Провадження №2/523/1932/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2021 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого - судді Сувертак І.В.

за участю секретаря Мельніченко Г.О.

розглянув в відкритому судовому засіданні , в порядку загального позовного провадження, в залі суду №5 в місті Одесі , справу за позовом -

ОСОБА_1 , котра діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради (65117, м. Одеса, пр. Добровольського, 106), виконавчого комітету Одеської міської ради (65004, м. Одеса, пл. Думська, 1), треті особи, які не заявляють самостійні вимоги: ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ), орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради (65117, м. Одеса. пр. Добровольського, 106), про визнання недійсними розпорядження та свідоцтва про право власності, зобов`язання знести самочинно збудовані прибудови та привести у первісний стан,

За участю: представника позивачки - адвоката Садаклієва І.І. , представника відповідача адвоката Маркарова І.Р. і відповідачки ОСОБА_3 , представника Суворовської райадміністрації ОМР - Козловської-Дегтяренко В.В.

Встановив:

ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до суду 28.12.2018р. з позовом до ОСОБА_3 л.с.2-7, Суворовської районної державної адміністрації Одеської міської ради, Виконавчого комітету Одеської міської ради, треті особи: ОСОБА_4 , Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, про визнання недійсним розпорядження та свідоцтва про право власності, з позовними вимогами:

-визнати недійсним розпорядження Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 13.12.2011 року № 796;

-визнати недійсним свідоцтво про право власності на 13/50 частин домоволодіння НОМЕР_1 від 19 січня 2012 року, видане Виконавчим комітетом Одеської міської ради;

-зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знести самочинно збудовані: прибудову - літ. «б3», санвузол-літ. «Т», відображені в технічному паспорті КП «МБТІ та РОН» від 22.04.2010 року, як самочинно збудовані та привести збільшений на 46% тамбур-літ. «б», у первісний стан.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що їй з малолітнім сином ОСОБА_2 , на праві спільної часткової власності належить 37/100 часток домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору дарування від 13.02.2017 року, укладеного нею з матір`ю ОСОБА_5

19.01.2012 р. Виконком Одеської міської ради видав ОСОБА_3 . Свідоцтво про право власності на 13/50 частин домоволодіння за вищевказаною адресою. Вказане Свідоцтво було видано на підставі Декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої інспекцією ДАБК в Одеській області від 14.10.2011 р. та розпорядження Суворовської районної державної адміністрації Одеської міської ради № 796 від 13.12.2011 р. «,Про затвердження розрахунку ідеальної частки у домоволодіння АДРЕСА_3 гр. ОСОБА_3 ». Водночас за твердженням позивача в п. 2 вказаної Декларації щодо інформації про об`єкт будівництва, вказано житловий будинок одноповерховий загальною площею 123 кв.м., в графі площа господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов вказані: сараї літ. «М»-7,5 кв.м. та гараж літ. «С»-18,5 кв.м.; у пункті 3 Декларації- характеристика житлових приміщень, вказано 6 кімнат житлова площа 85,2 кв.м., загальна площа 123 кв.м.; в п. 4 Декларації характеристика нежитлових приміщень, в графі назва нежитлового приміщення вказані гараж і сараї, інших нежитлових приміщень немає; згідно із п. 5 - інформація про технічний паспорт об`єкта, вказано: виданий КП «МБТІ та РОН» 22.04.2010 р. Таким чином, як стверджує позивач, йому є незрозумілим як були узаконенні 46% тамбуру літ. «б», прибудові літ. «б3» та санвузол літ. «Т». Крім того, позивачу також є незрозумілим чому в Декларації вказаний технічний паспорт - КП «МБТІ та РОН» від 22.04.2010 р., а в Свідоцтві про право власності -технічний паспорт від 24.06.2010 р.

22.05.2019 року представником Суворовської районної державної адміністрації Одеської міської ради подано відзив на позовну заяву (л.с.76-78), в якому відповідач позов не визнав, та просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що рішення Суворовської районної державної адміністрації, що оскаржується, було винесено на підставі наданих дозвільних документів, декларації про готовність об`єкту до експлуатації, яка містила інформацію відносно об`єкту, у розділі - площа господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов (кв.м.) значиться сараї, гараж, прибудова літ. «б3», «М»-7,5, сарай, санвузол літ. «Т», «С»-18,5 гараж.

