У Х В А Л А

05 березня 2021 року

м. Київ

справа № 363/505/15-ц

провадження № 61-2598ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 19 травня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕФЕСТ» про заміну сторони у виконавчому провадженні, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар», ОСОБА_1 , Вишгородський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2021 року ОСОБА_1 направив поштовим зв`язком до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 19 травня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, а отже, питання про відкриття касаційного провадження не може бути вирішене, оскільки у порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України заявник у касаційній скарзі не вказав, в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело, на його думку, до ухвалення незаконного судового рішення.

У касаційній скарзі заявник викладає обставини справи про стягнення заборгованості, не погоджується із судовими рішеннями судів попередніх інстанцій; посилається на норми матеріального права, які необхідно застосувати у вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження, проте не зазначає, які норми процесуального права порушили суди попередніх інстанцій, що унеможливлює вирішення питання про відкриття касаційного провадження.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження ухвал суду апеляційної інстанції, вказаних у пункті 3 частини першої статті 389 цього Кодексу є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до абзацу 3 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Тому заявнику необхідно подати уточнену касаційну скаргу та її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі та зазначити, в чому полягає порушення норм процесуального права судами попередніх інстанцій.

Суд касаційної інстанції зазначає, що до відкриття касаційного провадження клопотання про зупинення дії оскаржуваних судових рішень не підлягає вирішенню.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 05 квітня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник