Справа № 428/2636/19
Провадження № 22-ц/810/385/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року місто Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Стахової Н. В.,

суддів: Лозко Ю. П., Кострицького В.В.

за участю секретаря

судового засідання: Залюшного О. Г.,

учасники справи:

позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань луганського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 30 березня 2021 року, ухвалене у складі судді Посохова І. С. в приміщенні того ж суду

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення сплаченої грошової суми,

в с т а н о в и в:

У лютому 2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення сплаченої грошової суми.

Позов обґрунтований тим, що у середині грудня 2016 року позивач звернувся до ОСОБА_2 з проханням відремонтувати двигун на належному йому автобусі «РУТА», державний номер НОМЕР_1 . Після огляду двигуна ОСОБА_2 сказав, що ремонт двигуна буде коштувати дорожче, ніж купити новий двигун і пообіцяв йому продати двигун у хорошому робочому стані.

ОСОБА_2 переконав позивача купити у нього двигун, таким чином між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено усний договір купівлі-продажу двигуна вартістю 800 доларів США та його установки вартістю 100 доларів США на належний йому автобус «РУТА», державний номер НОМЕР_1 .

26.12.2016 відповідач установи двигун "Івеко" та представники позивача водій ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 поїхали до відповідача, щоб перевірити роботу двигуна. На питання ОСОБА_6 щодо терміну роботи двигуна, ОСОБА_2 запевнив, що надає гарантійне обслуговування протягом чотирнадцяти днів та пояснив, що зараз він поспішає, бо їде до Польщі. Відповідач запевнив ОСОБА_6 в безкоштовному ремонті двигуна протягом 14 днів з дня виїзду з боксу та попросив сплатити вартість двигуна «Івеко» та його установки на автобус. Запевнений відповідачем, ОСОБА_6 здійснив повну оплату вартості і установки двигуна у сумі 900 доларів США, з яких 800 доларів США - вартість двигуна, 100 доларів США - вартість установки, тобто позивач повністю виконав умови укладеного договору, відповідач написав розписку про отримання грошей за двигун і його установку, і дав гарантію справної роботи терміном 14 днів з моменту виїзду з боксу, а усно пообіцяв усунути всі недоліки, які були виявлені під час випробування двигуна. Після приїзду автобусу до гаражу позивача, двигун почав димити. Через декілька днів експлуатації автобуса «РУТА», з двигуна «Івеко», встановленого відповідачем, масло потрапило на генератор, після чого генератор згорів. Двигун не мав потужності, масло перекачувалось із усіх трубопроводів, двигун втрачав масло, з нього йшов дим. У зв`язку з цим позивач звернувся до відповідача з проханням відремонтувати проданий йому двигун, так як він прийшов в несправність в строк дії гарантії наданої відповідачем.

Відповідач погодився відремонтувати двигун безкоштовно при умові, що всі необхідні запасні частини для його ремонту купить позивач. Позивач з цим не погодився та декілька днів намагався роз`яснити відповідачу, що гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, що між ними було укладено договір, відповідно до якого відповідач взяв на себе зобов`язання на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони, що гарантія якості роботи поширюється на все, що становить результат роботи. Крім того, відповідач особисто обіцяв усунути недоліки, інакше ОСОБА_6 не здійснив би оплату двигуна та його установки 26.12.2016.

Відповідач з позивачем не погодився, став уникати спілкування, після чого 10.01.2017 позивач вимушений був вже письмово звернутися до відповідача листом № 4-ю, який було відправлено поштою 11.01.2017, про що свідчить поштове повідомлення від 11.01.2017.

11.01.2017 позивач звернувся з листом № 6-ю до Сєвєродонецького відділу поліції ГУНП в Луганській області з проханням притягнути ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності, який шахрайським шляхом заволодів належними йому грошовими коштами у розмірі 900 доларів США. Таким чином, згідно з укладеним договором відповідач повинен був виконати зобов`язання, тобто відремонтувати встановлений на автобус «РУТА», державний номер НОМЕР_1 , двигун «Івеко», але так і не виконав.

За таких обставин позивач просив стягнути з відповідача 900 доларів США за договором купівлі-продажу та установки двигуна, що станом на 27.02.2019 за офіційним курсом гривні до долара США, встановленого Національним банком України за 100 доларів США складає 2698,2628 грн. Розрахунок суми стягнення: 900 (доларів США) х 26,982628 (офіційний курс гривні до долара США) = 24284,3652 грн.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 30 березня 2021 року у задоволенні позову фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення сплаченої грошової суми відмовлено.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просив рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 30 березня 2021 року скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким задовольнити позов.

