Справа № 589/3970/20
Провадження № 2/589/426/21
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Курбанової А.Р.,
за участі секретаря судового засідання Нагорної Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-
06 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом (уточненим 16.11.2020р.) про визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування будинком АДРЕСА_1 . В обгрунтування позову посилається на те, що він є власником вказаного будинку. Даний будинок позивач придбав за договором купівлі-продажу 29.07.2020 року. На момент набуття позивачем права власності на спірний будинок відповідачі вже був зареєстровані у ньому, але з 2015 року фактично не проживають. Посилаючись на те, що реєстрація відповідачів створює перешкоди позивачу у реалізації його права власності, він змушений сплачувати щомісячні поточні комунальні рахунки з урахуванням непроживаючих зареєстрованих осіб, позивач звернувся до суду із даним позовом.
В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій також наполягає на задоволенні позову, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачі, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, із заявою про розгляд справи у їх відсутності до суду не зверталися, відзиву не надали.
З урахуванням викладеного, судом у відповідності із ч. 4 ст. 223, 280, 281 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Позивач є власником будинку АДРЕСА_1 та набув право власності на це житло на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку від 29.07.2020р., укладеного з ОСОБА_2 (від імені якої діяв представник), що підтверджується як самим договором та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Право власності зареєстровано за позивачем 29.07.2020р. /а.с. 14-16/.
Згідно з довідкою про склад сім`ї від 20.10.2020р. /а.с. 12/ у будинку АДРЕСА_1 досі зареєстровані також ОСОБА_2 (колишній власник житла) та ОСОБА_3 (її онук).
З акту від 27.10.2020р., складеного секретарем Богданівської сільської ради та підписаного сусідами позивача, вбачається, що відповідачі по справі не проживають у будинку АДРЕСА_1 з 2015 року /а.с. 13/.
Крім того, як вбачається з наданої суду копії паспорта ОСОБА_2 , вона набула вид на проживання в Російській Федерації. Згідно з даними довідки від 14.11.2018р. № 1078 відповідач ОСОБА_3 також проживає в Республіці Карелії, РФ з 2018 року/а.с. 10,11/.
Конституцією (ст. 41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України).
Крім того, відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності будинок (квартиру), користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Аналогічну норму містять також ст.ст. 383, 405 ЦК України.
Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право власника будинку користуватись цим жилим приміщенням для власного проживання та проживання членів своєї сім`ї може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в цієї особи.
Із припиненням права власності особи втрачається й похідне право користування жилим приміщенням.
Як вбачається з вищенаведеного, відповідачі користувались спірним будинком як власник житла - ОСОБА_2 та член її сім`ї - ОСОБА_3 , при цьому вони втратили право власності, у тому числі і правомочча користування вказаним жилим приміщенням з моменту державної реєстрації цього права за позивачем. За таких обставин, відповідачі підлягають визнанню такими, що втратили право користування вказаним будинком.
Згідно зі статтею 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в загальній сумі 1681 грн 60 коп. у дольовому порядку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 316, 317, 319, 321, 383, 405 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 76-81, 83, 141, 223, 258, 259, 263-268, 280-282 ЦПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 / та ОСОБА_3 / ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП не відомий, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 /, такими, що втратили право користування житлом, а саме: будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 / та ОСОБА_3 / ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП не відомий, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 / на користь ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 / судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1681 грн 60 коп. у дольовому порядку по 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп. з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суду Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст складений 30.06.2021р.
Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області А.Р.Курбанова