Справа № 2-3243/11
Провадження № 6/761/65/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2021 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Горюк В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

31.08.2020 р. на адресу суду надійшла заява ТОВ «ФК «Інвест Хаус» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі № 2-3243/11 за позовом ВАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги представник заявника обґрунтовує тим, що 16.02.2011 р. Шевченківським районним судом м.Києва ухвалено рішення у цивільній справі № 2-3243/11 за позовом ВАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким даний позов задоволено. Вказане рішення набрало законної сили, за яким представнику стягувача ПАТ «КБ «Надра», яке є правонаступником ВАТ «КБ «Надра», було видано виконавчі листи. Представник заявника зазначає, що 15.05.2020 р. між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Інвест Хаус» був укладений договір, за якими відступлено право вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення з врахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, а тому просить суд замінити сторону стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення суду від 16.02.2011 р. в цивільній справі № 2-3243/11, а саме ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Інвест Хаус».

Разом з тим, посилаючись на те, що внаслідок запровадження процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» змінилось керівництво, відбулось закриття територіальних відділень та звільнення відповідальних за супровід судових справ працівників, представник заявника вважає, що вказана обставина сприяла втраті оригіналів виконавчих листів, а також свідчить про те, що строк пред`явлення виконавчих листів до виконання пропущений з об`єктивних причин, а тому просить суд видати дублікати виконавчих листів та поновити строк для пред`явлення їх до виконання.

Представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_1. в судовому засіданні проти заявлених вимог заперечив, просив суд відмовити у їх задоволенні.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, своїх представників до суду не направили, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомили, а тому суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності вказаних осіб.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заява про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 16.02.2011 р. Шевченківським районним судом м.Києва ухвалено рішення у цивільній справі № 2-3243/11 за позовом ВАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким даний позов задоволено, а саме стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ВАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором в сумі 27936,32 дол. США, що в еквіваленті складає 221420,46 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 250,00 грн.

Вказане рішення набрало законної сили, за яким представнику ПАТ «КБ «Надра», яке є правонаступником ВАТ «КБ «Надра», 25.09.2013 р. було видано виконавчі листи, що підтверджується письмовою розпискою.

15.05.2020 р. між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Інвест Хаус» укладено договір № GL2N79276ПВ272 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого відбулось відступлення прав вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення з врахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, у томі числі за кредитним договором № 221/П/74/2008-840, укладеним 28.05.2008 р. між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», та ОСОБА_1 , а також договорами забезпечення до нього.

При цьому, зазначений договір, за яким відбулось відступлення прав вимоги, в судовому порядку недійсним не визнавався та є чинним.

Таким чином, внаслідок укладення вказаного договору ТОВ «ФК «Інвест Хаус» стало правонаступником ПАТ «КБ «Надра» щодо вимог за кредитним договором № 221/П/74/2008-840 від 28.05.2008 р. та договорами забезпечення до нього.

Відповідно до ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.ч.1, 5 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Враховуючи, що відповідно до вищевказаного договору право вимоги перейшло до ТОВ «ФК «Інвест Хаус», що в свою чергу є підставою правонаступництва у виконавчому провадженні, суд вважає за необхідне замінити сторону стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення суду від 16.02.2011 р. в цивільній справі № 2-3243/11 за позовом ВАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Інвест Хаус».

Разом з тим, судом встановлено, що виконавчі листи були отримані представником ПАТ «КБ «Надра» 25.09.2013 р., при цьому у визначений в них строк, встановлений для пред`явлення їх до виконання, жодного разу стягувачем до виконання не пред`являлись.

06.05.2014 р. представник ПАТ «КБ «Надра» звернувся до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, за результатами розгляду якої судом постановлено ухвалу від 17.06.2014 р. про відмову в її задоволенні.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 10.09.2014 р. апеляційну скаргу ПАТ «КБ «Надра» задоволено, ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 17.06.2014 р. скасовано та постановлено нову ухвалу, якою заяву задоволено та поновлено строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Враховуючи, що даною ухвалою суду апеляційної інстанції стягувачу поновлювався строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання, однак як вбачається з витягу із АСВП, що вказані виконавчі листи щодо боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до виконання у подальшому представником ПАТ «КБ «Надра» також не пред`являлись, будь-які виконавчі провадження щодо цих боржників відсутні.

Згідно з ч.1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.

Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем.

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення (ч.ч.1, 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Тобто, законодавство встановлює обов`язок стягувача додержуватися строків пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Даний обов`язок насамперед обумовлюється однією з основних засад здійснення виконавчого провадження - розумності строків виконавчого провадження (п.7 ч.1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) обмежується певними строками, які хоч чітко і не окреслюються законодавцем, але знову ж таки в рамках принципу, передбаченого п.7 ч.1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» не є такими, що тривають безкінечно.

В той же час, законодавець дає змогу стягувачу звернутися до суду із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання - відповідно до ч.1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Таким чином, основною підставою поновлення пропущеного строку є наявність поважних причин, пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Звертаючись до суду в даною заявою, представник заявника, як на підставу для її задоволення в частині вимог про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, посилається на те, що запровадження процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» призвело до зміни керівництва, закриття територіальних відділень та звільнення відповідальних за супровід судових справ працівників, а тому на його думку вказані обставини свідчать, що вказаний строк був пропущений з поважних причин.

