Провадження № 22-ц/801/488/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Венгрин О. О.
Доповідач:Ковальчук О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 рокуСправа № 127/17281/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчука О.В.,

суддів : Сала Т. Б., Якименко М. М.,

за участі секретаря Ліннік Я. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія», про відшкодування витрат, пов`язаних із здійсненням виплат,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області, ухвалене у цій справі 09 грудня 2020 року в м. Вінниці суддею цього суду Венгрин О. О., зі складанням його повного тексту 21 грудня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2020 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних із здійсненням виплат, мотивуючи його тим, що до дирекції позивача надійшло повідомлення від Національного бюро Болгарських автомобільних страховиків про те, що 02 лютого 2017 року об 11 год. 30 хв. на 120 км+270 м в общині Шумен, Республіка Болгарія, сталась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів: «DAF-XF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом "Kogel", реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 ; «Mercedes-Benz C 180», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 ; «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_3 ; автомобіля з реєстраційним номером НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_4 , внаслідок чого транспортні засоби були пошкоджені, завдано матеріальні збитки.

На місці ДТП ОСОБА_1 було пред`явлено фальшивий поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена карта" за № UA/045/11800602. В ході перевірки позивачем було встановлено, що станом на дату ДТП, а саме на 02 лютого 2017 року, вказаний бланк полісу значився як зіпсований, зокрема страховиком - Приватним акціонерним товариством «Українська транспортна страхова компанія» було заповнено страховий сертифікат «Зелена картка» № UA/045/11800602 з терміном дії з 12 серпня 2016 року до 26 серпня 2016 року на території Білорусі, Молдови, Росії, на інший транспортний засіб, інший страхувальник. При заповненні цього страхового сертифікату страховиком було зазначено невірні дані, в зв`язку з чим бланк було зіпсовано і вилучено.

На підставі Процедурних правил на адресу МТСБУ від Національного бюро Болгарських автомобільних страховиків надійшли гарантійні вимоги про відшкодування витрат, заподіяних потерпілим особам внаслідок ДТП, що сталась 02 лютого 2017 року з вини ОСОБА_1 , а саме: 29 травня 2017 року - вимога про відшкодування витрат в розмірі 462,19 євро (еквівалентно 13998,80 грн); 28 червня 2017 року - вимога про відшкодування витрат в розмірі 546,32 євро; 05 липня 2017 року - вимога про відшкодування витрат в розмірі 7492,62 євро. Загальний розмір витрат становить 8038,94 євро (еквівалентно 239840,54 грн), які перераховані МТСБУ платіжними дорученнями в іноземній валюті.

Враховуючи, що відповідач на місці ДТП пред`явив (використав) страховий сертифікат, який є фальшивим, це є достатньою правовою підставою для того щоб МТСБУ провело виплати на користь Національного бюро Болгарських автомобільних страховиків і звернулось з регресним позовом до ОСОБА_1 .

Пославшись на викладене та на те, що позивач звертався до відповідача з претензією № 8.2-01/11678 від 13 квітня 2020 року про компенсацію вказаних вище витрат, проте відповідачем їх не відшкодовано, МТСБУ просив суд стягнути з ОСОБА_1 253839,34 грн витрат, пов`язаних із здійсненням виплати.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09 грудня 2020 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 239840, 54 грн у відшкодування витрат, пов`язаних із здійсненням виплати відшкодування. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Фактично не погодившись із ухваленим рішенням в частині вимог, які задоволено, відповідач, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, невірне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, в апеляційній скарзі просить оскаржуване рішення скасувати в цій частині та ухвали нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

19 лютого 2021 року Приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія» (далі - ПрАТ «УТСК»), залучене до участі у цій справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ухвалою Вінницького апеляційного суду від 11 лютого 2021 року, подало пояснення по справі.

Оскільки рішення суду оскаржується лише в частині вимог, які задоволено, тому, з огляду на положення ст. 367 ЦПК України, в іншій його частині не перевіряється.

Апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 367 ЦПК України, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін з огляду на таке.

Статтею 375 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Положеннями ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (п. 2, п. 4, п. 6 - п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України).

Згідно з ч. ч. 1, 5-7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч. 1 ст. 78 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу за ПТП № 1667575 02 лютого 2017 року об 11 год. 30 хв. на 120 км+270 м в общині Шумен, Республіка Болгарія, сталась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів: «DAF-XF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом "Kogel", реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 ; «Mercedes-Benz C 180», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 ; «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_3 ; автомобіля з реєстраційним номером НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_4 , внаслідок чого транспортні засоби були пошкоджені, завдано матеріальні збитки (а. с. 9).

ОСОБА_1 пред`явив на місці ДТП поліс «Зелена картка» №UA/045/11800602 (а. с. 9).

Відповідно до листа ПрАТ «УТСК» від 21 лютого 2017 року (а. с. 11) бланк полісу «Зелена картка» №UA/045/11800602 - зіпсований.

З полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена карта" за № UA/045/11800602, наданого ПрАТ «УТСК» (а. с. 12, 130) видно, що за ним повинна була бути застрахована цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Opel Omega», державний номерний знак НОМЕР_6 , страхувальник - ОСОБА_5 . Крім того, дія вказаного полісу поширювалась на країни СНД, а саме: Білорусь, Молдова, Росія, а строк дії договору - з 12 серпня 2016 року до 26 серпня 2016 року.

29 травня 2017 року Національне бюро Болгарських автомобільних страховиків звернулось до МТСБУ з вимогою про відшкодування збитків в розмірі 462,19 євро, заподіяних власнику транспортного засобу А6392МК внаслідок ДТП, яке сталось 02 лютого 2017 року з вини ОСОБА_1 , страховий поліс якого «Зелена картка» № UA/045/11800602 (а. с. 16).

22 червня 2017 року наказом МТСБУ № 5271 головному бухгалтеру ОСОБА_6 було доручено перерахувати за рахунок централізованого страхового резервного фонду страхових гарантій МТСБУ на рахунок Бюро Болгарії 462,19 євро, як компенсацію понесених витрат та виплату гонорару за врегулювання претензії, що виникла внаслідок ДТП на території Болгарії (справа 05-17-С-057-UA) за фальшивою «Зеленою карткою» №UA/045/11800602 (а. с. 17-18).

Згідно платіжного доручення в іноземній валюті або банківських металах № НОМЕР_7 від 27 липня 2017 року МТСБУ перерахувало на рахунок Національного бюро Болгарських автомобільних страховиків 462,19 євро, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на день сплати складає 13998,80 грн. Платіж проведено ПАТ «ПУМБ» 28 липня 2017 року (а. с. 19).

28 червня 2017 року та 05 липня 2017 року Національне бюро Болгарських автомобільних страховиків звернулось до МТСБУ з вимогою про відшкодування збитків в розмірі 546,32 євро (збитки власника т/з НОМЕР_5 ) та 7492,62 євро (збитки власника т/з НОМЕР_4 ), загальна сума - 8038,94 євро, заподіяних внаслідок ДТП, яке сталось 02 лютого 2017 року з вини ОСОБА_1 , страховий поліс якого «Зелена картка» № UA/045/11800602 (а. с. 24, 28).

14 серпня 2017 року наказом МТСБУ № 7551 головному бухгалтеру ОСОБА_6 було доручено перерахувати за рахунок централізованого страхового резервного фонду страхових гарантій МТСБУ на рахунок Бюро Болгарії 8038,94 євро, як компенсацію понесених ним витрат та виплату гонорару за врегулювання претензії, що виникла внаслідок ДТП на території Болгарії (справа 05-17-С-057-UA) за фальшивою «Зеленою карткою» №UA/045/11800602 (а. с. 29).

Згідно платіжного доручення від 18 серпня 2017 року МТСБУ перерахувало на рахунок Бюро Болгарії 546,32 євро, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на день сплати складає 16299,37 грн. (а. с. 32).

Відповідно до платіжного доручення від 21 серпня 2017 року МТСБУ перерахувало на рахунок Бюро Болгарії 7492,62 євро, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на день сплати складає 223541,17 грн. (а. с. 34).

13 квітня 2020 року МТСБУ направило відповідачу претензію № 8.2.-01/11678 про компенсацію витрат у добровільному порядку (а. с. 40-41). Доказів відшкодування витрат матеріали справи не містять.

23 червня 2020 року ОСОБА_1 надав відповідь на претензію МТСБУ про компенсацію збитків, у якій зазначив, що претензія щодо компенсації виплаченої страхової винагороди не може бути задоволена, оскільки він не використовував підроблений чи змінений у незаконний спосіб страховий сертифікат (а. с. 42-45).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України).

Положеннями ч. 1 ст. 10 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією).

Відповідно до абз. 2 ст. 16 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі виїзду транспортного засобу, зареєстрованого в Україні, до країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка" власник такого транспортного засобу зобов`язаний мати чинний договір міжнародного страхування, посвідчений відповідним уніфікованим страховим сертифікатом "Зелена картка".

