Справа № 539/916/21
Провадження № 2-з/539/6/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2021 м.Лубни

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Хоменко Д.Є., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, про визнання шлюбу недійсним та визнання права на спадщину,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, про визнання шлюбу недійсним та визнання права на спадщину.

Звертаючись до суду з вищевказаним позовом, ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, посилаючись на те, що існує необхідність у забезпеченні позову шляхом накладення арешту на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , площею 86 кв.м.; земельну ділянку площею 3,5501 га з кадастровим номером :07:007:0311, розташованої на території Литвяківської сільської ради Лубенського району, оцінка якої становить 115 977, 53 грн; земельну ділянку площею 3,5499 га з кадастровим номером :08:002:0789, розташованої на території Литвяківської сільської ради Лубенського району, оцінка якої становить 115 977,53 грн., що належали ОСОБА_3 на підставі права на спадщину, оскільки невжиття вказаних вище заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у разі ухвалення його на користь позивача.

Відповідно до вимог ст.151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Позивач ОСОБА_1 , звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, не надала суду достовірної інформації щодо належності спірного майна, на яке вона прохала накласти арешт. Накладення арешту на майно без встановлення його власника може призвести до порушення прав третіх осіб, що є неприпустимим.

Крім того, позивачем ОСОБА_1 не обґрунтовано необхідність забезпечення позову з яким вона звернулась в суд до ОСОБА_2 , із зазначенням ризиків які існують на момент звернення до суду щодо втрати майна чи неможливості його повернення у майбутньому.

Згідно ч.9 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

В порушення вимог п.3, 4, 7 ч.2 ст.151 ЦПК України, позивач не надала суду достовірної інформації щодо належності спірного майна, на яке вона прохала накласти арешт та не обґрунтувала необхідність забезпечення поданого позову, а тому, на підставі ч.9 ст.153 ЦПК України, заяву слід повернути заявнику.

Керуючись ст. ст. 151, 153 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до п. 15.5) Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Лубенського міськрайонного суду Д.Є. Хоменко