьогодні. Відповідачка намагається купляти необхідні речі для забезпечення належного рівня проживання її дитини. Тобто, їхній повнолітній син ОСОБА_4 знаходиться виключно на її матеріальному забезпеченні і не зрозумілими є вимоги позивача щодо стягнення з неї аліментів. На даний час її матеріальне становище погіршилося. У зв`язку із запровадженням всюди карантинних обмежень, відповідачка залишилася без сталої роботи, а відповідно без систематичного заробітку у зв`язку з чим вона не має матеріальної можливості сплачувати кошти в таких розмірах. Твердження позивача про її великі доходи є неправдивими. Відповідачка звертає увагу на те, що у неї із сином ОСОБА_4 хороші, довірливі відносини. Дитина не має жодних матеріальних претензій до неї та не потребує встановлення стягнення аліментів в судовому порядку.

Ухвалою суду від 15.09.2020 до участі у справі залучено третю особу, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 .

Позивач в судове засідання не з`явився. До суду, через поштове відділення, від позивача поступила заява про розгляд справи без його присутності. Позов підтримує у повному обсязі.

Відповідачка та представник відповідачки в судове засідання не з`явилися. До суду від представника відповідачки - адвоката Бундзяк У.М. до суду поступила заява про розгляд справи без відповідачки та представника. Діючи в інтересах відповідачки позовні вимоги не визнає, вважає безпідставними та необґрунтованими. Ухвалюючи судове рішення у справі просить взяти до уваги відзив на позов із письмовими доказами та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Передбачених ч.2 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 01.07.2002 Городницькою сільською радою стверджується, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 4, його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Частиною 3 статті 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.12.2016 року по справі № 344/10044/16-ц розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено проживати з батьком ОСОБА_1 . Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 20.02.2017 рішення Івано-Франківського міського суду від 14.12.2016 залишено без змін.

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 06 червня 2017 року по справі № 342/262/17 (провадження 2/342/290/2017) вирішено про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , 1968 р.н., аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішення набрало законної сили 03.07.2017.

Копією постанови про закінчення виконавчого провадження від 02.07.2020 підтверджується, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 342/262/17 виданого 24.07.2017 Городенківським районним судом про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закінчено.

Син сторін ОСОБА_3 досяг повноліття. Він навчається на стоматологічному факультеті Івано-Франківського національного медичного університету, денної форми навчання без стипендії з 01.09.2019 по 30.06.2024, що доводиться копією довідки № 79 виданої 16.06.2020 Івано-Франківським національним медичним університетом".

Із копії договору про надання освітніх послуг між закладом вищої освіти та фізичною (юридичною) особою від 12 серпня 2019 року № 288 вбачається, що між Івано-Франківським національним медичним університетом та ОСОБА_2 для ОСОБА_3 (далі одержувач) уклали це договір про те, що виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити надання одержувачу освітньої послуги а саме: підготовка вітчизняних студентів понад державне замовлення в межах ліцензованого обсягу, форма навчання - денна, строк навчання - з 01.09.2019 до 30.06.2024 за ступенем "Магістр", назва спеціальності - 221 Стоматологія. загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 190 000,00 грн., зокрема по календарних роках: 2019 - 19000,00 грн., 2020 - 38000,00 грн., 2021 - 38000,00 грн. 2022 - 38000,00 грн., 2023 - 38000,00 грн., 2024 - 19000,00 грн.

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Статтею 200 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Як слідує з п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 15 травня 2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батькiв утримувати повнолiтнiх дочку, сина, якi продовжують навчатися пiсля досягнення повнолiття (незалежно вiд форми навчання), виникає за обов`язкової сукупностi таких юридичних фактiв: досягнення дочкою, сином вiку, який перевищує 18, але є меншим 23 рокiв; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матерiальнiй допомозi; наявнiсть у батькiв можливостi надавати таку допомогу. Згідно з ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що у зв`язку з навчанням повнолітній син сторін ОСОБА_4 потребує матеріальної допомоги батьків. Позивач в позові зазначає, що йому не вистачає коштів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Проте, позивач не надав суду жодного доказу своєї участі в матеріальному забезпеченні сина та не обґрунтував суму аліментів в розмір 3000 грн.

Суд критично оцінює твердження позивача, що його колишня дружина, відповідачка, взагалі не бере участі у вихованні та утриманні їх дитини, яка продовжує навчатись. Оскільки, із поданих відповідачкою копій квитанцій від 12.08.2019 та 27.12.2019 вбачається, що відповідачкою було здійснено оплату за навчання сина у вищому навчальному закладі на першому курсі семестр-1 в розмірі 19 000,00 грн. та за семестр -2 в розмірі 19 000,00 грн. Однак з часу звернення позивача до суду з цим позовом і до часу винесення рішення по даній справі, відповідачкою не надано будь-яких належних доказів про надання допомоги на утримання сина який навчається принаймі протягом часу коли розглядається справа в суді, як і відсутні належні докази про надання допомоги з початку 2020 року.

До матеріалів справи подано відповідачкою копії квитанцій, як вона зазначає, про придбання речей для дитини, а саме ксерокопії підтверджень грошового переказу, копії гарантійного талону та товарного чеку в період 2019-2020. Проте, дані копії здійснені на іноземній мові та не містять перекладу, тому суд не може надати їм належну правову оцінку.

Із відзиву відповідачки вбачається, що на даний час вона перебуває за кордоном на роботі, а тому суд приходи до висновку, що відповідачка має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Враховуючи обставини, визначені ст. 182 СК України, роз`яснення, що містяться у п.17, п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 3 від 15 травня 2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", заперечення відповідача у відзиві та представника відповідача в заяві від 02.03.2021, суд прийшов до висновку, що мати може надавати матеріальну допомогу повнолітньому синові ОСОБА_4 , який продовжує навчання, в розмірі 2000 грн. щомісячно до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років.

Ч.3 ст. 199 СК України визначає, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син.

Згідно з ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

У відповідності до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Право на утримання повнолітніх дочки, сина невід`ємно пов`язане з навчанням і припиняється у разі припинення навчання, визначає ч.2 ст.199 СК України.

Позивач звернувся до суду з позовом 25.06.2020, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не більше ніж до досягнення сином 23 років.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити негайному виконанню.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК.

На підставі ст.ст. 182, 184, 198-201 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 19, 258, 259, 263-265, 268, 273-279, 280-284, 352, 354, 430 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , щомісячно аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в твердій грошовій сумі 2000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 коп).

Стягнення аліментів розпочати з 25.06.2020 і проводити до закінчення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 до державного бюджету судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Місце реєстрації відповідача ОСОБА_2 - АДРЕСА_2 .

Місце проживання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 - АДРЕСА_1 .

Суддя: Гайдич Р. М.