Справа № 201/5215/21
Провадження № 2/201/2465/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2021 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в особі головуючого - судді Батманової В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ДП «Західтеплоенерго» КП «Дніпротеплоенерго» ДОР про стягнення заробітної плати,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення заробітної плати, мотивуючи свої вимоги наступним.

Позивач є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 . На даний час проходить військово службу на підставі контракту укладеного між нею та Міністерством оборони України, який набув чинності 24.07.2020. На момент призову на військову службу позивач знаходилась та продовжує знаходитись на посаді провідного фахівця з найму робочої сили в ДП «Західтеплоенерго» КП «Дніпротеплоенерно» ДОР. Однак з моменту призову позивача на військову службу під час особливого періоду відповідачем були порушені соціальні гарантії щодо збереження заробітної плати, відповідно до приписів ст. 119 КЗпП України. Позивач просить визнати незаконною бездіяльність відповідача стосовно ненарахування та виплати їй середнього заробітку, починаючи з дати набуття контрактом чинності та зобов`язати відповідача здійснити та виплатити зазначені нарахування.

Відповідач скористався своїм правом на подання відзиву на позов, в якому позов не визнав з підстав того, що позивач з 31.12.2018 по 14.10.2021 перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відповідно до Закону України «Про відпустки» збереження заробітної плати на час відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку законом не передбачено.

Позивач також надала до суду відповідь на відзив, в якій підтвердила свої вимоги щодо заявлених позовних вимог, зауважила на те, що повідомляла відповідача про факт призову та просила суд задовільнити позов в повному обсязі.

Враховуючи категорію спору, наданий відповідачем письмовий відзив на позов, надану відповідь на відзив позивача, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в письмовому провадженні) відповідно до положень ч. 1 ст. 274 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України).

Вивчивши, матеріали справи, з`ясувавши позиції сторін, об`єктивно оцінивши докази у відповідності до вимог ст. 89 ЦПК України та у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважаю, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України.

Встановлено, що на підставі наказу № 61-к від 09.06.2017 року ОСОБА_2 була прийнята на роботу до Відповідача на посаду провідного фахівця з найму робочої сили з 12.06.2017 (а.с. 32). Відповідно до наказу № 24-к від 02.04.2018. у зв`язку із реєстрацією шлюбу зі зміною прізвища була проведена зміна прізвища « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 » в особовій кадровій справі (а.с. 33).

Згідно з наказом № 122/1-к від 13.08.2018 ОСОБА_1 була надана відпустка у зв`язку із вагітністю і пологами на 126 календарних днів з 13.08.2018 по 16.12.2018 (а.с. 34).

На підставі наказу № 224-1-к від 26.12.2018 ОСОБА_1 була надана відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 31.12.2018. по 14.10.2021. Зазначена відпустка триває до цього часу (а.с. 35).

Відповідно до ч. 3 статті 179 Кодексу законів про працю України та статті 18 Закону України «Про відпустки» після закінчення відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами за бажанням жінки їй надається відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Згідно з ч. 2 ст. 18 Закону України «Про відпустки» підприємство, установа, організація за рахунок власних коштів може надавати одному з батьків дитини частково оплачувану відпустку та відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною більшої тривалості.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про відпустки» відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається за заявою матері, батька дитини або осіб, зазначених у частині третій статті 18 цього Закону, повністю або частково в межах установленого періоду та оформляється наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу.

Згідно з ч. 4 ст. 23 Закону України «Про відпустки» фінансування допомоги по вагітності та пологах, а також по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку провадиться з коштів державного соціального страхування. Отже, збереження заробітної плати на час відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку законом не передбачено.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 КЗпП на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватись у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку.

Позивач є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 . На даний час проходить військово службу на підставі контракту укладеного між нею та Міністерством оборони України, який набув чинності 24.07.2020 (а.с.10-13). На момент призову на військову службу позивач знаходилась та продовжує знаходитись на посаді провідного фахівця з найму робочої сили в ДП «Західтеплоенерго» КП «Дніпротеплоенерно» ДОР. Як встановлено вище, На підставі наказу № 224-1-к від 26.12.2018 ОСОБА_1 була надана відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 31.12.2018. по 14.10.2021. Зазначена відпустка триває до цього часу та позивачем не надано жодного доказу того факту, що вона подавала до ДП «Західтеплоенерго» КП «Дніпротеплоенерго» ДОР заяву про переривання вказаної відпустки та вихід на роботу. Направлення на адресу відповідача повідомлення про призов позивача не є підставою для поновлення нарахування та виплати заробітної плати.

З врахуванням того, що позивач уклала контракт про проходження військової служби не під час роботи, а під час відпустки без збереження заробітної плати, яка триває, суд вважає, що відсутні правові підстави для нарахування та виплати їй заробітної плати з моменту укладення вказаного контракту.

На підставі викладеного, КЗпП України, Закону України «Про відпустки» та керуючись ст. 13, 76-78, 81, 263 - 265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ДП «Західтеплоенерго» КП «Дніпротеплоенерго» ДОР про стягнення заробітної плати відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя : В.В. Батманова