КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №754/4019/2017 Головуючий у І інстанції - Клочко І.В.
апеляційне провадження №22-ц/824/3971/2021 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

за участю секретаря Немудрої Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС», ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВЄВРОБІЛДІНГ» на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 23 листопада 2020 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільний центр», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС», ОСОБА_1 , Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Набоки Олени Володимирівни, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича про визнання правочинів недійсними, -

встановив:

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до ТОВ «Автомобільний центр», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС», ОСОБА_1 , Приватного нотаріуса КМНО Набоки О.В., Приватного нотаріуса КМНО Швеця Р.О. про визнання правочинів недійсними, мотивуючи свої вимоги тим, що засновниками ТОВ «Автомобільний центр» відповідно до статуту були: ОСОБА_4 (32%), ОСОБА_3 (32%), ОСОБА_5 (28%), ТОВ «Лізингова компанія «Техбудлізинг» (8%).

Рішенням загальних зборів, що оформлене протоколом №01/2015 від 16 лютого 2015 року порядок денний був наступним: виключення ОСОБА_5 зі складу власників ТОВ «Автомобільний центр» зі сплатою цьому учаснику вартості його вкладу 28% у статутному капіталі товариства у розмірі 1404200 грн, виключення ТОВ «Лізингова компанія «Технобудлізинг» зі складу учасників ТОВ «Автомобільний центр» зі сплатою цьому учаснику вартості його вкладу 8% у статутному капіталі ТОВ «Автомобільний центр» у розмірі 401200 грн, про зменшення статутного капіталу ТОВ «Автомобільний центр», про визначення та перерозподіл статутного капіталу ТОВ «Автомобільний центр», про внесення змін до статуту і затвердження нової його редакції.

Проте ОСОБА_5 яка була засновником (учасником) товариства і їй належало 28%, що складає вартість її вкладу, померла ще ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18 грудня 2019 року (справа №754/14810/15-ц) визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Автомобільний центр», оформлене протоколом загальних зборів № 01/2015 від 16 лютого 2015 року.

ОСОБА_2 зазначає, що вона є спадкоємцем всього майна померлої ОСОБА_5 , тому звернулась до ТОВ «Автомобільний центр» із заявою про намір вступити до участі у товаристві, відповідно до статуту зазначеного товариства.

Проте, у березні 2017 року їй стало відомо, що ТОВ «Автомобільний центр» 01 квітня 2016 року відчужив майно належного йому на праві власності, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ТОВ «Азов Рем-Сервіс».

У подальшому 22 квітня 2016 року ТОВ «Азов Рем-Сервіс» відчужив майно на користь ОСОБА_1 , а саме: групи приміщень № 6 на п`ятому поверсі, загальною площею 5159,3 кв м.

Позивач вказує, що відповідно до пункту 9.6 статуту ТОВ «Автомобільний центр» (у редакції 2006 року) до прийняття правонаступника (спадкоємця) товариство не має право продавати майно товариства, розподіляти прибуток, або робити інші кроки, які погіршують долю спадкоємців.

Вважає, що у результаті вчинення зазначених правочинів їй як спадкоємцю було завдано майнових збитків.

Просила суд, визнати недійсним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 29069621 від 01 квітня 2016 року 19:08:41 приватний нотаріус Набока О. В. номер запису про право власності: 14018532.

Зобов`язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Набоку О.В. внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації права власності ТОВ «Азов Рем-Сервіс» на нерухоме майно (реєстраційний номер 00), а саме групу приміщень №3а на другому поверсі, загальною площею 1003,1 кв.м; групи приміщень №4 на третьому поверсі, загальною площею 5054,4 кв.м; групи приміщень №7 на шостому поверсі, загальною площею 4944,1 кв.м.; групи приміщень №8 в надбудові, загальною площею 683,6 кв.м.; групи приміщень №9 в надбудові, загальною площею 607,5 кв.м; групи приміщень №10 в надбудові, загальною площею 117,3 кв.м.; групи приміщень №11 в надбудові, загальною площею 4,8 кв.м.; групи приміщень №12 в надбудові, загальною площею 21,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати недійсним договір купівлі-продажу групи приміщень №6 на п`ятому поверсі від 22 квітня 2016 року укладеного між ТОВ «Азов Рем-Сервіс», від імені якого діяв ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , засвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О. зареєстрованим в реєстрі за номером 1086.

Зобов`язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р.О. внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на нерухоме майно (реєстраційний номер 00), а саме групу приміщень №6 на п`ятому поверсі загальною площею 5169,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 23 листопада 2020 року, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено у повному обсязі.

Визнано протиправним та скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Набоки Олени Володимирівни 01 квітня 2016 року індексний номер: 29069621 про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС» на нерухоме майно (реєстраційний номер 00), а саме групи приміщень №3а на другому поверсі, загальною площею 1003,1 кв.м; групи приміщень №4 на третьому поверсі, загальною площею 5054,4 кв.м; групи приміщень №7 на шостому поверсі, загальною площею 4944,1 кв.м; групи приміщень№8 в надбудові, загальною площею 683,6 кв.м; групи приміщень №9 в надбудові, загальною площею 607,5 кв.м; групи приміщень №10 в надбудові, загальною площею 117,3 кв.м; групи приміщень №11 в надбудові, загальною площею 4,8 кв.м; групи приміщень №12 в надбудові, загальною площею 21,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 14018532, дата, час державної реєстрації 01 квітня 2016 року 19:06:32.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу групи приміщень №6 на п`ятому поверсі від 22 квітня 2016 року укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС», від імені якого діяв ОСОБА_7 , та ОСОБА_1 , засвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Русланом Олеговичем за реєстрованим в реєстрі за номером 1086.

Скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича 22 квітня 2016 року індексний номер 29375239 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на нерухоме майно (реєстраційний номер 00) групи приміщень №6 на п`ятому поверсі, загальною площею 5169,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 14281311, дата, час державної реєстрації 22 квітня 2016 року 12:43:18.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС»подало апеляційну скаргу, посилаючись на те, що оскаржуване рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, без повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилалося на те, що відповідно до протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Автомобільний центр» №56 від 06 серпня 2013 року було прийнято рішення про збільшення статутного капіталу ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС» за рахунок майнового внеску учасника ТОВ «Автомобільний центр» у вигляді об`єктів нерухомості.

Протоколом загальних зборів учасників ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС» №1/2013 від 07 серпня 2013 року затверджено статут у новій редакції, відповідно до п. 8.1 якого для забезпечення діяльності товариства утворюється статутний капітал, який складає 21760603,00 грн., що складає 100% статутного капіталу і розподіляється між учасниками таким чином: ОСОБА_8 - 250,00 грн., що складає 0,00115% статутного капіталу товариства, ОСОБА_9 - 500,00 грн., що складає 0,00230% статутного капіталу товариства та ТОВ «Автомобільний центр» - 21759853,00грн., що складається з 99,997% статутного капіталу.

Вклад складається з частки, придбаної за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу, та з майнового внеску нерухомого майна, а саме: нежитлові приміщення багатоповерхового гаражу (літ.А), загальною площею 22764,1 кв.м, а саме: 2 поверх - 1003,1 кв.м; 3 поверх - 5054,4 кв.м; 4 поверх - 5168,6 кв.м; 5 поверх - 5159,3 кв.м; 6 поверх 4944,1 кв.м, надбудова - 1434,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ТОВ «Автомобільний центр» на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Авдієнко В.П. та зареєстрованого в реєстрі за №872 від 13 березня 2003 року.

У цій справі ОСОБА_2 оспорює договір купівлі-продажу від 22 квітня 2016 року, як заінтересована особа, не будучи стороною цього договору.

Вважає, що поки не оскаржений та не визнаний недійсним правочин щодо передачі об`єктів нерухомості від ТОВ «Автомобільний центр» у власність ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС», у якості внеску до статутного капіталу, не може бути належним засобом захисту ОСОБА_2 своїх прав, як учасника TOB «Автомобільний центр», пред`явлення позову про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Набоки О.В. від 01 квітня 2016 року індексний номер: 29069621 про державну реєстрацію права власності за ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС» на нерухоме майно (реєстраційний номер 00), а саме групи приміщень №3а на другому поверсі, загальною площею 1003,1 кв.м; групи приміщень №4 на третьому поверсі, загальною площею 5054,4 кв.м; групи приміщень №7 на шостому поверсі, загальною площею 4944,1 кв.м; групи приміщень №8 в надбудові, загальною площею 683,6 кв.м; групи приміщень №9 в надбудові, загальною площею 607,5 кв.м; групи приміщень №10 в надбудові, загальною площею 117,3 кв.м; групи приміщень №11 в надбудові, загальною площею 4,8 кв.м; групи приміщень №12 в надбудові, загальною площею 21,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 22 квітня 2016 року, укладеного між ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС» та ОСОБА_1 .

При цьому апелянт зазначає, що встановлена відсутність підстав визнання спірного правочину недійсним свідчить про те, що подання ОСОБА_2 такого позову спрямоване на втручання останньої в господарську діяльність іншої юридичної особи, що у свою чергу порушує принцип автономності господарської діяльності.

Користуючись своїм правом власності на нерухоме майно, ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС» мало право та всі законні підстави вільно здійснити розділ нерухомості на окремі частини, в результаті чого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Набокою О.В. 01 квітня 2016 року було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності за ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС» на нерухоме майно (реєстраційний номер 00), а саме групи приміщень №3а на другому поверсі, загальною площею 1003,1 кв.м; групи приміщень №4 на третьому поверсі, загальною площею 5054,4 кв.м; групи приміщень №7 на шостому поверсі, загальною площею 4944,1 кв.м; групи приміщень №8 в надбудові, загальною площею 683,6 кв.м; групи приміщень №9 в надбудові, загальною площею 607,5 кв.м; групи приміщень №10 в надбудові, загальною площею 117,3 кв.м; групи приміщень №11 в надбудові, загальною площею 4,8 кв.м; групи приміщень №12 в надбудові, загальною площею 21,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також укладено договір купівлі-продажу від 22 квітня 2016 року, укладеного між ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС» та ОСОБА_1 .

Вказані рішення та дії ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС» ніяким чином не зачіпають, а тим більше не порушують прав та інтересів ОСОБА_2 , як фізичної особи, оскільки вона не є а ні учасником ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС», а ні учасником ТОВ «Автомобільний центр».

Крім цього, на момент внесення нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС» ОСОБА_10 була жива, проте правом на оскарження вказаних правочинів (щодо внесення об`єктів нерухомості до статутного капіталу ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС») до суду для захисту свого цивільного права або інтересу, як учасник ТОВ «Автомобільний центр», ОСОБА_10 не скористалася.