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик подає інформацію про укладені та достроково припинені договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності до централізованої бази даних у порядку, встановленому у положенні про централізовану базу даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, яке затверджується Уповноваженим органом за поданням МТСБУ. В аналогічному режимі централізована база працює і для договорів міжнародного страхування «Зелена картка».

Статтею 9 Процедурних правил Ради Бюро міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка» (далі - Процедурні правила), які діяли на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що МТСБУ гарантує відшкодування за будь-яким страховим сертифікатом «Зелена картка», навіть якщо такий сертифікат є фальшивим, не правочинним або зміненим у незаконний спосіб.

Відповідно до ст. 5 Процедурних правил до вимоги на відшкодування включаються суми, сплачені як відшкодування потерпілим особам, відповідно до взаємної домовленості або судового наказу; суми, сплачені за зовнішні послуги при розгляді та врегулюванні кожної претензії, та всі витрати, які були понесені з метою вчинення необхідних юридичних дій, і які були б сплачені, при таких же обставинах, страховиком, заснованим у країні дорожньо-транспортної пригоди; гонорар за врегулювання для покриття всіх інших видатків відповідно до правил, затверджених Радою Бюро.

МТСБУ є гарантом відшкодування шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", заподіяної власниками та/або користувачами транспортних засобів, якщо такі власники та/або користувачі надали іноземним компетентним органам страховий сертифікат "Зелена картка", виданий від імені страховиків - членів МТСБУ (абз. 1 ст. 40.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

За приписами ст. 40.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо МТСБУ відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка" було здійснене відшкодування шкоди за страховика - члена об`єднання або за власника та/або користувача зареєстрованого в Україні транспортного засобу, який використовував за кордоном підроблений або змінений у незаконний спосіб страховий сертифікат "Зелена картка" та спричинив дорожньо-транспортну пригоду, відповідні витрати МТСБУ та регламентні виплати з фонду страхових гарантій мають бути компенсовані такими особами МТСБУ в повному обсязі.

Тобто, закон не визначає обов`язку МТСБУ доводити ту обставину, що страховий сертифікат «Зелена карта» було підроблено або змінено саме страхувальником, а визначає підставою відповідальності лише факт використання такого сертифікату. Страхувальник не позбавлений можливості звернутися до продавця полісу страхування за відшкодуванням збитків, завданих продажем спірного полісу страхування.

Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

За таких обставин, враховуючи, що МТСБУ не зобов`язано доводити ту обставину, що страховий сертифікат «Зелена картка» було підроблено або змінено самим відповідачем, а ОСОБА_1 на місці ДТП на території Республіки Болгарія пред`явив підроблений страховий поліс, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення з останнього на користь позивача 253839,34 грн витрат, пов`язаних із здійсненням виплати.

Доводи апеляційної скарги про те, що на момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була забезпечена полісом №UA/045/11800602, оскільки він оформлений в установленому порядку, підписаний сторонами, а в полісі зазначено про сплату страхової премії в сумі 19510 грн., апеляційний суд відхиляє, оскільки вони не підтвердженні належними та допустимими доказами, зокрема ОСОБА_1 не надано доказів сплати ним страхової премії ПрАТ «УТСК».

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач перетинав кордони з чинним сертифікатом «Зелена картка», оскільки не мав зауважень щодо його дійсності з боку прикордонних служб, апеляційний суд вважає необґрунтованими у зв`язку з тим, що до повноважень таких органів відноситься перевірка не справжності (чинності або нечинності), а наявності у водія страхового сертифікату «Зелена картка» та іншого пакету документів, необхідіних для перетину кордону.

Доводи апеляційної скарги про те, що наявність двох страхових полісів за однаковим номером свідчить про неналежне виконання повноважень саме ПрАТ «УТСК», а не відповідача, апеляційний суд також відхиляє, оскільки ОСОБА_1 , як страхувальник, не позбавлений можливості звернутися до продавця полісу страхування за відшкодуванням збитків, завданих продажем спірного полісу страхування.

Всі інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до іншої оцінки доказів, ніж зроблена судом першої інстанції, однак висновків суду не спростовують, а тому відхиляються.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення, тому відповідно до положень ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 грудня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складання повного тексту постанови.

Головуючий О. В. Ковальчук

Судді : Т. Б. Сало

М. М. Якименко

Повний текст постанови виготовлено 02 березня 2021 року.