Провадження № 2/369/1027/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2021 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Ковальчук Л.М.,

за участю: секретаря судового засідання Миголь А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з даним позовом, обґрунтовуючи його тим, що наданий час вона є повнолітньою та навчається на платній основі у ВНЗ «Відкритий міжнародний університету розвитку людини «Україна» на першому курсі денної форми навчання в Інженерно-технологічному інституті, стипендію не отримує. Відповідач є батьком позивача, офіційно працевлаштований, має стабільний заробіток, однак добровільно домовитись з відповідачем про сплату аліментів не вдається, посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з часу звернення до суду та до закінчення навчання чи досягнення позивачем 23-річного віку.

Окрім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь половину вартості оплати за навчання у сумі 10000 грн. за кожен навчальний рік, починаючи з 2020 року.

Ухвалою від 25.11.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання.

Судом сторонам було направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі, а відповідачу також надіслано і копію позову з додатком.

Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, клопотань про розгляд справи у загальному позовному провадженні не надходило.

В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись.

Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити.

Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав частково у розмірі 1/8 частини доходу та 10000 грн. як половину вартості за навчання за 2020 рік, з посиланням на те, що на його утриманні перебуває малолітня дитина.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, у свідоцтві про народження від 02.10.2002 серії НОМЕР_1 її батьками зазначені: батько - ОСОБА_6 , мати - ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 04.10.2011 серії НОМЕР_2 , шлюб між чоловіком ОСОБА_6 та ОСОБА_2 розірвано, після чого колишній дружині та чоловіку присвоєно прізвище « ОСОБА_3 ».

ОСОБА_2 змінила ім`я, після чого її прізвище, власне ім`я та по батькові - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про зміну імені від 19.1.2011 серії НОМЕР_3 .

04.08.2020 між ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ВНЗ «Відкритий міжнародний університету розвитку людини «Україна» укладено договір № 58283 про навчання, відповідно до якого виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити навчання ОСОБА_1 на денній формі навчання, за спеціальністю - Харчові технології, строк навчання - 4 роки, бакалавр. Вартість освітньої послуги становить 80000 грн.

Відповідно до змісту довідки від 23.11.2020 № 571, виданої ВНЗ «Відкритий міжнародний університету розвитку людини «Україна» ОСОБА_1 вступила з 01.09.2020 до ВНЗ «Відкритий міжнародний університету розвитку людини «Україна» і в даний час навчається на 1 курсі денної форми навчання в Інженерно-технологічному інституті. Строк навчання в університеті до 01.09.2024, стипендію не отримує.

Відповідач у справі є батьком малолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 07.10.2011 серії НОМЕР_4 .

Положеннями ч. 1, 3 ст. 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Аналіз статей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дочок, синів, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Стягнення аліментів на утримання дочки, сина, які продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів останніх, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочок, синів, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Оцінивши в сукупності надані докази, суд встановив, що позивач продовжує навчання, не працює, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 200 СК України, відповідно до якої суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а також роз`яснень, наведених Пленумом Верховного Суду України в п. 17 вищевказаної Постанови, визначаючи розмір аліментів, судом враховується наявність у повнолітньої дочки потреби у матеріальній допомозі, у зв`язку з продовженням навчання, форма навчання денна, навчається за рахунок коштів фізичної особи, стипендію не отримує, що відповідач працює, має на утриманні одну малолітню дитину, визнав позовні вимоги частково та вказав на те, що можна надавати допомогу позивачу, але у меншому розмірі, аніж заявлено, враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на строк навчання в розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку щомісячно до досягнення позивачем 23 років, але не більше строку навчання.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на її користь половини вартості оплати за навчання у сумі 10000 грн. за кожен навчальний рік, починаючи з 2020 року, то в цій частині позов підлягає частковому задоволенню з урахуванням того, що відповідач визнав позов в частині половини вартості навчання за 2020 рік, а вимоги щодо захисту права, яке може бути порушено в майбутньому, не можуть бути задоволені.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Питання судового збору суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статями ст. 2, 19, 81, 141, 263, 265, 274-279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з 24.11.2020 та до досягнення останньою 23 років, але не більше строку навчання.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 10000 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_6 судовий збір на користь держави в сумі 840,80 гривень.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Ковальчук