У зв`язку з цим, апелянт вважає, що гіпотетичні права ОСОБА_2 порушені не були, а тому не підлягають захисту.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 взагалі не була учасником ТОВ «Автомобільний центр» і не мала права на здійснення управління Товариством та прийняття рішень; не була зареєстрована учасником ТОВ «Автомобільний центр» і відомості про це не були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, апелянт приходить до висновку про те, що не було порушене право ОСОБА_2 на оскарження рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Набоки О.В. від 01 квітня 2016 року, а також на оскарження договору купівлі-продажу групи приміщень №6 на п`ятому поверсі від 22 квітня 2016 року, укладеного між ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС» та ОСОБА_1 .

Просило скасувати рішення Деснянського районного суду м. Києва від 23 листопада 2020 року та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі.

В свою чергу, ОСОБА_1 також подала апеляційну скаргу на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 23 листопада 2020 року, в обґрунтування доводів якої зазначила, що відповідно до протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Автомобільний центр» №56 від 06 серпня 2013 року було прийнято рішення про збільшення статутного капіталу ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС» за рахунок майнового внеску учасника ТОВ «Автомобільний центр» у вигляді об`єктів нерухомості.

Протоколом загальних зборів учасників ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС» №1/2013 від 07 серпня 2013 року затверджено статут у новій редакції, відповідно до п. 8.1 якого для забезпечення діяльності товариства утворюється статутний капітал, який складає 21760603,00 грн., що складає 100% статутного капіталу і розподіляється між учасниками таким чином: ОСОБА_8 - 250,00 грн., що складає 0,00115% статутного капіталу товариства, ОСОБА_9 - 500,00 грн., що складає 0,00230% статутного капіталу товариства та ТОВ «Автомобільний центр» - 21759853,00грн., що складається з 99,997% статутного капіталу.

Вклад складається з частки, придбаної за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу, та з майнового внеску нерухомого майна, а саме: нежитлові приміщення багатоповерхового гаражу (літ.А), загальною площею 22764,1 кв.м, а саме: 2 поверх - 1003,1 кв.м; 3 поверх - 5054,4 кв.м; 4 поверх - 5168,6 кв.м; 5 поверх - 5159,3 кв.м; 6 поверх 4944,1 кв.м, надбудова - 1434,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ТОВ «Автомобільний центр» на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Авдієнко В.П. та зареєстрованого в реєстрі за №872 від 13 березня 2003 року.

У цій справі ОСОБА_2 оспорює договір купівлі-продажу від 22 квітня 2016 року, як заінтересована особа, не будучи стороною цього договору.

ОСОБА_1 вважає, що поки не оскаржений та не визнаний недійсним правочин щодо передачі об`єктів нерухомості від ТОВ «Автомобільний центр» у власність ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС», у якості внеску до статутного капіталу, не може бути належним засобом захисту ОСОБА_2 своїх прав, як учасника TOB «Автомобільний центр», пред`явлення позову про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Набоки О.В. від 01 квітня 2016 року індексний номер: 29069621 про державну реєстрацію права власності за ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС» на нерухоме майно (реєстраційний номер 00), а саме групи приміщень №3а на другому поверсі, загальною площею 1003,1 кв.м; групи приміщень №4 на третьому поверсі, загальною площею 5054,4 кв.м; групи приміщень №7 на шостому поверсі, загальною площею 4944,1 кв.м; групи приміщень №8 в надбудові, загальною площею 683,6 кв.м; групи приміщень №9 в надбудові, загальною площею 607,5 кв.м; групи приміщень №10 в надбудові, загальною площею 117,3 кв.м; групи приміщень №11 в надбудові, загальною площею 4,8 кв.м; групи приміщень №12 в надбудові, загальною площею 21,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 22 квітня 2016 року, укладеного між ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС» та ОСОБА_1 .

При цьому ОСОБА_1 зазначає, що встановлена відсутність підстав визнання спірного правочину недійсним свідчить про те, що подання ОСОБА_2 такого позову спрямоване на втручання останньої в господарську діяльність іншої юридичної особи, що у свою чергу порушує принцип автономності господарської діяльності.

Користуючись своїм правом власності на нерухоме майно, ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС» мало право та всі законні підстави вільно здійснити розділ нерухомості на окремі частини, в результаті чого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Набокою О.В. 01 квітня 2016 року було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності за ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС» на нерухоме майно (реєстраційний номер 00), а саме групи приміщень №3а на другому поверсі, загальною площею 1003,1 кв.м; групи приміщень №4 на третьому поверсі, загальною площею 5054,4 кв.м; групи приміщень №7 на шостому поверсі, загальною площею 4944,1 кв.м; групи приміщень №8 в надбудові, загальною площею 683,6 кв.м; групи приміщень №9 в надбудові, загальною площею 607,5 кв.м; групи приміщень №10 в надбудові, загальною площею 117,3 кв.м; групи приміщень №11 в надбудові, загальною площею 4,8 кв.м; групи приміщень №12 в надбудові, загальною площею 21,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також укладено договір купівлі-продажу від 22 квітня 2016 року, укладеного між ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС» та ОСОБА_1 .

Вказані рішення та дії ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС» ніяким чином не зачіпають, а тим більше не порушують прав та інтересів ОСОБА_2 , як фізичної особи, оскільки вона не є а ні учасником ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС», а ні учасником ТОВ «Автомобільний центр».

Крім цього, на момент внесення нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС» ОСОБА_10 була жива, проте правом на оскарження вказаних правочинів (щодо внесення об`єктів нерухомості до статутного капіталу ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС») до суду для захисту свого цивільного права або інтересу, як учасник ТОВ «Автомобільний центр», ОСОБА_10 не скористалася.

