Провадження № 2/537/68/2021
Справа № 537/1982/20
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.02.2021 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого судді - Мурашової Н.В.,

за участю секретаря - Должаніци В.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участі третьої особи Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області як органу опіки та піклування, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 за участі третьої особи Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області як органу опіки та піклування про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що 14.12.2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №623. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З січня 2020 року шлюбно-сімейні відносини припинили, проживають окремо. Причиною розпаду сім`ї є відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати почуттів поваги та любові. Вважає, що їх сім`я розпалась остаточно, примирення неможливе. Дитина проживає з нею, вона займається її вихованням, дитині створені належні умови для проживання та навчання. ОСОБА_1 просила розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 , визначити місце проживання дитини з матір`ю.

Ухвалою суду від 11.09.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче засідання не з`явилася, хоча повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Надала письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі за наявними матеріалами справи, позов підтримує в повному обсязі. Зазначила, що примирення неможливе. Просила залишити їй шлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче засідання не з`явився, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Надав письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Зазначив, що позов визнає, не заперечує щодо розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини з матір`ю.

Представник третьої особи Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради як органу опіки та піклування в підготовче засідання не з`явився. Надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, при винесенні рішення врахувати висновок органу опіки та піклування.

Відповідно до ч.3, ч.4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

В ст.206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч. 3 ст.200, ст.206 ЦПК України, в зв`язку з визнанням позову відповідачем суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження.

Дослідивши надані матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1 ) та ОСОБА_2 14 грудня 2011 року зареєстрували шлюб в Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №623. Цей факт підтверджено свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 14.12.2011 року (а.с.7).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження, видане 09 січня 2013 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №12) (а.с.8).

З матеріалів справи вбачається, що сторони не підтримують шлюбні відносини з січня 2020 року з підстав відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на обов`язки подружжя, що призвело до втрати почуттів поваги та любові. Проживають окремо. Примирення неможливо.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.3, ч.4 ст.56 СК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Аналізуючи зазначені норми права та встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них та інтересам їх дитини, сторони вважали неможливим примирення, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати.

Відповідно до ч.ч.2, 8, 9, 10 ст.7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів.

Згідно зі ст.ст.18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою ВР від 27.02.91 року, держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання й розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини.

У п.1 ст.9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням визначають відповідно до закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї або коли батьки проживають роздільно й необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, виконують їх державні чи приватні установи, що займаються питаннями соціального забезпечення, суди, адміністративні чи законодавчі органи, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч.1 ст.3 конвенції).

Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла 10 років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно зі ст.141 СК України мати й батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь в її вихованні й має право на особисте спілкування з нею.

Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

З матеріалів справи вбачається, що дитина ОСОБА_3 проживає з матір`ю ОСОБА_1 , батько не цей факт не заперечував.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області №42 від 04.12.2020 р., доцільно визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю ОСОБА_1 .

З огляду на наведене, враховуючи висновок органу опіки та піклування, визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В ст.142 ЦПК України встановлено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на наведене, враховуючи, що позов задоволено та відповідач його визнав до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840,80 грн. та повернути позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 840,80 грн. та підтверджено документально.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 137,141, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області як органу опіки та піклування, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Розірвати шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 14 грудня 2011 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції, актовий запис №623.

Залишити ОСОБА_1 шлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Повернути позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. судового збору, сплаченого при поданні позову.

Інформація про сторони:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 14 вересня 2016 року Крюківським РВ у м. Кременчуці УДМС України в Полтавській області, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 03 грудня 1999 року Крюківським РВ УМВС України в Полтавській області, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складений 01.03.2021 року.

Суддя Крюківського районного суду

м. Кременчука Полтавської області Мурашова Н.В.