Справа № 523/1008/21
Провадження №2/523/2356/21

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2021 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі головуючої судді: Кремер І.О.,

з участю секретаря судового засідання: Скоріної М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 24 в місті Одеса цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Обгрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що 30.06.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 503. Від даного шлюбу народилися діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки, за час перебування у шлюбі через різні погляди на життя виникали постійні непорозуміння та сварки, котрі повторюються неодноразово. Протягом останнього року подружжя проживає окремо. Оскільки збереження сім`ї є неможливим, просить суд задовольнити позов та ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений 30.06.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 503.

Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд прийшов до висновку про проведення розгляду даної справи за участю сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Однак, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд провести розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання з`явилася. Однак, надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу із ОСОБА_1 не заперечує та просить суд провести розгляд даної справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

По справі встановлено, що 30.06.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 503, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_1 від 30.06.2012 року (а.с. 8).

Від даного шлюбу народилися діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження Серії НОМЕР_2 від 11.03.2013 року) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Свідоцтво про народження Серії НОМЕР_3 від 18.05.2015 року).

Із викладених позивачем обставин у позовні заяві вбачається, що протягом останнього року подружжя проживало окремо.

Правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України.

Суд враховує, що регулювання шлюбно сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Згідно положення ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру та бажання зберегти шлюб з відповідачем.

Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Згідно ст. 56 ч. 3 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини, а ч. 4 цієї ж статті передбачає, що примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя.

Враховуючи наведене та, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а отже, укладений між сторонами по справі шлюб підлягає розірванню.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. ст.ст. 4, 7, 10, 49, 76, 79, 211, 228, 258 259, 264, 265, 278, 279, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений 30 червня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції зроблено актовий запис № 503 розірвати.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 .

Після набрання рішенням суду законної сили копію рішення суду направити до Суворовського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом згідно з ч. 3 ст. 115 СК України є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного тексту судового рішення 03 березня 2021 року.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси: І.О. Кремер