03.03.2021 Справа № 756/3003/21
Справа пр. № 2-з/756/86/21
ун. № 756/3003/21
У Х В А Л А

03 березня 2021 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Андрейчук Т.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ярошенка Сергія Миколайовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бродський Валерій Володимирович, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, поновлення строку для подачі заяви та позову про прийняття спадщини за законом, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бродський В.В., про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, поновлення строку для подачі заяви та позову про прийняття спадщини за законом, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

02 березня 2021 року до суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову, в якій він просив суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 .

Заява мотивована тим, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2020 року у справі № 756/2440/20 було визнано за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 , що раніше належала її померлому чоловіку ОСОБА_2 .

Як стверджувала позивач, її намагаються виселити з квартири АДРЕСА_1 .

На думку заявника, невжиття заходу забезпечення позову істотно ускладнить чи унеможливить ефективний захист та поновлення порушених прав ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Ч. 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обгрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обгрунтуванням його необхідності.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 13 січня 2020 року у справі № 922/2163/17 Верховний Суд, зазначив, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заявником не зазначено жодного доказу на підтвердження наявності обставин, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову, у зв`язку з чим необхідно накласти арешт на нерухоме майно, зазначене у заяві про забезпечення позову.

Так, у заяві про забезпечення позову відсутні посилання на докази, які б свідчили, що існує загроза відчуження нерухомого майна, а також, що є інші спадкоємці, окрім ОСОБА_1 , які вчиняють будь-які дії, спрямовані на відчуження чи підготовку до відчуження квартири АДРЕСА_1 .

Також заявник не зазначає дійсну вартість нерухомого майна, на яке вона просить накласти арешт, з посиланням на докази на підтвердження вказаних обставин, що не дає можливості суду оцінити співмірність застосування вказаного заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами.

Окрім цього, суддя звертає увагу на те, що у заяві представника позивача ОСОБА_1 та долучених до неї документах не зазначено посилання на докази на підтвердження того, кому саме на час подання заяви про забезпечення позову належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1 (витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно).

З огляду на зазначене, у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.

Суддя роз`яснює заявнику, що відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для відмови.

Керуючись ст. ст. 149, 151, 153 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ярошенка Сергія Миколайовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бродський Валерій Володимирович, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, поновлення строку для подачі заяви та позову про прийняття спадщини за законом, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Т.В. Андрейчук