24.04.2019р. відповідачем ОСОБА_6 подано відзив (л.с.56-57) на позовну заяву, в якій відповідач позов не визнав, та просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що 37/50 частин домоволодіння за вказаною адресою належали ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою 23.09.2008 року під № 2-1759. Прибудову - літ. «б3», тамбур-літ. «б», та санвузол-літ. «Т», які відображені в технічному паспорті КП «МБТІ та РОН» від 22.04.2010 року, було побудовано з дозволу співвласника ОСОБА_5 .

14.10.2011 року Інспекцією ДАБК в Одеській області було видано Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації.

13.12.2011 року Суворовською районною державною адміністрацією було прийнято розпорядження «Про затвердження розрахунку ідеальної частки у домоволодіння АДРЕСА_3 гр. ОСОБА_3 », яким затверджено розрахунок ідеальної частки у домоволодінні АДРЕСА_4 , за ОСОБА_3 13/50 частин домоволодіння.

19.01.2012 р. Виконком Одеської міської ради видав ОСОБА_3 . Свідоцтво про право власності на 13/50 частин домоволодіння за вищевказаною адресою, до складу якого входили зокрема і спірні: прибудова - літ. «б3», тамбур-літ. «б», та санвузол-літ. «Т».

Первісні співвласники домоволодіння, в томі у числі і ОСОБА_5 , будь-які претензії щодо вказаних прибудови, тамбуру та санвузлу не пред`являла.

13.02.2017 року ОСОБА_5 подарувала належні їй 37/100 частини домоволодіння за вищевказаною адресою ОСОБА_1 , яка діяла від свого імені, та, як законний представник, від імені свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач, яка діяла у власних інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняла дар, тим самим погодившись з належною ОСОБА_3 на праві власності спірною часткою домоволодіння, на підставі розпорядження Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 13.12.2011 року № 796, та Свідоцтва про право власності на 13/50 частин домоволодіння НОМЕР_1 від 19 січня 2012 року, що було видане Виконавчим комітетом Одеської міської ради.

Крім того, відповідач, посилаючись на вимоги ст.ст. 256,257,262 ЦК України та ч. 4 ст. 267 ЦК України, просила застосувати строк позовної давності, та відмовити в задоволені позову, у зв`язку із пропуском строку позовної давності.

Представник виконавчого комітету Одеської міської ради, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив.

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутністю учасників справи, що не з`явилися.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник Суворовської районної державної адміністрації Одеської міської ради в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, підтримав доводи, що викладені у відзиві.

ОСОБА_3 та її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, підтримали доводи, що викладені у відзиві та додатково пояснили, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 23.01.2019 року л.с.193-196(справа № 523/15168/15-ц) задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , яка діяла у власних інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , та до ОСОБА_4 , третя особа орган опіки та піклування Суворовської районної державної адміністрації Одеської міської ради, про виділення в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою, було виділено ОСОБА_3 в натурі та визнано за нею право приватної власності на 27/100 частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_5 , зокрема і на спірні приміщення: прибудову - літ. «б3», тамбур-літ. «б», та санвузол-літ. «Т». Рішення суду вступило в законну силу. Право власності на вказану частку домоволодіння зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_3 у державному реєстрі.

Крім того, в судовому засіданні вказані особи послалися на те, що Декларація про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрована інспекцією ДАБК в Одеській області 14.10.2011 р., яка стала підставою винесення спірного рішення Суворовської районної державної адміністрації та видачі Виконавчим комітетом Одеської міської ради спірного Свідоцтва про право власності, не оскаржувалася, незаконною не визнавалася та не скасовувалася, вирок суду, яким було би встановлено протиправність вказаної Декларації не ухвалювався.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку про залишення позовних вимог без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 13.02.2017 року ОСОБА_1 , діючи від свого імені, та, як законний представник, від імені свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , придбала за договором дарування у ОСОБА_5 37/100 часток домоволодіння за адресою: АДРЕСА_5 . Договір дарування був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ломан А.І., зареєстрований в реєстрі за № 307.

У відповідності до вказаного договору дарування ОСОБА_1 прийняла в дар 20/100 часток домоволодіння, а ОСОБА_2 17/100 часток домоволодіння за вищевказаною адресою.

Право власності вказаних осіб зареєстровано в державному реєстрі.

ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належало 13/50 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_5 , на підставі Свідоцтва про право власності від 19.01.2012 року серії НОМЕР_1 , виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради.