Доводами апеляційної скарги є те, що огляд автобусу «РУТА» проводився у дворі відповідача, коли на вулиці було вже темно, при цьому особливих зауважень до роботи двигуна не було, однак двигун випробувався фактично без поїздки (навантаження). Відповідач запевнив в гарантійному обслуговуванні двигуна продовж 14 днів з моменту виїзду автобуса, чим усунув сумніви в якості роботи двигуна. Отже посилання суду першої інстанції на те, що двигун є товаром неналежної якості та повинен був мати істотні недоліки в момент укладення договору між сторонами є необґрунтованими. Питання проведення перевірки несправності двигуна на станції технічного обслуговування не виникало, оскільки відповідач був згоден провести ремонт безкоштовно, але за умови, що необхідні деталі купить позивач, на що останній не погодився. Висновок суду суперечить вимогам ст. 679 ЦК України. Посилання суду на постанову Верховного Суду у справі № 215/46/16ц є необґрунтованим, оскільки справи не є аналогічними. Крім того, ухвалюючи заочне рішення від 14.11.2019 суд виходив з правомірності заявлених позовних вимог, в той же час, ухвалюючи рішення від 30.03.2021 у задоволенні позовних вимог відмовив.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не подавався.

В судовому засіданні позивач ФОП ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити, надали пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи.

Представник ОСОБА_7 адвокат Тріфонов Є.О. в судовому засіданні апеляційну скаргу не визнав, просив залишити її без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Згідно частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Переглядаючи оскаржуване рішення за доводами апеляційної скарги, колегія суддів зауважує наступне.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, враховуючи вказані норми матеріального права, обґрунтовано виходив з недоведеності позовних вимог, оскільки жодних доказів на підтвердження того, що придбаний товар має істотні недоліки позивач не надав.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, оскільки він ґрунтується на вимогах закону та відповідає матеріалам справи.

Судом встановлено, що згідно з розпискою від 26 грудня 2016 року ОСОБА_2 отримав за продаж двигуна «Івеко» 800 доларів, за установку двигуна "Івеко" 100 доларів на автобус «РУТА», д.н. НОМЕР_1 , та дав гарантію справної роботи 14 днів з моменту виїзду з його боксу.

Листом від 10.01.2017 № 4-ю ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 з вимогою терміново усунути за свій рахунок виявлені недоліки або провести заміну двигуна на справний чи повернути отримані кошти у розмірі 900 доларів США.

Листом від 11.02.2019 № 8 позивач звертався до начальника Сєвєродонецького відділу поліції ГУНП в Луганській області з проханням надати йому відповідь щодо його звернення до Сєвєродонецького ВП ГУНП 11.01.2017 про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який шахрайським шляхом заволодів належними йому грошовими коштами у розмірі 900 доларів США.

Згідно з відповідями Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області від 12.02.2019 № 3371/111/34-2019, від 25.01.2017 № 2367 ОСОБА_1 повідомили, що за фактом його повідомлення складу кримінального правопорушення встановлено не було, було прийнято рішення відповідно Закону України «Про звернення громадян», матеріал був списаний.

Відповідно до Закону України від 12 травня 1991року №1023-ХІІ «Про захист прав споживачів» (далі Закон № 1023 ХІІ) цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно з пунктом 22 частини першої Закону № 1023 ХІІ споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.

У статті 673 ЦК України також заначено про обов`язок продавця передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону № 1023-ХІІ у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Аналогічні правові наслідки передання покупцеві товару неналежної якості закріплені у ч.ч. 1, 2 ст. 678 ЦК України.

Відповідно до ст. 679 ЦК України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності.

Стаття 81 ЦПК України надає право сторонам та іншим учасникам справи подавати докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Як передбачено ч. 2 ст. 77, ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 83 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

До фактів, які підлягають доказуванню у справах про захист прав споживачів слід віднести, в тому числі, виникнення недоліку (неналежна якість) товару або істотних недоліків товару, завдання споживачеві шкоди внаслідок недоліків (неналежної якості) продукції, причини виникнення цих недоліків і вина продавця.

Умовою відповідальності продавця за недоліки товару є факт виникнення цих недоліків.

Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що саме на споживача покладається обов`язок довести факти виникнення недоліку товару та завдання йому шкоди. В свою чергу, тягар доказування причин виникнення недоліку товару та відсутності вини продавця покладається на останнього.

Позивачем не надано суду першої інстанції належних і допустимих доказів про те, що придбаний ним у відповідача товар - двигун «Івеко» є товаром неналежної якості, бо має істотні недоліки.

Щодо показань свідків, то суд першої інстанції обґрунтовано не взяв їх до уваги, оскільки встановити факт наявності істотних недоліків у двигуні може лише експерт спеціаліст, який володіє достатнім рівнем знань в даній галузі та має відповідний дозвіл на проведення експертних досліджень.

Клопотання про проведення судової експертизи позивачем ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції не заявлялось.

Встановивши вказані обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 .

Зазначений висновок суду відповідає обставинам справи, узгоджується з нормами матеріального та процесуального права, які правильно застосовані судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги щодо доведеності позовних вимог позивача не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Що стосується посилання позивача на заочне рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 14 листопада 2019 року, то вказане рішення ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 25 червня 2020 року скасовано.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Враховуючи, що рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, а докази, надані позивачем, не доводять обставин, на які він посилався як на підставу позову, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 30 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Дата складення повного тексту постанови 09 липня 2021 року.

Головуючий

Судді: