Ухвала

12 липня 2021 року

м. Київ

справа № 759/7039/19

провадження № 61-9976ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 19 листопада 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 травня

2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - служба у справах дітей Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, про усунення перешкод щодо участі у вихованні

та вільному спілкуванні з дитиною батька, баби та діда, які проживають окремо,

ВСТАНОВИВ:

16 червня 2021 року до Верховного Суду подано касаційну скаргу

на вищезазначені судові рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 22 червня 2021 року касаційну скаргу

ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги. Вищезазначену касаційну скаргу було залишено без руху у зв`язку із несплатою судового збору за її подання у розмірі, передбаченому законом, та необхідністю зазначення підстави (підстав), з якої (яких) подається касаційна скарга. Надано заявниці строк для усунення недоліків касаційної скарги до 08 липня 2021 року, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 22 червня 2021 рокунадійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків касаційної скарги,

до якої додано дублікат квитанції № 0.0..1 від 28 червня

2021 року про сплату судового збору у розмірі 2 794, 40 грн.

В поданій заяві підставою касаційного оскарження заявниця зазначила

порушення судами норм процесуального права, про які вказано у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані

у справі докази (за умови висновку про обґрунтованість заявлених

у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених

пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 ЦПК України (пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України).

ОСОБА_1 при формальному посиланні на пункт 1 частини третьої

статті 411 ЦПК України не врахувала, що ця підстава для касаційного оскарження судового рішення застосовується лише за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу. При цьому ОСОБА_1 не зазначила підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу, із відповідним обґрунтуванням.

Отже, недоліки касаційної скарги заявницею у повній мірі не усунуто.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, або з ініціативи суду.

За таких обставин, зазначений в ухвалі Верховного Суду від 22 червня

2021 року строк для усунення недоліків касаційної скарги (зазначення підстави (підстав) касаційного оскарження судових рішень) необхідно продовжити та повідомити про це заявницю.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених

статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 127, 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі Верховного Суду від 22 червня 2021 року та цій ухвалі,

до 26 липня 2021 року.

Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали і ухвали від 22 червня 2021 року, касаційну скаргу буде повернуто заявниці.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников