Справа № 567/151/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2021 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

при секретарі - Самолюк А.В.

з участю

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив:

АТ КБ "ПриватБанк" звернулось в Острозький районний суд з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 13141,74 грн. заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову АТ КБ "ПриватБанк" зазначає, що відповідно до укладеного між ним та ОСОБА_1 договору від 09.06.2011, останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку "Універсальна" зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Вказує, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним та банком договір.

При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому і друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Зазначає, що відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг погоджених сторонами, позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених договором.

Вказує, що позивач зобов"язання виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту.

Посилаючись на те, що відповідач порушив умови договору по поверненню коштів та ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, позивач просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором станом на 29.12.2020 на суму 13141,74 грн., яка складається з: 10512,01 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 2629,73 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, а також витрати на сплату судового збору у розмірі 2270 грн.

В судове засідання представник позивача не з`явився, в поданій до суду заяві позов підтримав та просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнав частково, зазначивши, що дійсно в 2011 році на прохання свого знайомого, він отримував кредит, однак кошти повернув. Зазначив, що в 2020 році звернувся в АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання кредиту в 10000 грн., де йому стало відомо про те, що в нього наявний борг в сумі 30 грн. з минулого кредиту. Вказує, що за усною домовленістю, цей кредит мала сплачувати його співмешканка ОСОБА_2 , на що він надавав для неї кошти Не заперечив подання заяви на отримання кредиту та підписання довідки про умови кредитування.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Суд, вислухавши пояснення відповідача, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові докази в їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49, 51 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 ЦК України укладений між сторонами договір є обов`язковим для виконання. Згідно з п.1 ч.2 ст.11 та ч.2 ст.509 ЦК України зазначений договір є підставою виникнення зобов`язань.

З матеріалів справи встановлено, що 09.06.2011 ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Відповідно до вказаної заяви відповідач своїм підписом підтвердив, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг.

У вказаній анкеті-заяві наявна вказівка про розмір кредитного ліміту щодо встановлення якого сторони досягнули згоди, а саме - 2000 грн.

Згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитних карт "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», базова відсоткова ставка становила 2,5% в місяць, за тратами здійсненими з 01.09.2014 - 2,9%, з 01.04.2015 - 3,6%. Обов`язковий щомісячний платіж складав 7% заборгованості, але не менше 50 грн., з 01.04.2014 - 5% від заборгованості, але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.

09.06.2011 АТ КБ «ПриватБанк» відкрив картковий рахунок відповідачу та встановив відповідачу кредитний ліміт в розмірі 2900 грн. та в подальшому неодноразово збільшував раніше встановлений розмір кредитного ліміту (до 3300, 6000, 11000 грн.) та зменшував (до 300 грн., 0 грн.), що підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк».

З виписки по картковим рахункам боржника вбачається, що відповідач користувався кредитними картками, отримував кредитні кошти та здійснював часткове погашення заборгованості.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про виникнення договірних відносин між сторонами з приводу отримання відповідачем кредиту у АТ КБ «ПриватБанк».

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, а отже з відповідача на користь позивача слід стягнути тіло кредиту.

Оскільки за договором, укладеним між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , останній взяв на себе зобов`язання погашати зазначений кредит та проценти по ньому щомісячно та зазначені обов`язки порушив, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором, то у банку виникло право вимоги повернення частини позики, що лишилася в розмірі 10512,01 грн. за простроченим тілом кредиту.

При вирішенні спору судом враховується, що відповідач здійснював погашення заборгованості за отриманим кредитом, однак здійснювані ним платежі були не регулярними та в недостатньому розмірі, остання проплата заборгованості за кредитом зі сторони відповідача мала місце 30.06.2020, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Окрім того, суд приймає до уваги, що відповідач частково виконував умови договору.

Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики.

Кредитним договором визначено, що ОСОБА_1 отримав кредит зі сплатою щомісячно 2,5%, за тратами здійсненими з 01.09.2014 - 2,9%, за тратами здійсненими з 01.04.2015 - 3,6%.

Пунктом 1.1.3.2.3 Умов і правил надання банківських послуг визначено, що банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків та при цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта в виписці по картрахунку і якщо протягом 7 днів банк не отримає повідомлення клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт прийняв нові умови. Водночас, зазначеним пунктом визначено, що право зміни розміру наданого на платіжну картку кредитного ліміту банк залишає за собою в односторонньому порядку, по власному рішенню та без попереднього повідомлення клієнта.

Також на обґрунтування позовних вимог, АТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та правилами банківських послуг та Тарифами банку складають між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Окрім того вказує, що заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

На підтвердження зазначених тверджень до матеріалів справи позивачем додано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 09.06.2011 та довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», які підписані сторонами.

Також в судовому засіданні з розрахунку заборгованості за кредитним договором встановлено, що станом на 29.12.2020 заборгованість по процентам за користування кредитом становила 2629,73 грн. і на даний час відповідачем не сплачена.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Також, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені позивачем судові витрати.

На підставі ст. 549, 1048, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України

вирішив:

позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (юридична адреса: м.Київ, вул.Грушевського,1Д, ) 13141 грн. 74 коп. заборгованості за кредитним договором та 2270 грн. витрат на сплату судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 09.03.2021.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.