Справа № 171/416/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2021 р. м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Семенової Н.М., за участі секретаря судового засідання Ровної Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про покладення додаткових витрат на батька для забезпечення доньці навчання у вищому навчальному закладі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що з відповідачем ОСОБА_2 перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 2012 р. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання доньки, на даний час в розмірі 1190 грн. В 2018 році на базі 9 класів з денною формою навчання за контрактом, донька вступила до Криворізького медичного коледжу по спеціальності «Фармація, промислова фармація». Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання, а саме три роки становить без інфляції 45292,14 грн. В перший рік навчання відповідач оплатив 7 тис. грн. за навчання доньки, за перший семестр, але в червні місяці 2019 року необхідно було оплатити 8288,46 грн. попередньо за третій семестр навчання доньки. Відповідно до рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 26.03.2020 р. з відповідача ОСОБА_2 стягнуто 4144,23 грн. В подальшому відповідач відмовився допомагати їй в оплаті за навчання доньки. На теперішній час позивач фактично понесла грошові витрати за навчання дитини, заплативши в 2019 році за освітні послуги 21.06.2019 р. 8290 грн., 27.12.2019 р. 8287 грн; в 2020 році за освітні послуги 11.06.2020 р. 8628,30 грн., 30.12.2020 р. 8628,30 гр.; в 2020 р. оплатила проживання дочки в гуртожитку 28.08.2020 р. 15468 грн.; 30.12.2020 р. 1960 грн. Просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 половину понесених витрат на навчання доньки в сумі 18545,80 грн.

13.04.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за спрощенного позовного провадження.

Позивач у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву в якій просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 01.06.2021 р. подав відзив на позовну заяву. З відзиву вбачається, що відповідач вважає, що позовні вимоги можуть бути задоволені частково. Свої заперечення обґрунтовує наступним. Зазначив, що відповідач належним чином виконує свій обов`язок по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої доньки. Відповідач за навчання доньки в 2018 році сплатив повністю кошти за весь навчальний рік у розмірі, що передбачено договором про надання освітніх послуг. Після підписання позивачкою додаткової угоди про надання оплатних послуг навчання до 8288,46 грн., позивачем йому було запропоновано сплачувати і далі за навчання. Але у зв`язку з тим, що батьки повинні розподілити порівну витрати на дитини, він відмовився самостійно сплачувати кошти на навчання доньки. Чинним законодавством передбачено, що батьки мають рівні права щодо дитини, так і й рівні обов`язки у зв`язку з чим позовні вимоги можуть бути задоволені частково у розмірі 50% понесених витрат, просив позовні вимоги задовольнити частко в сумі 6386,27 грн.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до такого.

Судом установлено, що позивач з відповідачем мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідки № 777 від 29.10.2020 р. ОСОБА_3 , є студенткою Комунального закладу вищої освіти «Криворізький медичний коледж» Дніпропетровської ОДА», навчається на спеціальності 226 «Фармація, промислова фармація» на основі базової середньої освіти (9 класів,) 3-й курс, група Фарм 9-3-1, денна форма навчання, контрактне фінансування. Вступила до коледжу 01.09.2018 р. Наказ № 72-У від 31.07.2018 р. З 28.12.2019 р. по 12.01.2020 р. знаходилась на каникулах, Навчальний семестр з 13.01.2020 р. по 30.06.2020 р. Очікувана дата закінчення навчання 30.06.2021 р. (а.с. 4)

Відповідно до договору № 2018/14 про надання освітніх послуг, загальна вартість за 2018-2019 р. 15097 грн. 38 коп., плата за навчання вноситься щосеместрово. (а.с. 5)

Відповідно до додаткової угоди № 1 до договору № 2018/14 від 02.08.2018 р. про надання освітніх послуг вартість освітньої послуги на 2019-2020 навчальний рік згідно індексу інфляції 9,8 % становить 16576,92 грн. (а.с.6).

Відповідно до додаткової угоди № 2 до договору № 2018/14 від 02.08.2018 р. про надання освітніх послуг вартість освітньої послуги на 2020-2021 навчальний рік згідно індексу інфляції 4,1 % становить 17256,60 грн. (а.с.7).

Відповідно до копії квитанції сплачених в АТ КБ «Приватбанк» 21.06.2019 р. ОСОБА_1 сплатила за навчання у сумі 8290,00 грн.; 27.12.2019 р. ОСОБА_1 сплатила за навчання у сумі 8287,00 грн (а.с. 8)

Відповідно до копії квитанції сплачених в АТ КБ «Приватбанк» 30.12.2020 р. ОСОБА_1 сплатила за навчання у сумі 8628,30 грн.; 11.06.2020 р. ОСОБА_1 сплатила за навчання у сумі 8628,30 грн (а.с. 9)

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання № 938 від 11.03.2018 р. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 10)

Відповідно до копії квитанції сплачених в АТ КБ «Приватбанк» 28.12.2018 р. ОСОБА_1 сплатила за навчання у сумі 7549,00 грн.; 02.08.2018 р. ОСОБА_1 сплатила за навчання у сумі 7549,00 грн (а.с. 11)

Відповідно до копії квитанції сплачених в АТ КБ «Приватбанк» 30.12.2020 р. ОСОБА_1 сплатила за гуртожиток у сумі 1960,00 грн.; 28.08.2020 р. ОСОБА_1 сплатила за гуртожиток у сумі 1568,00 грн (а.с. 12)

Відповідно довідки про заробітну плату ОСОБА_1 працює КЗ «Апостолівська ЦРЛ`ДОР» на посаді медичної сестри, її заробітна плата за січень липень 2020 року складає 112501,44 грн. (а.с. 14)

Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 виданої 17.02.2000 р. ОСОБА_2 30.10.2019 р. прийнятий на посаду продавця-консультанта, 31.08.2020 року звільнивя за власним бажання, з 04.09.2020 р. призначена виплата по безробіттю згідно п.1.4 ст. 22 на п. ст. 23 Закону України «Про ЗДССВБ»; 01.04.2021 р. припинена виплата допомоги по безробіттю згідно п. 1.10 ст. 31 Закону України «Про ЗДССВБ» (а.с. 39-40).

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Разом з тим, статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання).

Саме такі висновки щодо застосування статті 185 СК України висловлені в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року № 6-1296цс15.

Крім того, відповідно до ст. 6 СК України дитиною вважається особа до досягнення нею повноліття.

Таким чином, враховуючи наведені вище норми закону та висловлені щодо їх правильного застосування правові позиції Верховного Суду України, суд приходить до висновку про безпідставність даного позову та необхідність відмови в його задоволенні.

Відповідно до частин 1, 6 ст. 141 ЦПК України, з огляду на те, що позивачка при подачі даного позову до суду звільнена від сплати судового збору, суд, відмовляючи в позові, відносить на рахунок держави судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги на період навчання, але не пізніше ніж до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України, додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Разом з тим, статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх на період навчання, але не пізніше ніж до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Суд зазначає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням на період навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь додаткових витрат, які складаються із половини вартості навчання в розмірі 18545,80 грн. задоволенню не підлягають, оскільки у даному випадку правила статті 185 СК України до даних правовідносин не можуть бути застосовані, однак вартість навчання позивача повинна була бути врахована судом при визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 199 СК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 180-183, 191 СК України, керуючись ст.ст. 12,13,81,141,211,247,259,263,279 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позову до ОСОБА_2 про покладення додаткових витрат на батька для забезпечення доньці навчання у вищому навчальному закладі.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скаргана рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Семенова Н. М.