Справа № 216/2585/21
провадження 2/216/2121/21
РІШЕННЯ

іменем України

10 червня 2021 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Кузнецова Р.О.,

за участю секретаря судового засідання Кузь А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 приміщення суду у м. Кривому Розі, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , фермерського господарства «Скиба» про визнання договору купівлі-продажу автомобіля дійсним та визнання права власності на майно,-

встановив:

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що у квітні 2019 року вона домовилась зі своїм знайомим ОСОБА_2 про купівлю в нього транспортного засобу марки Volkswagen CC, 2015 року випуску за суму еквівалентну 17000,00 доларів США. За автомобілем позивач поїхала на АЗС WOG, що розташована в с. Софіївка Дніпропетровської області, де передала ОСОБА_2 17000,00 доларів США, про що останній написав розписку, а автомобіль привіз незнайомий їх хлопець. Також їй були передані ключі від автомобіля та технічний паспорт. Сумнівів щодо справжності державних номерних знаків, технічного паспорту та VIN-коду автомобіля не виникало. Через деякий час позивач вирішила переоформити транспортний засіб на своє ім`я, але ОСОБА_2 зник, встановити його місцезнаходження виявилося неможливим. За таких обставин, позивач просить суд визнати договір-купівлі-продажу, який був укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 дійсним та визнати за позивачем право власності на автомобіль Volkswagen CC, 2015 року випуску.

Позивач у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Представник відповідача фермерського господарства «Скиба» у судове засіданні не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду відзив на позовну заяву, який обгрунтовував тим, що технічний паспорт Volkswagen CC, 2015 року випуску, є підробним, оскільки номер кузову (VIN-код) транспортного засобу НОМЕР_1 , зазначений в технічному паспорту автомобіля позивача відсутній в інформаційній базі Єдиного державного реєстру транспортних засобів головного сервісного центру МВС України та в будь-яких інших базах відкритих даних. Разом з цим, у володінні фермерського господарства «Скиба» знаходиться автомобіль Volkswagen CC, 2015 року випуску, з номерним знаком НОМЕР_2 , але з іншим номером кузову (VIN-код) НОМЕР_3 . У зв`язку з чим, фермерське господарство «Скиба» жодного відношення до автомобіля, що є предметом позову, не має.

Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Враховуючи, що учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дослідивши матеріали даної справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Так, судом встановлено, що 20 квітня 2019 року між позивачем як покупцем, та ОСОБА_2 як продавцем, було укладено у простій письмовій формі договір купівлі-продажу, згідно з яким продавець отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 17000,00 доларів США в рахунок купівлі-продажу автомобіля марки Volkswagen CC, 2015 року випуску, номер кузову: НОМЕР_1 , та передав у власність вищевказаний транспортний засіб, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 та ключі від нього, що підтверджується письмовою розпискою (а.с. 3).

Крім того, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , фермерське господарство «Скиба» є власником автомобіля Volkswagen CC, 2015 року випуску, з номерним знаком НОМЕР_2 , але з іншим номером кузову (VIN-код) НОМЕР_3 .

Вказані обставини свідчать про наявність двох свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу з однаковою серією, номером, маркою автомобіля та номерними знаками, проте з різними номерами кузову (VIN-код).

Разом з цим, автомобіль марки Volkswagen CC, 2015 року випуску, номер кузову: НОМЕР_1 , відсутній в інформаційній базі Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Між тим, враховуючи, що фермерське господарство «Скиба» є власником автомобіля Volkswagen CC, 2015 року випуску, з номерним знаком НОМЕР_2 , з іншим номером кузову (VIN-код) НОМЕР_3 , суд приходить до висновку, що жодного відношення до автомобіля, що є предметом позову, відповідач не має, що узгоджується з позицією його представника, викладеній у письмовому відзиві.

Договір купівлі-продажу це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов`язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Загальний порядок укладення договорів учасниками цивільних відносин визначено у главі 53 ЦК України.

До принципово важливих складових цієї процедури відносяться зміст та форма договору, спосіб, місце укладення.

Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 (далі Порядок № 1200) та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань реєстрації транспортних засобів» від 18 листопада 2015 року № 941, документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є зокрема укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з частиною першою статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно зі ст. 218 Цивільного кодексу України якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Договір купівлі-продажу автомобіля повинен укладатися в письмовій формі, оскільки тягне за собою перереєстрацію власника автомобіля.

Разом з цим, внаслідок ухилення ОСОБА_2 від подальшого оформлення транспортного засобу за позивачем, ОСОБА_1 позбавлена можливості реєстрації свого права власності на автомобіль, а також права повного володіння та розпорядження ним. За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги щодо визнання договору купівлі-продажу автомобіля дійсним.

Разом з тим, позов про визнання права власності є спеціальним або допоміжним речово-правовим засобом захисту права власності.

Цивільне законодавство визначає особливості реалізації правомочності власника.

За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Позивачем у спорі про визнання права власності є власник особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред`явлення позову).

Враховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України.

Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, наведеним у постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-688цс15.

Частиною 2 ст. 328 ЦК України закріплено презумпцію правомірності набуття права власності, а згідно з нормами ч. 3 ст. 397 ЦК України, фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає з закону або не встановлено рішенням суду.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

За ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13, - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, враховуючи те, що ОСОБА_1 фактично володіє автомобілем марки Volkswagen CC, 2015 року випуску, номер кузову: НОМЕР_1 , суд приходить до висновку, що позивач правомірно набула права власності на транспортний засіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що ухвалою суду від 13.05.2021 було відстрочено сплату судового збору у даній цивільній справі, судовий збір має бути стягнуто з відповідача на користь держави.

Керуючись ЦК України, ст.ст. 218, 321, 328, 392, 397 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст.12, 13, 76-81, 141, 223, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , фермерського господарства «Скиба» про визнання договору купівлі-продажу автомобіля дійсним та визнання права власності на майно задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки Volkswagen CC, 2015 року випуску, номер кузову: НОМЕР_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки Volkswagen CC, 2015 року випуску, номер кузову: НОМЕР_1 .

Зобов`язати Територіальний сервісний Центр МВС № 2141 (місцезнаходження: вулиця Олега Кошового, 4, Ужгород, Закарпатська область, 88000) поставити на облік в інформаційну базу Єдиного державного реєстру транспортних засобів головного сервісного центру МВС України автомобіль марки Volkswagen CC, 2015 року випуску, номер кузову: НОМЕР_1 та видати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в сумі 4268,00 грн (чотири тисячі двісті шістдесят вісім гривень).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: не відомий, місце проживання: АДРЕСА_2 ;

- відповідач: фермерське господарство «Скиба», місцезнаходження: Дніпропетровська область, Криничанський район, село Гуляйполе, вул. Лугова, буд. 3.

Рішення надруковане суддею в одному примірнику.

Суддя Р.О.Кузнецов