Справа № 143/324/20
Провадження № 22-ц/801/335/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бойко А. В.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 рокуСправа № 143/324/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя-доповідач),

суддів Берегового О. Ю., Панасюка О. Ю.,

секретар судового засідання Куленко О. В.

учасники справи:

позивач Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Зоря»,

відповідач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

відповідач ОСОБА_3 ,

відповідач (особа, яка подала апеляційну скаргу) Міністерство юстиції України

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 цивільну справу за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України, на рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 08 грудня 2020 року, ухвалене у складі судді Бойка А. В. у м. Погребище, повне судове рішення складено 18 грудня 2020 року,-

в с т а н о в и в :

16 березня 2020 року СТОВ «Зоря» подало позов до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування наказів Міністерства юстиції України (надалі- Міністерство).

Позов мотивований тим, що рішеннями Міністерства юстиції Українивід 10.02.2020 №485/5, від 04.02.2020 №378/5, від 05.02.2020 №398/5 на підставі скарг ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 скасованірішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01.07.2019 №47563584, від 19.07.2019 №47854288, від 15.07.2019 №47562977, прийняті державним реєстратором Жмеринської районної державної адміністрації Вінницької області Левінським А.А. Рішення державного реєстратора стосувалися внесення кінцевого строку дії права оренди на підставі укладених в 2009 році договорів оренди земельних ділянок,які належать відповідачам на праві приватної власності.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до Міністерства юстиції України з відповідними скаргами на дії державного реєстратора Левінського А. А. Ці скарги були розглянуті комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - комісія),на підставі висновків якої Міністерством було винесено:

1) Наказ Міністерства юстиції України від 10.02.2020 №485/5, яким скаргу ОСОБА_2 від 15.10.2019 задоволено в повному обсязі, скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01.07.2019 №47563584, прийняте державним реєстратором Жмеринської районної державної адміністрації Вінницької області Левінським А.А.;

2) Наказ Міністерства юстиції України від 05.02.2020 №398/5, яким скаргу ОСОБА_1 від 15.10.2019 задоволено в повному обсязі, скасовано рішення від 19.07.2019 №47854288, прийняте державним реєстратором Жмеринської районної державної адміністрації Вінницької області Левінським А.А.;

3) Наказ Міністерства юстиції України від 04.02.2020 №378/5, яким скаргу ОСОБА_3 від 15.10.2019 задоволено в повному обсязі, скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.07.2019 №47562977, прийняте державним реєстратором Жмеринської районної державної адміністрації Вінницької області Левінським А.А.

Підставами протиправності прийнятих Міністерством рішень позивач зазначив те, що комісія при розгляді скарг вдалася до оцінки строку дії договору, чим фактично вирішувала спори про право, яке виникло на підставі договорів, не було також враховано те, що на розгляді в суді перебувала справа № 143/1205/16-ц, предметом спору в якій були договори оренди, укладені між СТОВ «Зоря» та відповідачами, які подали скарги до Міністерства, також скаржниками був пропущений строк звернення зі скаргою.

Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 08 грудня 2020 рокупозов задоволено:

-визнано протиправним та скасовано Наказ Міністерства юстиції України від 10.02.2020 №485/5; зобов`язано Міністерство юстиції України поновити зміни до запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №13495127, внесені на підставі рішення державного реєстратора Левінського А.А. від 01.07.2019 №47563584;

-визнано протиправним та скасовано Наказ Міністерства юстиції України від 04.02.2020 №378/5; зобов`язано Міністерство юстиції України поновити зміни до запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, внесені на підставі рішення державного реєстратора Левінського А.А. від 15.07.2019 №47562977;

-визнано протиправним та скасовано Наказ Міністерства юстиції України від 05.02.2020 №398/5; зобов`язано Міністерство юстиції України поновити зміни до запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, внесені на підставі рішення державного реєстратора Левінського А. А. від 19.07.2019 №47854288.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що інформація про речові права на нерухоме майно та їх обтяження є загальнодоступною, і відповідачі, маючи всі належні правові інструменти, не вчинили жодних дій, спрямованих на перевірку наявності та/або відсутності порушення своїх прав, при цьому, будучи власники земельних ділянок, мали б цікавитися станом іншого речового права відносно належних їм земельних ділянок, пропустили визначений законом 60-ти денний строк для подання скарги, так як рішення №47563584 було прийняте 01.07.2019, при цьому скарга була подана лише 15.10.2019 (Наказ №485/5); рішення №47854288 було прийняте 19.07.2019, при цьому скарга була подана лише 15.10.2019 (Наказ №398/5); рішення №47562977 було прийняте 15.07.2019, при цьому скарга була подана лише 15.10.2019 (Наказ №378/5). Проте при розгляді скарг Міністерство на це уваги не звернуло. Також , як вбачається з висновку комісії Міністерства, вона вдалася до оцінки строку дії договору та всупереч як закону так і усталеній судовій практиці зазначила, що строк дії договору рахується з моменту його підписання (укладення). Невірним є і висновок про те, що державний реєстратор не виготовив електронні копії документів, які подані в паперовій формі (договорів), проте такої потреби не було, адже реєстратор не здійснював реєстрацію додаткових договорів чи внесення змін в існуючі договори, він лише вніс відомості щодо терміну дії права оренди тих договорів, які вже пройшли державну реєстрацію та електронні копії яких наявні в реєстраційній справі, тому він діяв у відповідності до п.7 ч.3 ст. 10 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Твердження позивача про те, що розгляд скарг відбувся під час наявності на розгляді суду спору суд відхилив, зазначивши, що предмет розгляду справи № 143/1205/16-ц, на яку послався позивач, є відмінним від предмету скарг, які були подані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Не погодившись із зазначеним рішенням, Міністерство юстиції України подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 08 грудня 2020 року та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Основні доводи апеляційної скарги полягають у тому, що суд першої інстанції невірно оцінив наявні в матеріалах справи докази, його висновок не ґрунтується на вимогах закону. Наголошує на тому, що Міністерство при розгляді скарг відповідачів діяло правомірно та на підставі норм законодавства. Комісія Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб?єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції дійшла обґрунтованого висновку. що державним реєстратором Левінським А.А. рішення прийнято з порушенням вимог статей 10, 23, 24, 27 ЗаконуЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пункту 40 Порядку №1127, тому підлягає скасуванню.

22 січня 2021 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від СТОВ «Зоря», в якому відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін. Доводи відзиву аналогічні доводам позовної заяві.

Від відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судовому засіданні апеляційного суду представник Міністерства юстиції України Іванов Ю В. підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, просив її задовольнити. Представник СТОВ «ЗОРЯ» адвокат Дробаха С. В. заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 08 грудня 2020 рокузалишити без змін. Представник відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвокат Путілін Є. В. вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

По справі встановлено та не заперечується сторонами:

-10 вересня 2009 року між СТОВ «Зоря» та ОСОБА_2 був укладений договір оренди земельної ділянки із кадастровим номером :09:002:0062 строком на 10 років, зареєстрований у відділі Держкомзему, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди вчинено запис від 14.02.2012 за №04677. Дата внесення згаданих відомостей в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі Державний реєстр прав) 01.03.2016 (а.с. 68-70, т.3). Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 54668397, сформованої 07.03.2016 року ОСОБА_4 , Реєстраційна служба Оратівського районного управління юстиції Вінницької області, даний державним реєстратором не було зазначено дати (число, місяць та рік) закінчення строку дії речового права (а.с. 61-62, т.1).

-10 серпня 2009 року між СТОВ «Зоря» та ОСОБА_1 був укладений договір оренди земельної ділянки із кадастровим номером :01:001:0094 строком на 10 років, зареєстрований у відділі Держкомзему, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди вчинено запис від 14.02.2012 за №04760. Дата внесення згаданих відомостей в Державний реєстр прав 17.03.2016 (а.с. 62-64, т.3). Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 55591299, сформованої 21.03.2016 Дроновою Валентиною Олександрівною, приватним нотаріусом Оратівського районного нотаріального округу Вінницької області, даним реєстратором невірно було зазначено дату (число, місяць та рік) закінчення строку дії речового права (а.с. 57-58, т.1)

-10 травня 2009 року між СТОВ «Зоря» та ОСОБА_3 був укладений договір оренди земельної ділянки із кадастровим номером :03:003:0194, укладений між СТОВ "Зоря" та ОСОБА_3 строком на 10 років та зареєстрований у відділі Держкомзему, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди вчинено запис від 14.02.2012 за №04747. Дата внесення згаданих відомостей в Державний реєстр прав 16.03.2020 (а.с. 65-67, т.3). Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 54111797, сформованої 26.02.2016 ОСОБА_4 , Реєстраційна служба Оратівського районного управління юстиції Вінницької області, даний державним реєстратором не було зазначено дати (число, місяць та рік) закінчення строку дії речового права (а.с. 42-43, т.1).

-За заявами СТОВ «Зоря» державним реєстратором Жмеринської районної державної адміністрації Вінницької області Левінським А.А. були прийняті відповідні рішення:

1)рішення від 01.07.2019 №47563584, яким була зазначена дата закінчення строку дії речового права, а саме договору оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_2 та СТОВ «Зоря»;

2)рішення від 19.07.2019 №47854288, яким була зазначена дата закінчення строку дії речового права, а саме договору оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_1 та СТОВ «Зоря»;

3)рішення від 15.07.2019 №47562977, яким була зазначена дата закінчення строку дії речового права, а саме договору оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_3 та СТОВ «Зоря».

-Не погодившись з зазначеними діями державного реєстратора відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 подали скарги до Міністерстві юстиції України.

-Скарги були розглянуті Комісією, висновок якої став підставою для видання Міністерством наказів, які є предметом оспорювання в даній справі.

Так, Міністерством прийнято наступні накази:

1)Наказ Міністерства юстиції України від 10.02.2020 №485/5 (підстава: висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 16.12.2019 року за результатами розгляду скарги ОСОБА_2 від 15.10.2019 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.10.2019 за № 36160-33-19 (а.с. 16-17)), яким: скаргу ОСОБА_2 від 15.10.2019 задоволено в повному обсязі. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01.07.2019 №47563584, прийняте державним реєстратором Жмеринської районної державної адміністрації Вінницької області Левінським А.А.( а.с. 15, т.1)

2)Наказ Міністерства юстиції України від 05.02.2020 №398/55 (підстава: висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 27.12.2019 року за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 від 15.10.2019 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.10.2019 за № 36158-33-19 (а.с. 12-14)), яким: скаргу ОСОБА_1 від 15.10.2019 задоволено в повному обсязі. Скасовано рішення від 19.07.2019 №47854288, прийняте державним реєстратором Жмеринської районної державної адміністрації Вінницької області Левінським А.А. (а. с. 11, т. 1)

3)Наказ Міністерства юстиції України від 04.02.2020 №378/55 (підстава: висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 27.12.2019 року за результатами розгляду скарги ОСОБА_3 від 15.10.2019 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.10.2019 за № 36159-33-19 (а.с. 19-22)), яким: скаргу ОСОБА_3 від 15.10.2019 задоволено в повному обсязі. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.07.2019 №47562977, прийняте державним реєстратором Жмеринської районної державної адміністрації Вінницької області Левінським А.А.(а. с. 18, т. 1).

Між сторонами виник спір щодо правомірності наказів Міністерства юстиції України, якими скасовано рішення державного реєстратора.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються нормами Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон).

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав.

Статтею 7 Закону передбачено, що розгляд скарг на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України здійснює Мін`юст (п. 7 ч. 1 ст. 7 Закону).

Зокрема, Мін`юст розглядає скарги на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір) (п. 1 ч. 2 ст. 37 Закону).

Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України (ч. 9 ст. 37 Закону).

На виконання вказаного припису, постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1128 затверджено Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - Порядок №1128), п. 2 якого визначено, що для забезпечення розгляду скарг суб`єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - комісія), положення та склад яких затверджуються Мін`юстом або відповідним територіальним органом.

На момент розгляду скарг відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 чинним було Положення про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затверджене Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2016 року № 37/5, зареєстроване в Мін`юсті від 13.01.2016 року за №42/28172 (далі - Положення №37/5).

Відповідно до п. 2 розділу І, п.п. 1, 8 розділу ІІІ такого Положення №37/5, Комісія є постійно діючим колегіальним консультативно-дорадчим органом при Міністерстві юстиції України, що в межах повноважень, визначених Законами України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", Порядком розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1128, забезпечує розгляд скарг у сфері державної реєстрації.

З метою встановлення факту правомірності чи, навпаки, протиправності дій Міністерства щодо та видачі оскаржуваних наказів, необхідним є дослідження питання дотримання Комісією порядку розгляду скарг, адже саме рішення останньої були підставою для виконання наказів Міністерства, які є предметом оскарження у цій справі.

Згідно з п. 1 частини 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

У відповідності до п. 7 ч. 3 ст.10 зазначеного закону державний реєстратор виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав).

Інформація про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, що міститься у Державному реєстрі прав, є відкритою, загальнодоступною та платною, крім випадків, передбачених цим Законом. При цьому, для фізичних та юридичних осіб інформація за об`єктом нерухомого майна та суб`єктом речового права надається в електронній формі через офіційний веб-сайт Міністерства юстиції України, за умови ідентифікації такої особи (фізичної або юридичної) з використанням електронного цифрового підпису чи іншого альтернативного засобу ідентифікації особи, або в паперовій формі.