Суд не може погодитися з такими твердженнями представника заявника з огляду на наступне.

Так, частина 2 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначає, що на період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності Фонду та уповноваженій особі Фонду в межах повноважень, встановлених цим Законом та делегованих Фондом, і діють у визначених Фондом/уповноваженою особою Фонду межах та порядку.

Згідно з п.п.1, 8, 9 ч.2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право, вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; призначати проведення аудиторських перевірок та юридичних експертиз з питань діяльності банку за рахунок банку в межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду; приймати на роботу, звільняти з роботи чи переводити на іншу посаду будь-кого з керівників чи працівників банку, переглядати їх службові обов`язки, змінювати розмір оплат

Крім того, Фонд зобов`язаний забезпечити збереження активів та документації банку. Фонд вживає передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку (ч.ч.1, 6 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Відповідно до п.п.1, 4 ч.1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження: здійснює повноваження органів управління банку; вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб.

Таким чином, спочатку службові особи ПАТ «КБ «Надра», потім уповноважена особа ФГВФО на тимчасову адміністрацію ПАТ «КБ «Надра», а згодом на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» мали всі необхідні повноваження для належного контролю за судовими справами, пред`явленням виконавчих листів до виконання, а у подальшому й супроводжувати виконавчі провадження.

Тобто твердження про те, що у зв`язку із запровадженням процедури ліквідації та відсутністю належного контролю за судовими справами, ПАТ «КБ «Надра» був позбавлений можливості здійснювати контроль у справі по даним боржникам є такими, що не відповідають обставинам справи.

Разом з тим, судом встановлено, що представник ПАТ «КБ «Надра» отримав виконавчі листи 25.09.2013 р., а в подальшому йому ухвалою суду апеляційної інстанції від 10.09.2014 р. було поновлено строк для пред`явлення їх до виконання, при цьому з матеріалів заяви не вбачається, що з того часу стягувач вчиняв будь-які дії, спрямовані на примусове виконання виконавчих листів та взагалі був зацікавлений в цьому.

Враховуючи, що відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «Інвест Хаус» відбулось 15.05.2020 р., тобто після спливу більше шести років з дати постановлення ухвали, якою поновлювався строк для пред`явлення виконавчих листів, тому суд вважає, що посилання представника заявника на тривалу передачу документації після відступлення прав вимоги, як на одну з підстав на підтвердження поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, є цілком безпідставним.

Саме по собі твердження «позбавлений можливості» передбачає наявність певних об`єктивних обставин, що унеможливили б пред`явлення даного виконавчого листа до виконання. В даному ж випадку, скоріше йдеться про неналежне виконання або нехтування своїми обов`язками уповноваженої особи на здійснення тимчасової адміністрації і ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та службових осіб і представників банку, а не «позбавлення можливості».

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Принцип правової визначеності - загальний принцип права, який гарантує забезпечення легкості з`ясування змісту права і можливість скористатися цим правом у разі необхідності.

Законодавством України чітко встановлюється строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, а також передбачається можливість поновлення даного строку за наявності поважних причин. Таким чином, поновлення вищезазначеного строку за відсутності таких причин буде суперечити принципу правової визначеності.

Так, у п.41 рішення ЄСПЛ справа «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 зазначається: «Суд зазначає, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, де нібито складне економічне становище перешкоджало відповідачу сплатити державне мито (див. пункти 19 та 20 вище), таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду.»

Пунктами 47, 52 рішення ЄСПЛ справа «Устименко проти України» від 29.10.2015 «Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення.»

Пункт 42 рішення ЄСПЛ у справі «Zolotas проти Греції» від 29 січня 2013 року зазначає: «Суд нагадує юриспруденцію, відповідно до якої сам факт, що претензії заявника мають строк давності, не створює жодної проблеми з точки зору Конвенції. Інститут строків давності є спільною рисою правових систем Держав-учасниць і має на меті гарантувати правову певність, встановлюючи межу для дій або ж перешкоджаючи несправедливості, яка могла б бути скоєна, якби суди мали ухвалювати рішення щодо подій, які відбули у далекому минулому (J.A. Pye (Oxford) Ltd і J.A. Pye (Oxford) Land Ltd проти Сполученого Королівства [ВП], № 44302/02, § 68, CEDH 2007-III; Stubbings і інші проти Сполученого Королівства, 22 жовтня 1996 року, § 51, Recueil des arrets et decisions 1996-IV).»

Зі змісту пункту 52 рішення випливає, що якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача «поважних причин» для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення.

Практика ЄСПЛ має враховуватися судом з огляду на положення ст. 17 Закону України від 23.02.2006 р. № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Відповідно до п.17.4 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд вважає, що представником заявника не доведено поважності причин пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчих листів, а тому не знаходить правових підстав для задоволення заяви у частині вимог про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу його дубліката.

Керуючись ст.ст. 259-261, 353-355, 433, 442 Перехідними положеннями ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Замінити сторону стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 16 лютого 2011 року в цивільній справі № 2-3243/11 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» () на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» ().

В решті вимог заява задоволенню не підлягає.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: