Справа № 401/671/20
05.07.2021 року Долинський районний суд Кіровоградської області
у складі: головуючого - судді Баранського Д.М.,
за участю секретаря Поліщук Т.І.,
представника ОСОБА_1 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Долинській цивільну справу за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів, -
Позов мотивує тим, що на його обліку перебував ОСОБА_3 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_3 отримував щомісячні страхові виплати на банківський рахунок.
У червні 2019 року позивачу стало відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.
Позивач стверджує, що звертався до родичів ОСОБА_3 про повернення грошових коштів.
Встановлено, що спадкодавець мав доньку ОСОБА_2 , яка повідомляла про звернення до нотаріуса з метою отримати у банку інформацію про кошти ОСОБА_3 . Будинок батька нею здається у найм та пообіцяла у разі його продажу сплатити грошові кошти.
Фонд вважає, що кошти виплачені ОСОБА_3 на його рахунок могли бути отримані виключно його родичами.
Оскільки ОСОБА_2 є єдиною донькою померлого, відповідно є його єдиним спадкоємцем.
У судовому засіданні представник Фонду позов підтримав, просив його задовольнити, дав згоду на ухвалення у справі заочного рішення.
Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, повідомлялась про місце та час розгляду справи згідно з положеннями ст. 128 ЦПК України, про причину неявки не повідомила, відзив на позов не подала, заяву про розгляд справи за її відсутності не надіслала.
Оскільки відповідачка, яка повідомлялась про місце та час розгляду справи у судове засідання не з`явилась, не надіслала заяви про розгляд справи за її відсутності, відзив на позов не подала, суд уважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про відмову у позові з таких підстав.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (чч. 1, 2 ст. 83 ЦПК України).
Судом установлено, що на обліку у позивача перебував ОСОБА_3 та отримував страхові виплати на банківський рахунок.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.
Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом (ст. ст. 1216-1219 ЦК України).
За чч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України).
Статтею 1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу).
За чч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до чч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).
За змістом інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 61909008 від 2 жовтня 2020 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заведена.
Будь-яких фактичних даних, що свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 матеріали справи не містять.
У цій справі Фонд пред`явив свої вимоги до ОСОБА_2 вважаючи, що вона є донькою ОСОБА_3 та саме нею могли бути отримані спірні страхові виплати. Тобто щодо таких обставин позивач припускає.
Однак, матеріали цієї цивільної справи не містять будь-яких доказів про те, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 існували родинні відносини, тобто доводи позивача з цього приводу непідтверджені та відповідачкою невизнані.
Матеріали цієї цивільної справи також не містять достатніх доказів, що дають підставу однозначно стверджувати про отримання спірних грошових коштів відповідачкою.
Згідно з чч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Статтею 1215 ЦК України передбачено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.
Суд у цій справі встановив, що внаслідок дій Фонду, які виражалися у тому, що ним безпідставно здійснено страхові виплати за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на банківський рахунок одержувача, який помер, тобто не внаслідок рахункової помилки з боку позивача, особа безпідставно отримала ці виплати. При цьому достатніх та достовірних доказів, що однозначно стверджують про отримання цих коштів відповідачкою матеріали справи не містять. Зазначене на переконання суду є підставою для відмови у цьому позові.
Такі по суті висновки відображені у постановах Верховного Суду від 19 грудня 2018 року (справа № 591/3645/16-ц), від 1 серпня 2019 року (справа № 484/3052/16-ц), від 1 квітня 2019 року (справа № 357/849/17).
Відповідачка не надала до суду доказів понесення судових витрат.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 1212, 1215, 1216-1222, 1268-1270 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 19, 42, 48, 76, 81, 82, 83, 95, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-284, 354 ЦПК України, -
Відмовити у позові Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складений 12 липня 2021 року.
Суддя Долинського районного суду Д. М. Баранський