Інформація про зареєстровані права та їх обтяження, отримана в електронній чи паперовій формі за допомогою програмного забезпечення Державного реєстру прав, має однакову юридичну силу та використовується відповідно до законодавства (частини 1-2 статті 32 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

В інформації Міністерства юстиції України, наданій на виконання ухвали Погребищенського суду Вінницької області від 03.06.2020 (а.с. 192-193, т.2), зазначено:

- у розділі №34 відкритому на земельну ділянку з кадастровим номером :03:003:0194, міститься електронна копія Договору оренди земельної ділянки від 10 травня 2009 року, укладеного між ОСОБА_3 та СТОВ «Зоря»;

- у розділі №34 відкритому на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0094, міститься електронна копія Договору оренди земельної ділянки від 10 травня 2009 року, укладеного між ОСОБА_1 та СТОВ «Зоря»;

- до заяви про державну реєстрацію права власності №15842677 на земельну ділянку з кадастровим номером :09:002:002 долучено електронну копію договору оренди землі від 10 вересня 2009, укладеного між ОСОБА_2 та СТОВ «Зоря».

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно це єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав. При цьому, загальними засадами державної реєстрації речових прав є відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав (п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Ураховуючи зазначене, суд дійшов вірного висновку, що посилання у всіх трьох висновках Комісії Міністерства на те, що реєстратор вніс відомості до державного реєстру прав за відсутності належно оформленого договору оренди, - є безпідставними.

Відповідно до частини 3 стаття 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Суд першої інстанції правомірно вказав на пропуск відповідачами фізичними особами строку звернення зі скаргами до Комісії: Рішення № 47563584 було прийняте 01.07.2019, при цьому скарга ОСОБА_2 була подана лише 15.10.2019 (Наказ №485/5); Рішення №47854288 було прийняте 19.07.2019, при цьому скарга була подана ОСОБА_1 лише 15.10.2019 (Наказ №398/5); Рішення №47562977 було прийняте 15.07.2019, при цьому скарга ОСОБА_3 була подана лише 15.10.2019 (Наказ №378/5).

Суд першої інстанції вірно зауважив, що при розгляді зазначених скарг Комісією остання взагалі не дала оцінки цій обставині, хоча у відповідності до пункту восьмого частини восьмої статті 37 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», це є самостійною підставою для відмови в задоволенні скарги та законом не передбачено процедури поновлення чи продовження такого строку.

Вірним також є висновок суду першої інстанції про те, що Комісія, розглядаючи скаргу ОСОБА_3 (висновок Комісії від 27.12.2019 року- а.с.19-22, т. 1), вдалася до трактування правочину стосовно строку дії права оренди, так як це підтверджено змістом висновку Комісії, зокрема пунктами 6-8, де в останньому абзаці пункту вісім зазначено: «При цьому строк права оренди обчислюється з урахуванням строку дії договору оренди, який починається з моменту його укладення.».

Відповідно до змісту статті 213 ЦК України, тлумачення змісту правочину може здійснюватися або сторонами правочину, або ж судом.

Статтями 18, 20 Закону «Про оренду землі», (у редакції від 14.10.2008 року, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Водночас в ч. 2 ст. 125 Земельного кодексу України (редакція від 14.10.2008 року) вказано, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Тобто момент укладення договору і початок перебігу строку його дії визначений моментом державної реєстрації договору у відповідності до п. 38 договорів оренди землі між СТОВ «Зоря» та відповідачами (а. с. 23-28, 37- 40, 50-53, т. 1).

Така правова позиція міститься у Висновку Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 322/1178/17.

Суд першої інстанції вірно послався на численну судову практику з цього питання та правильно зауважив, що Комісія перебрала на себе повноваження суду та самостійно витлумачила початок та закінчення строку дії права оренди за договором, укладеним між власником земельної ділянки та орендарем, що є неприпустимим з огляду на положення статті 213 ЦК України.

Таким чином, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну оцінку, вірно застосував норми права, які регулюють дані правовідносини та дійшов законного і обґрунтованого висновку про задоволення заявлених позовних вимог, а доводи апеляційної скарги Міністерства юстиції України не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду та не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін, як таке, що постановлене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Оскільки апеляційна скарга не підлягає до задоволення, судові витрати, понесені особою, яка подала апеляційну скаргу, в зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, слід залишити за нею (п. 6 ч. 1 ст. 382, ст. 141 ЦПК України), інші учасники справи не надали доказів понесення судових витрат в ході апеляційного розгляду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 375, 382 384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

Рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 08 грудня 2020 року залишити без змін.

Судові витрати понесені учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції залишити за ними.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Т. М. Шемета

Судді: О. Ю. Береговий

О. С. Панасюк

Повне судове рішення складено 02.03.2021 року