У зв`язку з цим, ОСОБА_1 вважає, що гіпотетичні права ОСОБА_2 порушені не були, а тому не підлягають захисту.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 взагалі не була учасником ТОВ «Автомобільний центр» і не мала права на здійснення управління Товариством та прийняття рішень; не була зареєстрована учасником ТОВ «Автомобільний центр» і відомості про це не були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, апелянт приходить до висновку про те, що не було порушене право ОСОБА_2 на оскарження рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Набоки О.В. від 01 квітня 2016 року, а також на оскарження договору купівлі-продажу групи приміщень №6 на п`ятому поверсі від 22 квітня 2016 року, укладеного між ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС» та ОСОБА_1 .

Просила скасувати рішення Деснянського районного суду м. Києва від 23 листопада 2020 року та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі.

Також, апеляційну скаргу на рішення Деснянського районного суду м. Києва подало і ТОВ «КИЇВЄВРОБІЛДІНГ», яке не брало участі у розгляді справи у суді першої інстанції, однак вважає, що оскаржуваним рішенням порушено їхні права та законні інтереси.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначило, що група приміщень, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та стосовно яких ухвалено оскаржуване рішення належить ТОВ «КИЇВЄВРОБІЛДІНГ» на праві власності, що підтверджується Виягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №143175458 від 29 жовтня 2018 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №143174662 від 29 жовтня 2018 року.

Зазначає, що ухвалою Господарського суду Запорізької області від 18 серпня 2020 року було відкрито провадження по справі про банкрутство «ТОВ «Автомобільний центр» (справа №908/1574/20). Вказана ухвала набрала законної сили 18 серпня 2020 року.

Відповідні відомості було внесено в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 25 серпня 2020 року.

Вважає, що з починаючи з 18 серпня 2020 року матеріали даної цивільної справи підлягали передачі на розгляд до Господарського суду Запорізької області для розгляду у межах провадження про банкрутство ТОВ «Автомобільний центр» (справа №908/1574/20).

На думку апелянта, справу було розглянуто судом першої інстанції з порушенням правил юрисдикції загальних судів.

Звертає також увагу на те, що позивач звернулася за захистом права учасника передчасно, оскільки з матеріалів справи не вбачається, що позивач вступив до складу учасників ТОВ «Автомобільний центр», має намір або вжив будь-яких заходів зі вступу до складу учасників. Не звертався також позивач за захистом своїх прав та включенням його до складу учасників ТОВ «Автомобільний центр».

Правочини ТОВ «Автомобільний центр» можуть порушувати тільки права ТОВ «Автомобільний центр», а не позивача, як потенційного, або навіть дійсного учасника товариства.

Підписання директором ТОВ «Автомобільний центр» оспорюваних правочинів без передбаченої статутом згоди загальних зборів цього товариства може свідчити про порушення прав та інтересів самого товариства, а не корпоративних прав його учасників, оскільки директор діяв саме від імені товариства, а не його учасників.

Недійсність рішення загальних зборів учасників №01/2015 від 06 лютого 2015 року не може слугувати підставою для визнання недійсними оспорюваних у цій справі правочинів, яких таке рішення не стосувалося.

Рішення ТОВ «Автомобільний центр» про передачу нерухомості в статутний капітал ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС» позивачем не оспорювало ся.

Зокрема, станом на 20 серпня 2013 року учасниками ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС» були:

- ТОВ «Автомобільний центр» - 99,997%; частка сплачена повністю станом на 07 серпня 2013 року згідно п. 8.1 Статуту ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС», зареєстрованого 20 серпня 2013 року за рахунок нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чино передача нерухомого майна в статутний капітал ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС» відбулася задовго до скасованого рішення загальних зборів учасників від 16 лютого 2015 року;

- ОСОБА_8 - 0,00115%;

- ОСОБА_9 - 0,0023%.

Судом першої інстанції не досліджувалися рішення загальних зборів учасників ТОВ «Автомобільний центр», на підставі яких було передано у статутний капітал ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС», що відображено у редакції статуту товариства від 07 серпня 2013 року, нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 .

Зі статуту ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС» вбачається, що передача нерухомого майна до його статутного капіталу відбулася не пізніше 07 серпня 2013 року, ще задовго до спірного протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Автомобільний центр» №01/2015 від 16 лютого 2015 року та виникнення у позивачки права на вступ до товариства згідно свідоцтва про право на спадщину від 01 вересня 2015 року.

Просило скасувати рішення Деснянського районного суду м. Києва від 23 листопада 2020 року, справу передати до Господарського суду Запорізької області для розгляду у межах справи №908/1574/20 про банкрутство ТОВ «Автомобільний центр».

На апеляційні скарги ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС» та ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подав відзив, який обґрунтовував тим, що ключові обставини даної справи вже встановлено іншим рішенням суду, яке набрало законної сили.

Зокрема, рішенням Господарського суду Запорізької області від 07 серпня 201118 року у справі №910/16715/17, яким задоволено його позов, визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Автомобільний центр», оформлене протоколом засідання загальних зборів №01/2015 від 16 лютого 2015 року.

Судом встановлено, що проведення загальних зборів відбулось з порушенням норм ЗУ «Про господарські товариства» - за відсутності повідомлення всіх учасників товариства про місце та час їх проведення.

Крім цього, на підставі висновку судово-почеркознавчої експертизи від 14 червня 2018 року №6887-6889/18-32 судом встановлено факт підроблення підпису ОСОБА_3 , як одного із учасників загальних зборів.

Також судом встановлено відсутність кворуму під час прийняття рішення загальних зборів.

