КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

Справа №757/55436/18-ц Головуючий у 1 інстанції: Остапчук Т.В.

Провадження №22-ц/824/8824/2021 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

07 липня 2021 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гаращенко Д.Р., перевіривши відповідність вимогам ст. ст. 352-356 ЦПК України апеляційної скарги адвоката Гаврилової Ірини Анатоліївни представника ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 02 квітня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця, Міністерства охорони здоров`я України, ОСОБА_2 про визнання незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 02 квітня 2021 року позов ОСОБА_1 до Національного медичного університету ім. О.О. Богомольця, Міністерства охорони здоров`я України, ОСОБА_2 про визнання незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, 07 травня 2021 року адвокат Гаврилова І.А. представник ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга подана в строк, передбачений ч. 1 ст. 354 ЦПК України.

Разом з тим, під час вивчення апеляційної скарги встановлено, що вона не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

У п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України визначено, що до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Судовий збір справляється за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України (ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Як вбачається з апеляційної скарги апелянт оскаржує рішення лише в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

У Рішенні від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013 у справі №1-13/2013 Конституційний Суд України зазначив, що поняття «заробітна плата» і «оплата праці», які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків, а також дійшов висновку, що під заробітною платою, що належить працівникові, необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, установлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Отже, заробітною платою є винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець (власник або уповноважений ним орган підприємства, установи, організації) виплачує працівникові за виконану ним роботу (усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

Структура заробітної плати визначена статтею 2 Закону України «Про оплату праці».

Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки), яка встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати - це виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі 522/13736/15 (провадження №61-25545сво18) зробив висновок, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

Велика Палата Верховного Суду у справі №910/4518/16 (провадження №12-301гс18) зробила висновок, що розміщення норм статей 116, 117 Кодексу законів про працю України в розділі VII «Оплата праці» є логічно вмотивованим, оскільки ними встановлено відповідальність роботодавців за затримку виплат коштів винагороди за виконану працівниками роботу, які повинні бути виплачені при їх звільненні. Проте таке розташування зазначених норм права не свідчить про належність середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні до структури заробітної плати. З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Отже, системний аналіз наведеної норми закону з врахуванням наведених правових висновків Верховного Суду дає підстави для висновку, що від сплати судового збору на всіх стадіях судового розгляду справи на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільненні позивачі лише щодо вимог про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, разом з цим за подання позову із іншими ніж ті, що зазначені позовними вимогами позивачі мають здійснити сплату судового збору.

Згідно пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пп. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду судовий збір сплачується в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

06 травня 2019 року адвокат Грабовий А.М. представник ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції клопотання про усунення недоліків, в якому зазначив, що з метою усунення недоліків позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн за вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Також представником позивача долучено квитанцію про сплату судового збору в розмірі 768,40 грн. (а.с. 73-80 т. 2)

Отже, при поданні апеляційної скарги ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у встановленому розмірі за вимогу майнового характеру, а саме, за вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

150% ставки, що підлягала сплаті при поданні заяви, становить: 768,40 грн ? 150% = 1152,60 грн, а тому апелянт має сплатити судовий збір у розмірі 1152,60 грн на реквізити Київського апеляційного суду(отримувач коштів: ГУК у м.Києві/Соломян.р-н 22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: №UA0026010; код класифікації доходів бюджету: 22030101; призначення платежу: *;101; (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб, реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від (дата оскаржуваного рішення), по справі (номер справи), Київський апеляційний суд).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 ЦПК України, застосовуються положення ст.185 ЦПК України.

Згідно з ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху із зазначенням недоліків позовної заяви, способом і строком їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене вище, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати апелянту строк для усунення виявлених судом недоліків.

Керуючись ст.ст.185, 357 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Гаврилової Ірини Анатоліївни представника ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 02 квітня 2021 року залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали шляхом надання суду апеляційної інстанції оригіналу квитанції про сплату судового збору в розмірі 1152 грн 60 коп.

Роз`яснити, що у випадку не усунення у встановлений термін недоліків апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Д.Р. Гаращенко