Справа№938/675/20
Провадження № 2/938/45/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2021 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Джуса Р.В.

за участю секретаря судових засідань Фурманюк В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: ОСОБА_2 ,

про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

за участю сторін:

позивача: ОСОБА_1 ;

відповідача: ОСОБА_2 ;

Обставини справи.

ОСОБА_1 звернулась до Верховинського районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Ухвалою від 30.12.2020 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначив справу до розгляду в судовому засіданні на 28.01.2021.

В судове засідання 28.01.2021 з`явився відповідач, подав через канцелярію суду копію договору про зняття претензій, згідно якого ОСОБА_2 передає у власність ОСОБА_3 земельну ділянку пл.0,2384, яка була у нього в користуванні, а ОСОБА_3 знімає з ОСОБА_2 всі претензії щодо стягнення заборгованості по аліментах, а також не буде мати претензій до нього по сплаті аліментів у майбутньому до досягнення двома дітьми 18-річного віку.

У зв`язку із неявкою позивача в судове засідання 28.01.2021, розгляд справи було відкладено на 16.02.2021

16.02.2021 відповідачем було подано через канцелярію суду виписку із рішення №8.116 від 27.09.2013 Красницької сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області про вилучення у ОСОБА_2 за його згодою земельної ділянки пл. 0,25га та включення її до земель запасу сільської ради.

В судовому засіданні 16.02.2021 оголошувалась перерва до 23.02.2021.

В судове засідання 23.02.2021 з`явився позивач та відповідач.

Позивач надала суду докази того, що їх із відповідачем спільні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 навчаються у навчальних закладах і нею сплачується батьківська плата.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Правова позиція позивача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка посилається на те, що 10.04.2007 між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано у Красницькій сільській раді Верховинського району Івано-Франківської області, про що зроблено актовий запис №1.

Від спільного подружнього життя у них народилася двоє дітей, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 17.10.2011 у справі №2/0903/448/11, шлюб між нею та відповідачем було розірвано.

Рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 29.11.2011 у справі №2/0903/488/11 було стягнути із відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі по 400 грн щомісячно на кожну дитину.

На виконання даного рішення, судом було видано виконавчий лист, який було передано для виконання у виконавчу службу.

Однак зважаючи на те, що 09.10.2014 між нею та відповідачем було укладено договір про зняття претензій, згідно якого ОСОБА_2 передає у власність ОСОБА_3 земельну ділянку пл.0,2384, яка була у нього в користуванні, а вона, ОСОБА_3 знімає з ОСОБА_2 всі претензії щодо стягнення заборгованості по аліментах, а також не буде мати претензій до нього по сплаті аліментів у майбутньому до досягнення двома дітьми 18-річного віку, у 2015 році нею було відкликано виконавчий лист з виконавчої служби, який до виконання повторно не пред`являвся. Після того, як їй було повернено виконавчий лист щодо стягнення з відповідача аліментів, відповідач жодних коштів на утримання дітей не надає.

На даний час їх спільні із відповідачем діти, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є неповнолітніми та проживають з нею в одному будинку.

Однак, із часу ухвалення рішення суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, розмір витрат на утримання дітей значно зріс. З кожним роком діти потребують значно більшого догляду та матеріальних коштів, збільшуються їх потреби у навчанні та розвитку, зростають витрати на харчування, придбання одягу, лікування, витрати на навчання.

Окрім того на сьогоднішній день збільшився і встановлений законом прожитковий мінімум на дітей.

В судовому засіданні позивач додатково зазначила, що з 2015 року по даний час відповідачем аліменти не сплачувались, добровільно будь-яких коштів на утримання дітей, відповідач не надає.

На даний час їх старший син ОСОБА_7 навчається у Прикарпатському військово-спортивному ліцеї-інтернаті Івано-Франківської обласної ради у 8-Б класі, який знаходиться у місті Надвірна. Оскільки син проживає із нею у селі Ільці Верховинського району, йому щотижня потрібні кошти на доїзд до навчального закладу, який знаходиться в іншому населеному пункті, та назад.

Молодший син ОСОБА_8 навчається у Верховинському ліцеї №1 у 5-а класі, і нею сплачується батьківська плата.

Звернула увагу на те, що вона працює продавцем в магазині, однак на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, батьком якої є інший чоловік із яким вона спільно проживає.

Також позивач підтвердила, що земельна ділянка яку відповідач передав їй згідно договору про зняття претензій, була отримана нею власність та на даний час перебуває у її власності.

Правова позиція відповідача.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, письмового відзиву на позов не подав.

В судовому засіданні надав пояснення в яких зазначив, що розуміє свій обов`язок, як батька, брати участь в утриманні дітей, однак на даний час він офіційно не працює, у зв`язку із карантинними обмеженнями роботи немає, час від часу він отримує незначний дохід від короткострокових підробітків, яких ледве вистачає на прожиття.

Також відповідач вважає, що між ним та позивачкою було врегулювано питання щодо стягнення аліментів, оскільки 09.10.2014 між ним та позивачкою було укладено договір про зняття претензій, згідно якого ОСОБА_2 передає у власність ОСОБА_3 земельну ділянку пл.0,2384, яка була у нього в користуванні, а вона, ОСОБА_3 знімає з ОСОБА_2 всі претензії щодо стягнення заборгованості по аліментах, а також не буде мати претензій до нього по сплаті аліментів у майбутньому до досягнення двома дітьми 18-річного віку.

Фактичні обставини встановлені судом.

Згідно долучених до справи копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво від 05.07.2007 серія НОМЕР_1 ) та копії свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво від 01.10.2010 серія НОМЕР_2 ), їхнім батьком є відповідач ОСОБА_2 , а матір`ю позивачка ОСОБА_9 (а.с. 10,11).

Рішенням Верховинського районного суду від 17.10.2011 у справі №2/0903/448/11 було розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 , зареєстрований у Красницькій сільській раді Верховинського району Івано-Франківської області, про що зроблено актовий запис №1, та відновлено позивачці ОСОБА_9 дошлюбне прізвище « ОСОБА_10 ».

Також згідно даного рішення суду їх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за спільною згодою батьків залишено на проживання при матері.

Рішенням Верховинського районного суду від 29.11.2011 у справі №2/0903/488/11 стягнути із відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі по 400 грн щомісячно на кожну дитину.

На виконання вказаного рішення судом 14.12.2011 було видано виконавчий лист, який було пред`явлено до виконання та повернено стягувачу на руки 26.02.2015 у відповідності до ст. 47 п.1 Закону України «Про виконавче провадження».

09.10.2014 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір про зняття претензій, згідно якого ОСОБА_2 передає у власність ОСОБА_3 земельну ділянку пл.0,2384 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд, яка була у нього в користуванні і знаходиться в селі Красник, присілок Підкострича, а ОСОБА_3 знімає з ОСОБА_2 всі претензії щодо стягнення заборгованості по аліментах, а також не буде мати претензій до нього по сплаті аліментів у майбутньому до досягнення двома дітьми 18-річного віку.

Згідно довідки Делятинської селищної ради об`єднаної територіальної громади Надвірнянського району Івано-Франківської області від 22.1.2020 №122, до складу сім`ї ОСОБА_3 входять: дочка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та син- ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно довідки від 18.02.2021 №17/05-18, ОСОБА_4 навчається у Прикарпатському військово-спортивному ліцеї-інтернаті Івано-Франківської обласної ради у 8-Б класі, який знаходиться у місті Надвірна. Стипендію не отримує, та не знаходиться на повному державному забезпеченні.

Згідно довідки виданої Верховинським ліцеєм №1, ОСОБА_5 навчається у Верховинському ліцеї №1 у 5-а класі.

Позивач звернулася із даним позовом до суду в якому просить збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визначений Рішенням Верховинського районного суду від 29.11.2011 у справі №2/0903/488/11, а саме визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00грн на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму) для дитини відповідного віку.

Оцінка суду.

Як вбачається із позовної заяви, між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу утриманням їх спільних неповнолітніх дітей, які врегульовано положеннями Сімейного кодексу України.

Згідно зі статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Як вбачається з п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Як вбачається із матеріалів справи, неповнолітні діти позивача та відповідача: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за період з моменту ухвалення Верховинським районним судом рішення про стягнення на їх утримання аліментів із відповідача (29.11.2011) значно виросли, змінилися їх потреби в розвитку, харчуванні, побуті. На даний час вони відвідують навчальні заклади. Зокрема ОСОБА_4 навчається у Прикарпатському військово-спортивному ліцеї-інтернаті Івано-Франківської обласної ради у 8-Б класі, який знаходиться у місті Надвірна. При цьому стипендію не отримує, та не знаходиться на повному державному забезпеченні. ОСОБА_5 навчається у Верховинському ліцеї №1 у 5-а класі.

Суд приймає до уваги також те, що на момент розгляду справи в суді, відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2021 року - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня 2618 гривень.

Крім цього судом встановлено, що на утриманні позивачки окрім спільних із відповідачем двох синів, перебувають ще неповнолітні дочка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та неповнолітній син ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_6 , які проживають спільно із нею, що підтверджено довідкою про склад сім`ї від 22.12.2020 №122. Згідно наданих позивачем пояснень, вона працює продавцем в магазині, однак на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку. Батьком цієї дитини є інший чоловік із яким вона спільно проживає.

Відповідач, ОСОБА_2 крім спільних із позивачкою синів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , інших дітей на утриманні не має, офіційно не працює, час від часу отримує незначний дохід від короткострокових підробітків.

Суд критично оцінює посилання відповідача на те, що між ним та позивачкою було врегулювано питання щодо стягнення аліментів, оскільки 09.10.2014 між ними було укладено договір про зняття претензій, згідно якого ОСОБА_2 передає у власність ОСОБА_3 земельну ділянку пл.0,2384, яка була у нього в користуванні, а вона, ОСОБА_3 знімає з ОСОБА_2 всі претензії щодо стягнення заборгованості по аліментах, а також не буде мати претензій до нього по сплаті аліментів у майбутньому до досягнення двома дітьми 18-річного віку.

Відповідно до положень ст.181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Зокрема, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Статтею 189 Сімейного кодексу визначено, що батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується.

Відповідно до ст. 190 Сімейного кодексу України, законодавцем також визначено, що той із батьків, з ким проживає дитина, і той із батьків, хто проживає окремо від неї, з дозволу органу опіки та піклування можуть укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо).

Такий договір нотаріально посвідчується. Право власності на нерухоме майно за таким договором виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону.

Якщо дитина досягла чотирнадцяти років, вона бере участь в укладенні цього договору.

Набувачем права власності на нерухоме майно є сама дитина або дитина і той із батьків, з ким вона проживає, на праві спільної часткової власності на це майно.

У разі укладення такого договору той із батьків, з ким проживає дитина, зобов`язується самостійно утримувати її.

Долучений відповідачем договір не може бути належним доказом припинення права позивачки на аліменти для дітей у зв`язку з передачею відповідачем права власності на нерухоме майно, оскільки такий не відповідає вимогам визначеним наведеними положеннями законодавства, та за своєю правовою природою на захищає парва дітей, на утримання яких відповідач повинен сплачувати аліменти.

Зокрема сторонами не надано суду жодних доказів отримання дозволу органу опіки на укладення такого договору. Набувачем права власності на земельну ділянку за цим договором є тільки ОСОБА_3 . Сини позивача та відповідача, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на утримання яких стягувались аліменти з відповідача, жодних прав на відповідну земельну ділянку не отримали.

Як зазначила позивачка у судовому засіданні, право власності на земельну ділянку про яку йдеться у договорі про зняття претензій, оформлено тільки за нею.

Враховуючи зазначене, суд визнає за необхідне та достатнє збільшення аліментів, що присуджені з відповідача на користь позивача, в розмірі 1 200 грн. на кожну дитину щомісяця до досягнення дітьми повноліття.

Докази, які б спростовували вищезазначений висновок суду щодо збільшення розміру аліментів, або докази неможливості відповідача оплачувати аліменти у більшому розмірі в матеріалах справи відсутні, а судом таких обставин не встановлено.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, вимоги чинного законодавства України, виходячи з інтересів неповнолітніх дітей, суд дійшов висновку про доцільність стягування з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1200 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які підлягають індексації відповідно до закону, до досягнення дітьми повноліття.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили

Судові витрати.

Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Тому з відповідача слід стягнути 840,80грн судового збору на користь держави.

Керуючись ст.ст.10-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

позов задовольнити частково.

Розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей, визначений рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 29.11.2011 збільшити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1200 гривень 00 копійок (одній тисячі двісті гривень нуль копійок) щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які підлягають індексації відповідно до закону.

Стягнення аліментів розпочати з дня набрання даним рішенням законної сили, та з цього часу припинити стягнення аліментів по виконавчому листу №2/0903/488/11, виданому на виконання рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 29.11.2011.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд Івано-Франківської області або безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3 , фактичне місце проживання: село Ільці, присілок Флесівка,Верховинського району Івано-Франківської області; персональний ідентифікаціний номер НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; персональний ідентифікаціний номер НОМЕР_4 .

Повне рішення складено та підписано 01.03.2021.

Суддя Джус Р.В.