Встановлення вказаних обставин призвело до визнання рішення загальних зборів в цілому недійсним і ці обставини не потребують доказуванню при розгляді даної справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, як такі, що встановлені рішенням суду у господарській справі, що набрало законної сили.

Оскільки позовна вимога в даній справі про визнання договорів купівлі-продажу недійсними є похідною від вимоги про визнання рішення загальних зборів учасників ТОВ «Автомобільний центр» недійсним, яка в свою чергу є основною, то прийняття рішення за похідною вимогою повинно залежати від прийнятого рішення за основною вимогою.

Таким чином, факт визнання недійсним рішення загальних зборів породжує факт визнання недійсними прийнятих в подальшому договорів купівлі-продажу, які оспорюють ся в даній справі.

Просив залишити апеляційні скарги ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС» та ОСОБА_1 без задоволення, а рішення Деснянського районного суду від. 23 листопада 2020 року без змін.

Також відзив на апеляційні скарги ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС» та ОСОБА_1 подала і ОСОБА_2 , в якому зазначила, що на сьогоднішній день існує рішення Господарського суду Запорізької області від 07 серпня 2018 року у справі №910/16715/17, яке набрало законної сили та яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 та визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Автомобільний центр», оформлене протоколом засідання загальних зборів №01/2015 від 16 лютого 2015 року.

В межах даної справи було проведено почеркознавчу експертизу, якою встановлено, що підпис в спірному рішенні не належить ОСОБА_3 , що не заперечує і сам ОСОБА_3 та стверджує про його підроблення.

Крім того, 23 березня 2021 року Київським апеляційним судом було залишено без змін рішення суду першої інстанції по справі №754/14810/15 про визнання недійсним вищезазначеного рішення загальних зборів учасників ТОВ «Автомобільний центр», оформлене протоколом засідання загальних зборів №01/2015 від 16 лютого 2015 року тільки за позовною заявою ОСОБА_2 .

Це рішення є напряму пов`язане з даним спором та свідчить, що всі наступні дії та рішення, які приймались усіма учасниками ТОВ «Автомобільний центр» є недійсними, так як факт визнання недійсним рішення загальних зборів ТОВ «Автомобільний центр» від 16 лютого 2015 року свідчить про незаконне виключення учасників Товариства, відсутність кворуму при голосуванні, підроблення підпису, порушення самої процедури проведення загальних зборів та як наслідок тягне за собою недійсність усіх правочинів та незаконність вчинення особами усіх дій, зокрема і щодо розпорядження нерухомим майном ТОВ «Автомобільний центр».

Зважаючи на той факт, що на сьогоднішній день набрало законної сили два рішення судів, по справі №910/16715/17 та по справі №754/14810/15, якими по суті визнано недійсним зміну складу засновників та встановлено факт відсутності кворуму загальних зборів ТОВ «Автомобільний центр», то і всі похідні та наступні дії є недійсними та незаконними.

Просила залишити рішення Деснянського районного суду м. Києва від 23 листопада 2020 року без змін, а апеляційні скарги ОСОБА_1 та ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС» без задоволення.

Також, відзив на апеляційну скаргу ТОВ «КИЇВЄВРОБІЛДІНГ» подав розпорядник майна (в.о. керівника) ТОВ «Автомобільний центр» - Сиротенко О.О.

В обґрунтування відзиву зазначив, що відповідно до протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Автомобільний центр» від 06 серпня 2013 року №56 було прийнято рішення про збільшення статутного капіталу ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС» за рахунок майнового внеску учасника ТОВ «Автомобільний центр» у вигляді об`єктів нерухомості.

Протоколом загальних зборів учасників ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС» від 07 серпня 2013 року №1/2013 затверджено статут у новій редакції, відповідно до п. 8.1 якого для забезпечення діяльності товариства утворюється статутний капітал, який складає 21760603 грн., що складає 100% статутного капіталу і розподіляється між учасниками таким чином: ОСОБА_8 - 250 грн, що складає 0,00115% статутного капіталу товариства, ОСОБА_9 - 500 грн., що складає 0,00230% статутного капіталу товариства і ТОВ «Автомобільний центр» - 21759853 грн, що складає 99,997 статутного капіталу.

Зі слів ОСОБА_3 йому стало відомо, що державна реєстрація вказаного правочину була проведена лише через 3 роки - 04 березня 2016 року.

Вважає вказану бездіяльність товариства незаконною, оскільки відповідно до ст.7 чинного на той час ЗУ «Про господарські товариства» зміни, які сталися в установчих документах товариства і які вносяться до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, підлягають державній реєстрації за тими ж правилами, що встановлені для державної реєстрації товариства. А відповідно до цих правил, які регламентовані ч.1 ст.52 вказаного Закону, статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю підлягає сплаті учасниками товариства до закінчення першого року з дня державної реєстрації товариства.

Таким чином, державна реєстрація змін через 3 роки після прийняття рішення про ці зміни (збільшення статутного капіталу ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС» за рахунок майнового внеску учасника ТОВ «Автомобільний центр») є незаконною, оскільки суперечила чинним на той час нормам ст.7 і ст.52 ЗУ «Про господарські товариства».

ТОВ «Автомобільний центр», як учасник, який до закінчення року не вніс свій вклад до статутного капіталу ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС», підлягав виключенню з ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС» рішенням загальних зборів товариства, але оскільки частка інших учасників ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС» не налічувала передбачених у ст.64 ЗУ «Про господарські товариства» 50% загальної кількості голосів учасників товариства, то таке виключення було фактично неможливим.

