Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"12" березня 2021 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Іванченко А. М., за участі секретаря судового засідання Дереклєєвої А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, просить стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів за період з 01.05.2018 року по 31.09.2020 р. у розмірі 341946,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує наступним.

Позивачка перебувала в шлюбі з відповідачем, від якого народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якого є сторони по справі. Судовим наказом Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 13.10.2005 р. з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян до досягнення дитиною повноліття. Відповідач аліменти платив не в повному обсязі, у зв`язку із чим, утворилась заборгованість по сплаті аліментів. Відповідно до розрахунку державного виконавця Кальміуського ВДВС у м.Маріуполі станом 22.09.2020 року за період з 01.05.2018 року по 31.09.2020 р. заборгованість ОСОБА_2 по аліментам складає 50488,88 грн.

Оскільки відповідач не виконує свої зобов`язання щодо сплати аліментів в результаті чого утворилася заборгованість, у позасудовому порядку вирішити вказаний спір не уявляється можливим, позивач змушена звернутися до суду з вказаним позовом.

На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача неустойку за прострочення сплати аліментів за період з 01.05.2018 року по 31.09.2020 р. у розмірі 341946,60 грн.

Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник позивачки адвокат Хмаріна О.В., яка діє на підставі ордеру, у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у його відсутності від нього не надходило.

Ухвалою суду від 12.03.2021 року ухвалено провести заочний розгляд вказаної справи, оскільки відповідач, будучи неодноразово належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`являвся, про причини неявки суд не повідомляв, відзив не подав, представник позивачки не заперечувала проти заочного вирішення справи.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

В шлюбі народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками яких є сторони по справі.

Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 13.10.2005 р. з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до розрахунку державного виконавця Кальміуського ВДВС у м.Маріуполі станом 22.09.2020 року за період з 01.05.2018 року по 31.09.2020 р. заборгованість ОСОБА_2 по аліментам складає 50488,88 грн.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України).

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти (аліменти) на дитину присуджуються у частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або у твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Дана норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Такими обставинами можуть бути, зокрема, майновий чи сімейний стан платника аліментів. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно до ч. 8 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісячно, несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обраховується за прострочення кожного зобов`язання окремо.

Отже, з урахуванням правої природи пені, як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

У п. 22 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Оскільки неустойка у виді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов`язання окремо.

Верховний Суд України у своїй постанові від 16 березня 2016 року по справі № 6-300цс16. В постанові від 25.04.2018 року по справі №572/1762/15-ц Верховний Суд зазначає, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У своїх вимогах позивачка ОСОБА_1 просить стягнути неустойку (пеню) у розмірі 341946,60 грн.

Перевіривши розрахунок неустойки (пені) по сплаті аліментів, наданий позивачкою, та те, що відповідач не скористався своїм правом надати письмовий відзив на позовну заяву та обґрунтованого розрахунку суми неустойки (пені) по сплаті аліментів, суд погоджується з розрахунком позивачки суми неустойки (пені) по сплаті аліментів, та який має наступний вигляд:

За 2018 рік:

Червень 30 днів, борг 1996,00 грн. х 853 х 1%= 34 051,76 грн.

Липень 31 день, борг 2114,13 грн. х 822 х 1%= 17 378,14 грн.

Серпень 31 день, борг 2626,00 грн. х 791 х 1 %= 20 771,66 грн.

Вересень 30 днів, борг 3607 грн. х 761 х 1%= 27 449,27 грн.

Жовтень 31 день, борг 3607 грн. х 730 х 1%= 26331,10 грн.

Листопад 30 днів, борг 3607 грн. х 700 х 1% =25 249,00 грн.

Грудень 31 день, борг 3207 грн. х 669 х 1%= 21 454,83 грн.

За 2019 рік:

Січень 31 день, борг 3207грн. х 638 х 1% = 20 460,66 грн.

Лютий 28 днів, борг 3207 х 610 х 1% = 19 562,70 грн.

Березень 31 день, борг 3207грн. х 579 х 1% =18 568,53 грн.

Квітень 30 день, борг 3207грн., сплачено 30000 грн. х 549 х 1% = 00,00 грн. Травень 31 день, борг 3454,25, сплачено 2300 грн., борг 1154,25 грн. х 518 х 1%= 5 979,01 грн.

Червень 30 днів, борг3454 ,25 грн. х 488 х 1%= 16 856,74 грн.

Липень 31 день, борг 3584,00 сплачено 2560 грн., борг 1042 грн. х 457 х 1%= 47 61,94 грн.

Серпень 31 день, борг 3584 грн. х 426 х 1%= 15 267,84 грн.

Вересень 30 днів, борг 3584 грн., сплачено 2120, борг 1464 х 396х1%= 5797,44 грн.

Жовтень 31 день, борг 4278,50грн., сплачено 1060 , борг 3218,50х365х1%= 3869 грн.

Листопад 30 днів, борг 4278,50 грн., сплачено 1060, борг 3218,50х335х1% =10 781,97 грн.

Грудень 31 день, борг 4278,50, сплачено 1115 грн, борг 3163,50 грн. х 304х1%=9 617 грн, 04 коп.

За 2020 рік

Січень 31 день, борг 3834 грн., сплачено 1109, борг 2725грн.х273х1% =7439,25 грн.

Лютий 29 днів, борг 3834, сплачено 1109 грн, борг 2725х244х1% = 6649 грн.

, Березень 31 день, борг 3834грн., сплачено 1109 грн, борг 2725 грн. х 213х1%

= 5804,25 грн.

Квітень 30 день, борг 3950,25грн., сплачено 1109 грн. борг 2841,25 грн. х 183х1% = 5199,48 грн.

Травень 31 день, борг 3950,25, сплачено 1109 грн , борг 2841,25 грн.х152х 1%= 4318,70 грн.

Червень 30 днів, борг 3950,25 грн. сплачено 1109 грн, борг 2842,25 грн х 122 х 1%= 3467,54 грн.

Липень 31 день, борг 3810,75 сплачено 1100 грн., борг 2710,75 грн. х 91 х 1%= 2466,78 грн.

Серпень 31 день, борг 3810,75,сплачено 1110 грн, борг 2710,75 грн. х 6О х 1%= 16 26,45 грн.

Вересень 30 днів, борг 3810,75 грн., сплачено 1159, борг 2651,75 грн. х 30 х 1%= 795,52 грн.

Таким чином, загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів за період з 01.05.2018 року по 31.09.2020 року складає 341946,60 грн.

Оскільки заборгованість з аліментів ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 станом на 22.09.2020 року становить 50488,88 грн. та обрахована пеня своїм розміром перевищує суму цієї заборгованості, саме пеня в розмірі 50488,88 грн. і має бути стягнена судом з відповідача на користь позивачки.

Оскільки позивач, відповідно до п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, позовні вимоги задоволено, тому, керуючись ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 4-5, 10-13, 76-81, 89, 141, 263-265, 279, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів , - задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована в АДРЕСА_2 , неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів за період з 01.05.2018 року по 31.09.2020 року в розмірі 50488,88 грн. (п`ятдесят тисяч чотириста вісімдесят вісім гривень вісімдесят вісім копійок).

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Заочне рішення може бути переглянуто Іллічівським районним судом м. Маріуполя за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду або в разі пропуску з інших поважних причин.

На рішення може бути подана апеляція до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А. М. Іванченко