СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-о/759/502/21
ун. № 759/4830/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 року м. Київ

суддя Святошинського районного суду міста Києва Твердохліб Ю.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Бучанський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті,

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Шахтарськ, Донецької області Україна.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.03.2021 р. визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О.

Справа передана судді 12.03.2021 року.

Вивчивши матеріали заяви, суддя дійшов висновку про необхідність залишення заяви без руху з наступних підстав.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, ч. 4 ст. 177 ЦПК України передбачено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Заявником при зверненні до суду не був сплачений судовий збір, з посиланням на п. 16 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір».

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», за подання до суду заяви у справах окремого провадження фізичною особою, судовий збір складає 454,00 грн.

Відповідно до пункту 16 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються у справах за заявами про встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісти в районах проведення воєнних дій або антитерористичних операцій та здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Закон України «Про судовий збір» визначає дві понятійні категорії, до першої відносять заяви, за яких справляння судового збору не передбачено взагалі, друга категорія, зокрема, визначає коло осіб, яким надається пільга у виді звільнення від сплати судового збору за подачу певних (визначених законом) заяв.

Аналіз положень ст.1 Закону України «Про судовий збір» дозволяє дійти висновку, що на законодавчому рівні визначено, що судовий збір не справляється лише за подання заяви про встановлення факту смерті за певних обставин, а саме: особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру; встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісти в районах проведення воєнних дій або антитерористичних операцій та здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Отже законодавцем чітко визначено причинно-наслідковий зв`язок між подією (збройна агресія, конфлікт тощо), яка потягла дію - наслідок (вимушене переселення, загибель тощо), який і повинен бути підтверджені судом як факт, що має юридичне значення.

Сам факт смерті особи на непідконтрольній владі України території, не є підставою для звільнення особи від сплати судового збору на підставі п. 16 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» за звернення до суду із заявою про встановлення факту смерті. Тлумачення цієї норми у такий спосіб призведе лише до дискримінації за місцем проживання, адже в такому випадку, особи, які не взяті на облік як вимушені переселенці (зокрема: постійно проживають на території, підконтрольній владі України, або постійно проживають на тимчасово окупованій території та не взяті на облік внутрішньо переміщеної особи) за звернення з аналогічними заявами, з незрозумілих підстав, вважалися б такими, що не звільняються від сплати судового збору. Це є неприпустимим та суперечить як принципу верховенства права, так і змісту норми закону.

Як видно із поданої до суду заяви та доданих до неї документів, заявниця просить суд встановити факт смерті її батька, який за її твердженням, проживав та помер в м. Донецьк Донецької області Україна, причиною його смерті, за доданими до заяви копіями документів, став церебральний атеросклероз з гіпертонічною хворобою.

У заяві не зазначено та не підтверджено жодними доказами, що необхідність у встановленні вказаного факту виникла внаслідок загибелі або пропажі безвісти особи в районах проведення воєнних дій або антитерористичних операцій та здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Таким чином, заявник не має пільг зі сплати судового збору відповідно до вимог п. 16, ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір».

Дані обставини виключають можливість суду відкрити провадження у справі і призначити справу до розгляду по суті.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

У разі не виправлення недоліків заява буде вважатися не поданою та повернута заявнику у відповідності із ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне відповідно до ст.185 ЦПК України, залишити заяву ОСОБА_1 без руху та надати йому строк для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали, а саме сплатити судовий збір або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Роз`яснити заявнику право, що він не позбавлений права також звернутися до суду з клопотанням про звільнення його від сплати судового збору, зменшення його розміру або відстрочення сплати судового збору відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК України.

При цьому прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд.

Отже, вимога сплати судового збору прямо передбачена нормами чинного законодавства та відповідно до статті 6 Конвенції з прав та основоположних свобод людини не є перешкодою доступу до правосуддя, оскільки чинним законодавством передбачений порядок звільнення від сплати судового збору судом з інших підстав.

Виходячи з наведеного, керуючисьст.185 ЦПК України, суддя -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Бучанський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті залишити без руху та надати заявникам строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання заявником ухвали суду.

Роз`яснити, що у разі не виконання вимог ухвали заява вважатиметься неподаною та буде повернута особі, що її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю.О. Твердохліб