Так само як неможливим був і сам факт скликання зборів для вирішення питання виключення ТОВ «Автомобільний центр» зі складу учасників ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС», оскільки відповідно до ч.4 ст.61 ЗУ «Про господарські товариства», правом позачергового скликання загальних зборів учасників у будь-який час і з будь-якого приводу наділені учасники товариства, що володіють у сукупності більш як 20 відсотками голосів, тоді як частка інших учасників ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС» налічувала лише 0,00345%.

Таким чином, вбачаються всі ознаки умисної незаконної державної реєстрації права власності за ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС» на нерухоме майно ТОВ «Автомобільний центр», а тому на думку ОСОБА_11 , Деснянським районним судом м. Києва правильно визнано наступну державну реєстрацію і договір купівлі-продажу, який є похідним від незаконної державної реєстрації права власності, протиправними і скасовано.

Крім цього, на думку ОСОБА_11 , суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права, а саме посилаючись на п. 9.6 статуту ТОВ «Автомобільний центр» (у редакції 2006 року), яким передбачено, що до прийняття правонаступника (спадкоємця) товариство не має права продавати майно товариства, розподіляти прибуток, або робити інші кроки, які погіршують долю спадкоємців.

Оскільки фактична державна реєстрація відчуження майна ТОВ «Автомобільний центр» була проведена 04 березня 2016 року, тобто на момент, коли учасник ОСОБА_5 вже померла, а спадкоємиця ОСОБА_2 ще не вступила до складу учасників ТОВ «Автомобільний центр», то з огляду на п. 9.6 статуту така державна реєстрація не була законною.

Також, звертає увагу на те, що рішенням Господарського суду Запорізької області від 07 серпня 2018 року у справі №910/16715/17 визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Автомобільний центр», оформлене протоколом засідання загальних зборів №01/2015 від 16 лютого 2015 року, яким незаконно виключено зі складу учасників ТОВ «Автомобільний центр» ОСОБА_3 , ОСОБА_5 і ТОВ «Техбудлізинг».

Дане судове рішення набрало законної сили.

Підставами для визнання недійсності рішення загальних зборів стали - відсутність повідомлення всіх учасників товариства про місце та час їх проведення; встановлення факту підроблення підпису ОСОБА_3 як одного з учасників загальних зборів; відсутність кворуму під час прийняття рішення загальних зборів.

Встановлення вказаних обставин призвело до визнання рішення загальних зборів в цілому недійсним, і встановило факт незаконності і виключення зі складу учасників ТОВ «Автомобільний центр» ОСОБА_3 , ОСОБА_5 і ТОВ «Техбудлізинг», а отже всі наступні рішення загальних зборів без участі цих учасників є також незаконними.

Оскільки позовні вимоги в даній справі про визнання протиправними та скасування рішення про державну реєстрацію права власності і договорів купівлі-продажу є похідними від вимоги про визнання рішення загальних зборів учасників ТОВ «Автомобільний центр» недійсним, яка в свою чергу є основною, то прийняття рішення за похідними вимогами повинно залежати від прийнятого рішення за основною вимогою.

Таким чином, факт визнання недійсним рішення загальних зборів породжує факт визнання недійсними прийнятих в подальшому договорів купівлі-продажу, які оспорюють ся в даній справі.

Просив залишити рішення Деснянського районного суду м. Києва від 23 листопада 2020 року без змін, а апеляційну скаргу ТОВ «КИЇВЄВРОБІЛДІНГ» без задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ТОВ «КИЇВЄВРОБІЛДІНГ» підлягає задоволенню, а апеляційні скарги ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС» та ОСОБА_1 частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що засновниками ТОВ «Автомобільний центр», відповідно до статуту були: ОСОБА_4 (32%), ОСОБА_3 (32%), ОСОБА_5 (28%), ТОВ «Лізингова компанія «Техбудлізинг» (8%).

Рішенням загальних зборів, що оформлене протоколом №01/2015 від 16 лютого 2015 року порядок денний був наступним: виключення ОСОБА_5 зі складу власників ТОВ «Автомобільний центр» зі сплатою цьому учаснику вартості його вкладу 28% у статутному капіталі товариства у розмірі 1404200 грн, виключення ТОВ «Лізингова компанія «Технобудлізинг» зі складу учасників ТОВ «Автомобільний центр» зі сплатою цьому учаснику вартості його вкладу 8% у статутному капіталі ТОВ «Автомобільний центр» у розмірі 401200 грн, про зменшення статутного капіталу ТОВ «Автомобільний центр», про визначення та перерозподіл статутного капіталу ТОВ «Автомобільний центр», про внесення змін до статуту і затвердження нової його редакції.

ОСОБА_5 яка була засновником (учасником) товариства і їй належало 28%, що складає вартість її вкладу, померла ще ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 вересня 2015 року вбачається, що спадкоємцем ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її донька ОСОБА_2 . Спадщина складається з: права на спадщину 28/100 частки статутного капіталу ТОВ «Автомобільний центр», належною спадкодавцю згідно статуту ТОВ «Автомобільний центр».

Оцінка спадкового майна складається із внеску до статутного фонду ТОВ «Автомобільний центр» у розмірі 1404200 грн.

Відповідно до протоколу загальних зборів ТОВ Автомобільний центр №01/2015 від 16 лютого 2015 року, ОСОБА_5 була виключена зі складу власників ТОВ «Автомобільний центр» зі сплатою учаснику вартості його вкладу 28% у статутному капіталі товариства в розмірі 1404200грн., виключено ТОВ «Лізингова компанія «Технобудлізинг» зі складу учасників ТОВ «Автомобільний центр» зі сплатою учаснику вартості його вкладу 8% у статутному капіталі в розмірі 401200 грн., зменшено статутний капітал ТОВ «Автомобільний центр», визначення та перерозподіл Статутного капіталу ТОВ «Автомобільний центр» та внесено зміни до статуту і затверджено нову редакцію статуту.

Як встановлено рішенням Господарського суду Запорізької області від 07 серпня 2018 року по справі №910/16715/17, в протоколі №01/2015 від 16 лютого 2015 року Загальних зборів учасників ТОВ «Автомобільний центр» зазначено про наступні прийняті рішення:

1.Виключити ОСОБА_5 зі складу учасників ТОВ «Автомобільний центр» зі сплатою цьому учаснику вартості його вкладу 20% у статутному капіталі ТОВ «Автомобільний центр» у розмірі 1604800,00 грн. у порядку та строки згідно норм діючого законодавства України.

2. Виключити ТОВ «Лізингова компанія «Технобудлізинг» зі складу ТОВ «Автомобільний центр» зі сплатою цьому учаснику вартості його вкладу 8% у статутному капіталі у розмірі 401200,00 у порядку та строки згідно норм діючого законодавства України.

3.У зв`язку із виключенням ОСОБА_5 та ТОВ «Лізингова компанія» зменшити розмір статутного капіталу з 5015000,00 грн. до 3209600,00 грн.

4.Визначити, що статутний капітал цього товариства розподілений наступним чином:

- вклад ОСОБА_4 складає 50% статутного капіталу товариства, що в грошовому вираженні становить 1604800,00 грн.,

- вклад ОСОБА_3 складає 50% статутного капіталу товариства, що в грошовому вираженні становить 1604800,00 грн.

5. У зв`язку зі змінами, що відбувалися в ТОВ «Автомобільний центр» внести зміни до його статуту, викласти та затвердити і підписати статут ТОВ «Автомобільний центр» у новій редакції з урахуванням вищевказаних змін.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 07 серпня 2018 року у справі №910/16715/17 задоволено позов ОСОБА_3 та визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Автомобільний центр», оформлене протоком засідання загальних зборів №01/2015 від 16 лютого 2015 року.

Судове рішення набрало законної сили.

Станом на день проведення загальних зборів 16 лютого 2016 року, частка учасника зборів ТОВ «Автомобільний центр» - ОСОБА_5 , відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 вересня 2015 року, успадкована ОСОБА_2 .

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18 грудня 2019 року (справа №754/14810/15-ц) визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Автомобільний центр», оформлене протоколом загальних зборів №01/2015 від 16 лютого 2015 року.

Судове рішення набрало законної сили.

Протоколом №1/2013 від 07 серпня 2013 року загальних зборів учасників ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС» затверджено статут товариства.

Відповідно до копії протоколу №6 загальних зборів учасників ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС» від 04 серпня 2015 року, з 04 серпня 2015 року ОСОБА_8 звільнено з посади директора товариства за власним бажанням та призначено ОСОБА_7 директором товариства.

Відповідно до п. 8.1 статуту ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС» (зі змінами та доповненнями станом на 22 квітня 2016 року), для забезпечення діяльності товариства утворюється статутний капітал, який складає 21760603,00 грн., що складає 100% статутного капіталу і розподіляється між учасниками таким чином: ОСОБА_8 - 250,00 грн., що складає 0,00115% статутного капіталу товариства, ОСОБА_9 - 500,00 грн., що складає 0,00230% статутного капіталу товариства та ТОВ «Автомобільний центр» - 21759853,00грн., що складається з 99,997% статутного капіталу.

Вклад складається з частки, придбаної за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу, та з майнового внеску нерухомого майна, а саме: нежитлові приміщення багатоповерхового гаражу (літ. А), загальною площею 22764,1 кв.м, а саме: 2 поверх - 1003,1 кв.м; 3 поверх - 5054,4 кв.м; 4 поверх - 5168,6 кв.м; 5 поверх - 5159,3 кв.м; 6 поверх - 4944,1 кв.м, надбудова - 1434,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ТОВ «Автомобільний центр» на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Авдієнко В.П. та зареєстрованого в реєстрі за №872 від 13 березня 2003 року.

22 квітня 2016 року між ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС», від імені якого діяв ОСОБА_7 , та ОСОБА_1 , укладено договір купівлі-продажу групи приміщень №6 на п`ятому поверсі, засвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О. зареєстрованим в реєстрі за номером 1086.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, встановлено, що група приміщень №6 на п`ятому поверсі, загальною площею 5169,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу групи приміщень №6 на п`ятому поверсі, серія та номер 1086 виданого 22 квітня 2016 року.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, встановлено, що група приміщень №3а на другому поверсі, загальною площею 1003,1 кв.м; групи приміщень №4 на третьому поверсі, загальною площею 5054,4 кв.м; групи приміщень №7 на шостому поверсі, загальною площею 4944,1 кв.м; групи приміщень №8 в надбудові, загальною площею 683,6 кв.м; групи приміщень №9 в надбудові, загальною площею 607,5 кв.м; групи приміщень №10 в надбудові, загальною площею 117,3 кв.м; групи приміщень №11 в надбудові, загальною площею 4,8 кв.м; групи приміщень №12 в надбудові, загальною площею 21,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС» на підставі висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, серія та номер 85 виданого 09 березня 2016 року ФОП ОСОБА_13 .

Відповідно до пункту 9.6 статуту ТОВ «Автомобільний центр» (у редакції 2006 року) до прийняття правонаступника (спадкоємця) товариство не має право продавати майно товариства, розподіляти прибуток, або робити інші кроки, які погіршують долю спадкоємців.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що права ОСОБА_2 , яка успадкувала 28/100 частки статутного капіталу ТОВ «Автомобільний центр», належної спадкодавцю ОСОБА_5 згідно статуту ТОВ «Автомобільний центр» порушені, що є підставою для: визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Набоки О.В. від 01 квітня 2016 року індексний номер: 29069621 про державну реєстрацію права власності за ТОВ "АЗОВ РЕМ-СЕРВІС" на нерухоме майно (реєстраційний номер 00), а саме групи приміщень №3а на другому поверсі, загальною площею 1003,1 кв.м; групи приміщень №4 на третьому поверсі, загальною площею 5054,4 кв.м; групи приміщень №7 на шостому поверсі, загальною площею 4944,1 кв.м; групи приміщень №8 в надбудові, загальною площею 683,6 кв.м; групи приміщень №9 в надбудові, загальною площею 607,5 кв.м; групи приміщень №10 в надбудові, загальною площею 117,3 кв.м; групи приміщень №11 в надбудові, загальною площею 4,8 кв.м; групи приміщень №12 в надбудові, загальною площею 21,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , Номер запису про право власності 14018532, дата, час державної реєстрації 01 квітня 2016 року 19:06:32; Визнання недійсним договору купівлі-продажу групи приміщень № 6 на п`ятому поверсі від 22 квітня 2016 року укладеного між ТОВ «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС», від імені якого діяв ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , засвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О. за реєстрованим в реєстрі за номером 1086; Скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р.О. від 22 квітня 2016 року, індексний номер 29375239 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на нерухоме майно (реєстраційний номер 00) групи приміщень №6 на п`ятому поверсі, загальною площею 5169,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , Номер запису про право власності 14281311, дата, час державної реєстрації 22 квітня 2016 року 12:43:18.

Проте з такими висновками колегія суддів погодитись не може, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи, а також не узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Згідно з положеннями ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

У ст.124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з п.1 ст.6 Конвенції, кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

У ст.19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Можна зробити висновок, що загальні суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції та розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин у всіх випадках, за винятком, якщо розгляд таких справ прямо визначений за правилами іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге - суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

При вирішенні питання щодо можливості розгляду справи у порядку цивільного судочинства необхідно керуватися завданнями цивільного судочинства, які передбачено у ст.2 ЦПК України, і до яких віднесено справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

При цьому суди повинні керуватися принципом правової визначеності і не допускати наявності провадження, а відтак і судових рішень, ухвалених у спорі між тими ж сторонами, з того самого предмета, але судами у різних юрисдикціях

З матеріалів справи вбачається та не заперечується учасниками справи, що ухвалою Господарського суду Запорізької області від 18 серпня 2020 року у справі №908/1574/20 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ «Автомобільний центр».

Відповідно п.п.8,9 ч.1 ст.20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України; справи за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство.

Згідно з ч.6 ст.12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Тобто, законодавець указав, що у Законі України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» містяться процесуальні норми, які передбачають особливості розгляду справ указаної категорії.

Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» втратив чинність з 21 жовтня 2019 року, з набранням чинності Кодексу України з процедур банкрутства від 18 жовтня 2018 року.

У пункті 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону про банкрутство.

Відповідно до ч.1 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно з ч.2 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення. У разі якщо відповідачем у такому спорі є суб`єкт владних повноважень, суд керується принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі та вживає визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів, з власної ініціативи.

Відповідно до ч.3 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Відтак можна зробити висновок, що вказаний Кодекс України з процедур банкрутства передбачає особливості розгляду справ про банкрутство, що й підтверджено у ст.7 цього Кодексу.

Зі змісту вказаних норм убачається, що законодавець захищає не лише права банкрута, а й права інших осіб, які мають вимоги до банкрута.

Захист таких осіб полягає у тому, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача.

Таке урегулювання процедури розгляду спорів до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до відповідача, щодо якого порушено процедуру банкрутства.

Таким чином, законодавець підкреслив, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Аналогічного правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 січня 2020 року у справі 607/6254/15 (провадження 14-404цс19).

У відповідності до вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Однак суд першої інстанції наведених вище положень закону та правових висновків Великої Палати Верховного Суду належним чином не врахував, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про задоволення позову.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково.

В ст.129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, якими є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Згідно зі ст.377 ЦПК України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

В постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року (справа №334/1939/16-ц) міститься правовий висновок, згідно з яким закриття провадження у справі призведе до перешкоджання позивачу у доступі до правосуддя та унеможливить захист його прав у господарському процесі у повному обсязі з урахуванням строків звернення з вимогами до боржника, встановлених ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства.

За таких обставин та на виконання чинного на час перегляду справи в апеляційному порядку Кодексу України з процедур банкрутства, суд приходить до висновку про передачу цієї справи до Господарського суду Запорізької області, на розгляді якого перебуває справа №908/1574/20 про банкрутство ТОВ «Автомобільний центр».

Керуючись ст.ст.367,368,374,377,382,384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗОВ РЕМ-СЕРВІС», ОСОБА_1 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВЄВРОБІЛДІНГ» задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 23 листопада 2020 року скасувати.

Справу передати до Господарського суду Запорізької області для розгляду у межах справи №908/1574/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільний центр».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 14 липня 2021 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба