Справа № 185/1241/21
Провадження № 2/185/1630/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13 липня 2021 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.

з участю секретаря судового засідання Таран Н.Ю.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

18 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 .

Позивач посилається на те, що він є власником зазначеного будинку, відповідач його дочка, зареєстрована в будинку, але фактично у ньому не проживає і не з`являється з 2012 року, переїхала на постійне місце проживання до міста Павлограда, не сплачує комунальні платежі, особистих речей дочки у будинку немає.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, пояснив, що він не бажає, щоб дочка була зареєстрована в його будинку. Дочці вже 40 років, вона проживає у фактичному шлюбі з чоловіком, тобто вже не належить до його сім`ї. Дочка вже кілька років не проживає постійно в його будинку, тільки іноді приїздить в гості. Йому не подобається, що разом з дочкою приїздять діти - племінники її цивільного чоловіка та інші родичі і залишаються ночувати, він не хоче їх бачити в своєму будинку.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що гості до неї приїздили лише один раз на день народження, батько був не проти приїзду дітей. Вона приймала участь в утриманні будинку, купувала газ, а також продукти харчування, але чеки не збереглися. Вона не збирається постійно проживати у батьковому будинку, але їй потрібна реєстрація місця проживання. Батько неприязно ставиться до неї, між ними виникають конфлікти.

У зв`язку із задоволенням клопотання відповідача про виклик свідків у судовому засіданні було оголошено перерву до 13 липня 2021 року 10:30 години, відповідач у визначену дату і час у судове засідання не з`явилась, причину неявки не повідомила. Тому суд продовжив розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних доказів.

Відповідно до положень статті 156 Житлового кодексу України та статті 405 Цивільного кодексу України, право члена сім`ї власника житла, який не є його співвласником, на користування цим житлом обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням. Відповідно до частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Власником будинку АДРЕСА_1 є позивач ОСОБА_1 згідно договору купівлі-продажу № 1557, посвідченого 05 жовтня 2012 року приватним нотаріусом Павлоградського районного нотаріального округу Гуцалюк А.В. (а.с.9).

У будинку зареєстровано місце проживання членів сім`ї власника, у тому числі дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Актом обстеження домоволодіння, складеним 20 січня 2021 року працівниками Вербківської сільської ради з участю сусідів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , підтверджується, що ОСОБА_2 не проживає за адресою АДРЕСА_1 (а.с.4).

У Єдиному державному реєстрі судових рішень під номером 94118152 міститься постанова Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2021 року у справі № 185/8337/20, згідно якої притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 . Суд визнав ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, а саме в тому, що вона 16 листопада 2020 року о 09:00 годині за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , вчинила відносно свого батька ОСОБА_1 домашнє насильство: висловлювалася в його бік нецензурною лайкою та погрожувала йому фізичною розправою.

Зі змісту цієї постанови видно, що відповідач постійно не проживає за адресою реєстрації. Також цією постановою підтверджується між відповідачем та її батьком позивачем у справі склалися неприязні стосунки, виникають конфлікти.

Згідно з частиною 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 14 серпня 2019 року у справі № 702/101/18, члени сім`ї власника житла набувають право користування чужим майном, яке за своєю суттю є сервітутом.

Як передбачено частиною 2 статті 406 Цивільного кодексу України, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

З наданих сторонами пояснень видно, що ОСОБА_2 не є членом сім`ї свого батька ОСОБА_1 , не пов`язана з ним спільним побутом, фактично створила власну сім`ю і проживає окремо. Сама відповідач у судовому засіданні пояснила, що не має наміру проживати в будинку свого батька. Крім того між ОСОБА_2 та власником будинку ОСОБА_1 склалися неприязні стосунки, виникають конфлікти, що також має істотне значення і може бути підставою для припинення сервітуту на вимогу власника майна.

Тому право відповідача на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі частини 2 статті 406 Цивільного кодексу України.

Таким чином наявні підстави для визнання відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням будинком, який належить на праві власності ОСОБА_1 .

При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 908 грн згідно квитанції № 89 від 12 лютого 2021 року (а.с.1).

Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому у зв`язку із задоволенням позову немайнового характеру судові витрати на сплату судового збору, понесені позивачем, підлягають стягненню з відповідача на його користь.

Керуючись статтями 264-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити повністю позов ОСОБА_1 .

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 (шістдесят шість).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у Дніпровський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

- ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

- ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , фактична адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя У.М. Болдирєва