Постанова

Іменем України

30 червня 2021 року

м. Київ

справа № 343/828/18

провадження № 61-1603св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Фаловської І. М.,

суддів: Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Стрільчука В. А.,

учасники справи:

позивач - заступник керівника Калуської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Оболонської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Прокуратури Івано-Франківської області на рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 10 жовтня 2018 року у складі судді Лицура І. М. та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 12 грудня 2018 року у складі колегії суддів: Ясеновенко Л. В., Пнівчук О. В., Томин О. О.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2018 року Калуська місцева прокуратура в інтересах держави в особі Оболонської сільської ради Долинської району звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності на земельні ділянки та повернення земельних ділянок у власність територіальної громади Оболонської сільської ради.

Позов мотивований тим, що 31 січня 2017 року ОСОБА_1 незаконно оформила право приватної власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться в с. Оболоня Долинського району Івано-Франківської області, площею 0,9319 га, кадастровий номер: :01:003:0239, та площею 0,4297 га, кадастровий номер: :01:003:0240, у результаті чого дані земельні ділянки вибули із власності територіальної громади с. Оболоня Долинського району Івано-Франківської області.

Згідно з висновками оціночно-земельної експертизи від 26 лютого 2018 року № 4.4-17/18 та № 4.4-16/18, ринкова вартість зазначених земельних ділянок станом на 30 січня 2017 року може складати 256 458,88 грн та 118 253,44 грн відповідно.

До Долинського районного суду Івано-Франківської області 27 березня 2018 року направлено обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 28, частиною другою статті 364, частиною другою статті 28, частиною другою статті 366 КК України, які за попередньою змовою, діючи умисно, шляхом складання завідомо неправдивого документа, склали рішення Оболонської сільської ради від 25 грудня 2016 року № 141-11/2016, яке є офіційним документом, указавши, що Оболонська сільська рада вирішила передати у власність ОСОБА_1 земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства в с. Оболоня в урочищі «Солотвино», площею 0,9319 га, кадастровий номер: :01:003:0239, та в с. Оболоня вул. Одиниця , площею 0,4297 га, кадастровий номер: :01:003:0240, достовірно знаючи, що одинадцята сесія Оболонської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області 25 грудня 2016 року не відбувалася та відповідне рішення депутатами не приймалося.

Після цього в.о. сільського голови с. Оболоня ОСОБА_2 підписала вказане рішення та завірила його відтиском гербової печатки Оболонської сільської ради, надавши статусу офіційного документа. Надалі ОСОБА_3 , за попередньою змовою з ОСОБА_2 , усвідомлюючи, що вказане рішення є підробленим, а внесена до нього інформація є недостовірною, передав його ОСОБА_1 , яка незаконно оформила право приватної власності на зазначені земельні ділянки. У ході досудового розслідування кримінального провадження з`ясовано, що одинадцята сесія Оболонської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області 25 грудня 2016 року не відбувалася, а земельні питання на ній не розглядалися, депутати органу місцевого самоврядування за прийняття таких рішень та передачу земельних ділянок у власність не голосували.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 16 березня 2018 року на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства в с. Оболоня Долинського району Івано-Франківської області, площею 0,9319 га, кадастровий номер: :01:003:0239, та площею 0,4297 га, кадастровий номер: :01:003:0240, зареєстровано право власності за ОСОБА_1 , номер записів про право власності: 18830685 та 18891283, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 220 та 220.

Правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності належать органу місцевого самоврядування, яким у спірних правовідносинах є сільська рада. Таким чином, у разі прийняття сільською радою рішення, яке суперечить інтересам територіальної громади, такі дії не можуть вважатись виявленням волі власника та прийнятими у спосіб й у межах повноважень, а тому земельні ділянки підлягають поверненню на підставі статті 387 ЦК України.

На підставі викладеного, позивач просив суд скасувати записи у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 30 січня 2017 року № 18830685 та від 31 січня 2017 року № 18891283 про право власності ОСОБА_1 на земельні ділянки: площею 0,4297 га, вартістю 118 253,44 грн, що знаходиться в с. Оболоня урочище «Солотвино», кадастровий номер :01:003:0240, та площею 0,9319 га, вартістю 256 458,88 грн, яка розташована на вул. Одиниця в с. Оболоня , кадастровий номер :01:003:0239; повернути у власність територіальної громади Оболонської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області зазначені земельні ділянки, судові витрати по справі стягнути з відповідача.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 10 жовтня 2018 року у позові відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що звертаючись із позовом прокурор не послався на жодну норму закону, що передбачає право та процедуру скасування записів Державного реєстру про реєстрацію речових прав на нерухоме майно, а його посилання на статтю 387 ЦК України є безпідставним, оскільки цією статтею передбачено право власника витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, а ОСОБА_1 оформила своє право власності на спірні земельні ділянки на підставі рішення компетентного органу місцевого самоврядування Оболонської сільської ради, яке є чинним і в судовому порядку не оскаржувалося.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

На рішення місцевого суду перший заступник прокурора Івано-Франківської області подав апеляційну скаргу.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 12 грудня 2018 року рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 10 жовтня 2018 року залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його висновків.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У січні 2019 року Прокуратура Івано-Франківської області звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення місцевого суду та постанову суду апеляційної інстанції, справу направити на новий розгляд до місцевого суду; судові витрати стягнути з відповідача.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 30 січня 2019 року відкрито касаційне провадження, витребувано справу з суду першої інстанції, надіслано учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз'яснено їм право подати відзив на касаційну скаргу.

У лютому 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 14 червня 2021 року справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку щодо відмови у позові внаслідок неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права; не врахували, що спірна земельна ділянка вибула з володіння поза волею дійсного власника - територіальної громади та підлягає витребуванню на його користь; витребування майна з володіння відповідача відповідає критерію законності, оскільки здійснюється на підставі статей 387, 388 ЦК України у зв`язку з безпідставним і неправомірним заволодінням майном територіальної громади; суди попередніх інстанцій усупереч пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України відмовили у задоволенні клопотання прокурора про зупинення провадження у справі до розгляду кримінальної справи, що матиме преюдиційне значення.

У березні 2019 року до Верховного Суду надійшли відзиви ОСОБА_1 та Оболонської сільської ради Долинського району на касаційну скаргу, в яких вони просили залишити її без задоволення, а оскаржені судові рішення без змін.

У жовтні 2020 року до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшли доповнення до відзиву на касаційну скаргу у якому вона просить врахувати під час розгляду касаційної скарги висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, яких дійшов Верховний Суд у постанові від 12 червня 2020 року у справі № 343/488/18 (провадження № 61-7821св19).

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди установили, що рішенням Оболонської сільської ради від 30 травня 2016 року № 83-7/2016 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства в с. Оболоня, а саме: ділянки № 1 площею 0,9319 га на вул. Одиниця (біля Адька) та ділянки № 2 площею 0,4297 га в урочищі « Солотвино » (а. с. 58).

Зазначене рішення сільської ради прийнято за поданою ОСОБА_1 відповідною заявою (а. с. 41).

06 червня 2016 року складено акти про встановлення та узгодження меж земельних ділянок площею 0,9319 га та 0,4297 га та акти про встановлення довгострокових знаків та передачі їх на збереження (а. с. 46, 47, 62, 63).

ТОВ «Інформаційно-кадастровий центр» виготовлені проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 0,4297 га в урочищі «Солотвино» та 0,9319 га на вул. Одиниця ОСОБА_1 , а відділом містобудування та архітектури Долинської районної державної адміністрації 07 вересня 2016 року надані висновки про те, що земельні ділянки розміщені в межах генерального плану, обмежень і обтяжень не виявлено (а. с.45, 61).

Рішенням Оболонської сільської ради від 25 грудня 2016 року затверджено проект землеустрою земельних ділянок загальною площею 1,3616 га для ведення особистого селянського господарства: ділянка № 1 площею 0,4297 га в урочищі « Солотвино », кадастровий номер :01:003:0240, та ділянка № 2 площею 0,9319 га на вул. Одиниця , кадастровий номер :01:003:0239, та передано вказані земельні ділянки у власність ОСОБА_1 (а. с. 8).

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 16 березня 2018 року, земельна ділянка площею 0,4297 га в с. Оболоня, кадастровий номер :01:003:0240, та земельна ділянка площею 0,9319 га в с. Оболоня на вул. Одиниця , кадастровий номер :01:003:0239, належать ОСОБА_1 (а. с. 32, 33).

Відповідно до протоколу одинадцятої сесії Оболонської сільської ради від 25 грудня 2016 року присутніми на засіданні сесії були тринадцять депутатів з чотирнадцяти обраних. Крім того, на засіданні сесії був присутній спеціаліст по землевпорядкуванню.

На порядок денний було запропоновано розгляд питання про сільський бюджет на 2017 рік та розгляд заяв громадян, серед яких була і заява ОСОБА_1 (а. с.10-12).

У відповіді на заяву ОСОБА_1 від 08 червня 2018 року до Оболонської сільської ради зазначено, що сільська рада не згідна з позбавленням ОСОБА_1 права власності на земельні ділянки. (а. с.85).

Прокурором не підтверджено жодними належними та допустимими доказами те, що одинадцята сесія Оболонської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області 25 грудня 2016 року не відбувалася та рішення про надання земельних ділянок ОСОБА_1 не приймалося.

Оголошена ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 28, частиною другою статті 364, частиною другою статті 28, частиною другою статті 366 КК України, на які посилається прокурор, не є належними та допустимими доказами того, що сесія Оболонської сільської ради 25 грудня 2016 року не проводилася, оскільки доказів визнання рішень цієї сесії незаконними суду не надано, кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не розглянуто, вказані особи не визнані винними у вчиненні інкримінованих їм злочинів, а згідно зі статтею 62 Конституції України в Україні діє презумпція невинуватості.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до пункту 2 розділу II «Перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Частиною другою статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов місцевий суд, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позов є безпідставним, ОСОБА_1 оформила своє право власності на спірні земельні ділянки на підставі рішення компетентного органу місцевого самоврядування Оболонської сільської ради, яке є чинним і в судовому порядку не оскаржувалося.

Колегія суддів не може погодитись із таким висновком враховуючи порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права під час розгляду справи.

Частиною першою статті 251 ЦПК України передбачено вичерпний перелік підстав для виникнення обов`язку суду зупинити провадження у справі.

Пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Відповідно до цієї ж норми суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

З огляду на зазначене, для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи за наявності доказової бази та встановлених на підставі цих доказів фактичних обставин.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі.

Таким чином, необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у цій справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній зі справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Із справи відомо, що до суду першої інстанції Калуською місцевою прокуратурою подано клопотання про зупинення провадження у справі на підставі пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України у зв`язку із розглядом Долинським районним судом Івано-Франківської області кримінальної справи № 343/356/18 (кримінальне провадження № 0000064 від 27 січня 2018 року) по обвинуваченню ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за частиною другою статті 28, частиною другою статті 364, частиною другою статті 28, частиною другою статті 366 КК України (а. с. 81-84).

Аналогічне клопотання подано до суду апеляційної інстанції Прокуратурою Івано-Франківської області (а. с. 136-137).

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 07 серпня 2018 року у задоволенні клопотання прокурора про зупинення провадження у справі відмовлено (а. с. 92-93).

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 12 грудня 2018 року у задоволенні клопотання прокурора про зупинення провадження у справі відмовлено (а. с. 183-184).

У справі, що переглядається, предметом спору є рішення Оболонської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області від 25 грудня 2016 року, яким затверджено проект землеустрою земельних ділянок загальною площею 1,3616 га для ведення особистого селянського господарства: ділянка № 1 площею 0,4297 га в урочищі « Солотвино », кадастровий номер :01:003:0240, та ділянка № 2 площею 0,9319 га на вул. Одиниця , кадастровий номер :01:003:0239, та на підставі якого ОСОБА_1 зареєстровано право власності на зазначені земельні ділянки.

Предметом розгляду кримінальної справи № 343/356/18 є встановлення вини посадових осіб Оболонської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області щодо підроблення рішення Оболонської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області від 25 грудня 2016 року за яким земельні ділянки вибули із власності територіальної громади с. Оболоня Долинського району Івано-Франківської області поза межами закону.

Тобто, між справами існує тісний матеріально-правовий зв`язок, який виявляється в тому, що за умови підтвердження складу злочину, а саме факту підроблення рішення Оболонської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області від 25 грудня 2016 рокуу кримінальній справі, цей факт матиме преюдиційне значення для розгляду справи, яка переглядається.

За таких обставин, суди порушили норми процесуального права, у зв`язку з чим дійшли передчасного висновку щодо відмови у позові.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що наявні правові підстави для скасування рішень судів попередніх інстанцій та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів не може взяти до уваги під час розгляду касаційної скарги посилання ОСОБА_1 на висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, яких дійшов Верховний Суд у постанові від 12 червня 2020 року у справі № 343/488/18 (провадження № 61-7821св19), оскільки суд касаційної інстанції не перевіряє правильність судових рішень по суті, так як скасовує рішення судів попередніх інстанцій у зв`язку з порушенням норм процесуального права.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до пункту першого частини третьої та четвертої статті 411 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Верховним Судом взято до уваги тривалий час розгляду судами вказаної справи, однак з метою дотримання принципів справедливості, добросовісності та розумності, що є загальними засадами цивільного законодавства (стаття 3 ЦК України), а також основоположних засад (принципів) цивільного судочинства (частина третя статті 2 ЦПК України), суд дійшов висновку про передачу справи на новий розгляд до суду першої інстанції для повного, всебічного та об`єктивного дослідження і встановлення фактичних обставин, що мають важливе значення для правильного вирішення справи.

Під час нового розгляду суду належить врахувати викладене, перевірити чи постановлено вирок у кримінальній справі, а у разі відсутності вироку - вирішити питання щодо зупинення провадження у цій справі, розглянути справу в установлені законом розумні строки з додержанням вимог матеріального і процесуального права, дослідити та належним чином оцінити подані сторонами докази, дати правову оцінку доводам і запереченням сторін та ухвалити законне і справедливе судове рішення відповідно до встановлених обставин та вимог закону.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що справа направляється на новий розгляд до суду першої інстанції, то підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 141, 402, 409, 411, 416 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Прокуратури Івано-Франківської області задовольнити.

Рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 10 жовтня 2018 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 12 грудня 2018 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий І. М. Фаловська
Судді: В. М. Ігнатенко С. О. Карпенко С. Ю. Мартєв В. А. Стрільчук