Провадження № 2/947/3057/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2021 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді Луняченка В.О.,

при секретарі Макаренко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( НОМЕР_2 ) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

13.05.2021 року з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини до суду звернулась ОСОБА_1 , в якому просить розірвати, шлюб зареєстрований 12.08.2014 року відділом ДРАЦС у Приморському районі реєстраційної служби ОМУЮ між нею та ОСОБА_2 , а також стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 усіх видів заробітку ( доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О..

Ухвалою суду від 28.05.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

З боку представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Бєлкіної Н.В. до судового засідання надійшла заява, в якій представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу за її та позивача відсутності. В заяві також зазначено, що малолітній син після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір`ю.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання надав заяву, в якій він визнав позовні вимоги та не заперечує проти розірвання шлюбу в частині стягнення з нього аліментів у розмірі ј всіх видів заробітку ( доходу) також не заперечує та просить справу розглядати за його відсутністю.

Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю.

Стаття 223 ч. 1 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умов, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 12.08.2014 рокувідділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис про шлюб №946, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 12.08.2014 року.

Від даного шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , який проживає з матір`ю та перебуває на утриманні позивача, оскільки між сторонами не вирішено питання щодо утримання дитини.

Причинами розірвання шлюбу позивачем зазначено- відсутність між подружжям любові, взаємоповаги. Сторони спільного господарства не ведуть, подружні стосунки припинені з квітня 2020 року, проживають окремо.

Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини немає потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно, щодо наявності спору про поділ майна подружжя в позові не йдеться. Малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з матір`ю, що відповідачем не спростовано.

За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Враховуючи причину розірвання шлюбу та не бажання позивача примиритися, суд вважає, що надавати строк для примирення недоцільно, тому що це суперечить інтересам позивача.

Отже, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про розірвання шлюбу обґрунтовані і доказані, а тому шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Що стосується вимог про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, то суд зазначає наступне.

Позивач здійснює догляд за сином, останній знаходиться на її утриманні, між нею та відповідачем не досягнуто угоди щодо порядку участі та розміру матеріального утримання малолітнього сина.

Згідно з нормами ч.1 та 2 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Згідно з вимогами ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Нормами ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Надані позивачем докази з боку відповідача не спростовані.

Суд зазначає, що спірні правовідносини є сімейними та регламентуються положеннями ст. ст. 180-185 СК України.

Частина 5 статті 183 Сімейного кодексу України наголошує на те, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно зі ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування та найважливішим обов`язком батьків.

Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, регламентовано, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина, з врахування визнання їх відповідачем, підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню, а саме з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у частці від заробітку (доходу) відповідача яка становить 1/4 частину, але н менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з моменту звернення ОСОБА_1 з відповідним позовом до суду та до досягнення сином повноліття.

Суд роз`яснює, що відповідно до положення ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає також стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 908,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 24, 105, 110-112, 141,180-183,191,200 СК України, ст.ст. 12.13,76, 81, 89, 95, 141,258-259, 263-265, 268, 273, 354-355, 430,пп.15.5 п.15 Перехідних положень розділу ХІІІ ЦПК України суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( НОМЕР_2 ) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_3 АДРЕСА_2 ) зареєстрований 12 серпня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис про шлюб №946 - розірвати.

Малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 після розірвання шлюбу залишається проживати з матір`ю ОСОБА_1 ,. ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_3 АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 13.05.2021 року і до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_3 АДРЕСА_2 ) в дохід держави судовий збір в дохід держави в розмірі 908 гривень.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Луняченко В. О.