Вказані 13/50 частин домоволодіння за вказаною адресою складаються з: житлового будинку, визначеного в технічній документації під літ. «Б»: тамбур 2-1, площею 2,4 кв.м; коридор 2-2, площею 7,3 кв.м.; житлова кімната 2-3, площею 13,5 кв.м.; кухня 2-4, площею 5,7 кв.м.; житлова кімната 2-5, площею 9,9 кв.м.; житлова кімната 2-6, площею 12,9 кв.м.; санвузол 2-7, площею 4,5 кв.м., житловою площею 36,3 кв.м., загальною площею 56,2 кв.м.; літньої кухні - літ. «В», площею 19,8 кв.м.; сарай - літ. «Г», площею 6,3 кв.м.; сарай - літ. «М», площею 7,5 кв.м.; вбиральня - літ. «Д», площею 1,2 кв.м.; гаражу - літ. «С», площею 18,5 кв.м.; санвузол - літ. «Т», площею 6,1 кв.м.

Право власності належним чином зареєстровано у КП «Одеське МБТІ та РОН» в книзі 5доп-145, номер запису 18420, про що був виданий витяг № 33065667 від 03.02.2012 року.

На час укладання позивачем ОСОБА_1 договору дарування та прийняття в дар 37/100 часток домоволодіння, відповідач ОСОБА_3 володіла на праві власності спірними приміщення: прибудовою - літ. «б3», тамбуром-літ. «б», та санвузлом-літ. «Т».

Буд- яких претензій щодо недоліків (прихованих недоліків) придбаної в дар частини об`єкта нерухомості ОСОБА_1 дарувальнику ОСОБА_5 не пред`являла.

Аналіз вказаних обставин свідчить про те, що, приймаючи в дар частину об`єкту нерухомого майна, позивач була ознайомлена з вказаним об`єктом, та його станом, його правовстановлюючою та технічною документацією, повідомлена про права інших осіб (співвласників) на частки домоволодіння, зокрема про права ОСОБА_3 на прибудову - літ. «б3», тамбур-літ. «б», та санвузол-літ. «Т», та погодилася з вказаними аспектами.

Крім того, рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 23.01.2019 року (справа № 523/15168/15-ц) задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , яка діяла у власних інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , та до ОСОБА_4 , третя особа: орган опіки та піклування Суворовської районної державної адміністрації Одеської міської ради про виділення в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою, виділено ОСОБА_3 в натурі та визнано за нею право приватної власності на 27/100 часток домоволодіння за адресою: АДРЕСА_5 , зокрема і на спірні приміщення: прибудову - літ. «б3», тамбур-літ. «б», та санвузол-літ. «Т». Рішення суду вступило в законну силу.

Право власності на 27/100 часток домоволодіння зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_3 у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 170565255, 14.06.2019 року.

Обов`язковість рішень суду гарантується ст. 129 Конституції України.

Згідно вимог ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 155 ЖК України жилі будинки (квартири), що є в приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством.

Також в судовому засіданні встановлено, що Декларація про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрована інспекцією ДАБК в Одеській області 14.10.2011 р., яка стала підставою винесення спірного рішення Суворовською районною державною адміністрацією, та підставою видачі Виконавчим комітетом Одеської міської ради спірного Свідоцтва про право власності, не оскаржувалася, незаконною не визнавалася та не скасовувалася, вирок суду, яким було би встановлено протиправність вказаної Декларації не ухвалювався.

23.04.2021 року ОСОБА_3 було подано заяву про застосування строку позовної давності.

Спірні правовідносини виникли на підставі розпорядження Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 13.12.2011 року № 796, та Свідоцтва про право власності на 13/50 частин домоволодіння НОМЕР_1 від 19 січня 2012 року, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно вимог ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Строк позовної давності в межах якої позивач мав звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу - сплив.

ОСОБА_1 та її представник заяви про поновлення строку позовної давності не заявляли.

Аналіз вказаних обставин свідчить про сплив строку позовної давності за позовом ОСОБА_1 , та відсутності правових підстав для його поновлення.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 4-7,11-13,17-18,109,131,137, 141, 211, 223, 263-265, 268, 352,354 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 , котра діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради (65117, м. Одеса, пр. Добровольського, 106), виконавчого комітету Одеської міської ради (65004, м. Одеса, пл. Думська, 1), треті особи, які не заявляють самостійні вимоги: ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ), орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради (65117, м. Одеса. пр. Добровольського, 106), про визнання недійсними розпорядження від 13.12.2011р.№796 , свідоцтва про право власності, зобов`язання знести самочинно збудовані прибудови та привести у первісний стан домоволодіння - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частин рішення суд повідомляє, коли буде складно повне рішення.

Складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів (ч.6ст259 ЦПК України).

Повний текст рішення складено - 02.07.2021р.

Суддя :