Справа № 740/5590/20
Провадження № 2/740/416/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Кубрак Н. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

установив:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований 02 жовтня 1993 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 .

На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що вона з відповідачем мають двох повнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою з інвалідністю першої групи з дитинства безстроково, опікуном якої є позивачка.

Шлюб виявився невдалим, сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, більше року разом не проживають, спільного господарства не ведуть.

Причиною розлучення є те, що сторони мають різні погляди на життя та сімейні обов`язки. Зберегти шлюб неможливо. Суперечок з приводу спільного майна не мають.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 січня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 10-00 год. 16 лютого 2021 року.

16 лютого 2021 року судове засідання відкладено на 09-00 год. 09 березня 2021 року.

У судове засідання сторони не з`явилися. Позивачка у позовній заяві просила справу розглянути в її відсутність, позов підтримала. Відповідач подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути в його відсутності, визнав позов у повному обсязі.

Згідно із ч. 1, 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України встановлено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України).

Згідно із ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

За вимогами ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд установив, що з 02 жовтня 1993 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим міським відділом ЗАГС м. Ніжина (а. с. 7).

Подружжя спільного господарства не ведуть, проживають окремо, мають спільне бажання розірвати шлюб.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що рішення позивачки про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим; причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони на цей час наміру не мають.

Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах СК України, тому позов підлягає задоволенню.

На підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позову до суду.

Відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст. 2, 4, 12, 76 - 81, 89, 141, 142, 206, 223, 259, 263 - 265, 274 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_4 ), зареєстрований 02 жовтня 1993 року Ніжинським міським відділом ЗАГС за актовим записом № 481, - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_4 ) у дохід держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складене і підписане 09 березня 2021 року.

Суддя І. М. Шевченко