Справа № 296/6510/20
УХВАЛА

іменем України

"04" березня 2021 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Сингаївський О.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про повернення сплаченого судового збору,

ВСТАНОВИВ:

01 березня 2021 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернулась із вказаною заявою представник позивача у цивільній справі №296/6510/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про перерозподіл ідеальних часток у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , в якій просить повернути судовий збір, що сплачений ОСОБА_4 у розмірі 681,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Встановлено, що 18 лютого 2021 року до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про перерозподіл ідеальних часток у праві власності на житловий будинок, де представник позивача просила зупинити стягнення на підставі виконавчого листа №296/1800/12-ц від 01.04.2015, що виданий Корольовським районним судом м. Житомира і перебуває на виконанні у Корольовському відділі державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с.89-95).

З матеріалів справи вбачається, що за подання заяви про забезпечення позову заявником надано суду квитанцію №6350041 від 18 лютого 2021 року про сплату 681,00 грн. ОСОБА_4 , яка не зверталась до суду із заявою, не є стороною в справі і якій законом не надано право звертатися до суду в інтересах ОСОБА_2 .

Статтею 1 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір збір, який справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі : 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Отже, у частині першій статті 7 Закону України «Про судовий збір» наведено вичерпний перелік випадків, у яких сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду. При цьому неподання до суду заяви або скарги до цього переліку не віднесено; не може воно розцінюватися і як внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом (пункт 1 частини першої цієї ж статті), оскільки в даній нормі йдеться про повернення судового збору, сплаченого з уже поданої до суду заяви чи скарги.

З огляду на викладене, Корольовський районний суд м. Житомира не вбачає підстав повернення ОСОБА_1 сплаченої ОСОБА_4 суми судового збору за ухвалою суду.

Водночас, згідно з положеннями частини третьої статті 7 Закону України «Про судовий збір», повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

До законодавчого врегулювання порядку повернення сплаченої суми судового збору в разі неподання до суду заяви чи скарги у останнього відсутні правові підстави для видачі процесуальних чи будь-яких інших документів фізичним або юридичним особам щодо повернення з державного бюджету відповідних сум. Про наведене заявник повідомляється листом суду за підписом відповідального працівника апарату суду.

Державна судова адміністрація України надала роз`яснення щодо порядку повернення коштів, помилково зарахованих до державного бюджету на рахунки, визначені для сплати судового збору, у випадках, коли провадження у справі не відкривається і в суду відсутні правові підстави для винесення рішення. Повернення сум з рахунків, визначених для сплати судового збору, у цих випадках здійснюється в порядку, передбаченому наказом Державної казначейської служби України від 10 грудня 2002 року №226.

Відповідно до зазначеного Наказу, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів здійснюється органами Державної казначейської служби України у національній валюті з відповідних рахунків, відкритих в згаданих органах. Повернення платежів здійснюється на рахунки одержувачів коштів, відкриті в банках або органах Державної казначейської служби України, що вказані у заяві платника. Повернення платежів фізичним особам, що не мають рахунків у банках, може здійснюватися у готівковій формі через банки або підприємства поштового зв`язку, вказані у заяві платника.

Особа, яка бажає повернути грошові кошти, що були помилково сплачені на рахунок, визначений для сплати судового збору, звертається з заявою до суду, на доходний рахунок якого була помилково сплачена сума, та надає оригінал платіжного документа, що підтверджує її сплату. Суд розглядає надані документи, перевіряє факт зарахування коштів на рахунок, визначений для сплати судового збору, за випискою з рахунків і видає заявнику Довідку. Одночасно з видачею Довідки, відповідальний працівник суду на зворотній стороні платіжного документу робить напис, який завіряється підписом голови суду та скріплюється печаткою суду.

З отриманою довідкою та платіжним документом з відміткою суду заявник звертається до відповідного територіального управління Державної судової адміністрації України за місцем розташування суду для отримання Подання до органу Державної казначейської служби України.

Подання надається платником до органу Державної казначейської служби України, де відкрито відповідний рахунок, визначений для сплати судового збору, на який помилково були зараховані кошти заявника, разом із його заявою про повернення коштів з бюджету, в якій заявник вказує спосіб повернення коштів. До заяви та Подання також додається оригінал платіжного документа про сплату коштів, що повертаються, з відповідними написами на зворотній стороні. На підставі викладеного та керуючись ст.260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені заяви ОСОБА_1 про повернення сплаченого судового збору - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя О. П. Сингаївський