Справа № 454/158/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2021 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Струс Т. В. ,

за участю секретаря Синевської Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Сокальської міської ради про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися в суд з даною позовною заявою до відповідача, свої вимоги мотивують тим, що на підставі рішення виконкому Забузької сільської ради від 03.11.1972 року за № 20 під будинковолодінням виділялась земельна ділянка, про що видано свідоцтво про забудову садиби в сільських населених пунктах на ім`я ОСОБА_5 . Відповідно до свідоцтва про право власності від 20.05.1987 року виданого на підставі рішення Сокальського райвиконкому від 16.04.1987 року за № 112 будинок на праві приватної власності зареєстровано за ОСОБА_5 , як головою колгоспного двору про, що зроблено запис № 46 від 20.05.1987 року в Червоноградському МБТІ. Зазначає, що позивачка ОСОБА_6 вступила в шлюб з ОСОБА_2 , який став проживати в спірному будинку, та вести з ними спільне господарство. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер і головою колгоспного двору стала ОСОБА_7 , 1922 р.н.. Вказують, що в 2015 році позивачі, а також ОСОБА_7 звертались до суду із позовом про визнання права власності. Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 19.06.2020 року позов задоволено та визнано право спільно власності за ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на спірний будинок. Рішенням апеляційного суду Львівської області від 27.10.2015 року дане рішення скасовано та в позові відмовлено. Зазначають, що відмовлено у вказаному позові із двох причин, перша те, що в провадженні Сокальського районного суду була справа № 454/116/15 за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 2/3 частини спірного будинку, друга це не звернення позивачем до органів ДАБІ для введення в експлуатацію реконструйованого будинку. Ухвалою ВССУ від 20.01.2016 року рішення апеляційного суду залишено без змін. По справі за позовом дружини позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_8 рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 14.02.2018 року визнано за ОСОБА_8 право спільної власності на 2/3 частини будинку по АДРЕСА_1 та право власності на 1/3 ідеальну частину цього будинку, а також визнано право спільної власності на будівельні матеріали. Постановою Львівського апеляційного суду від 05.09.2018 року в цій частині скасовано рішення суду та ОСОБА_8 відмовлено у задоволенні позовних вимог. Основною підставою у відмові стало те, що вона не надала доказів участі у реконструкції спірного будинку і співвласники будинку сім`я ОСОБА_1 їй згоди не надавали на таку участь. Фактично суд апеляційної інстанції констатував факт відсутності у ОСОБА_8 будь яких прав на спірне будинковолодіння. Постановою Верховного Суду від 15.07.2020 року постанова апеляційного суду залишена без змін, касаційна скарга без задоволення. ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , членами колгоспного двору станом на 15.04.1991 року були: донька ОСОБА_6 , зять ОСОБА_2 , внук ОСОБА_3 , онука ОСОБА_12 . Згідно Державного акту на право власності на землю, виданого на підставі рішення IX ceciї I скликання Опільськоі сільської ради від 29.02.2000 року ОСОБА_7 було передано у власність земельну ділянку площею 0,1903га для будівництва та обслуговування житлового будинку i господарських будівель. 24.02.2015 року ОСОБА_7 отримала витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку площею 0,1903га. з кадастровим номером :00:09:005:1111 і їй було видано державний акт на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЛВ № 047316 по АДРЕСА_1 . 28.02.2017 року ОСОБА_3 звернувся із заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець після смерті бабці по заповіту. Державним нотаріусом Сокальської нотаріальної контори було відмовлено у прийнятті спадщини про що ОСОБА_3 повідомлено листом від 02.10.2020 року. Відповідно, єдиним правовстановлюючим документом на даний час на спірний будинок залишається свідоцтва про право власності від 20.05.1987 року виданого на підставі рішення Сокальського райвиконкому від 16.04.1987року за № 112 будинок на праві власності (колгоспний двір) був зареєстрований за ОСОБА_5 (голова двору) про що зроблено запис № 46 від 20.5.1987 року в Червоноградському МБТІ. Також, увесь період із 1987 року по 2000 рік ОСОБА_5 , а пізніше ОСОБА_7 та ОСОБА_2 здійснювали реконструкцію будинку та збільшили його площу до 258 м.кв. та добудували господарські будівлі згідно технічного паспорту. ОСОБА_7 та інші члени сім`ї не оформили право власності на даний будинок після смерті голови колгоспного двору ОСОБА_5 .. Таким чином, станом на даний час у позивачів не має права звертатись до ДАБІ із декларацію про закінчення реконструкції (будівництва) будинку так, як титульний власник ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а титульний власник земельної ділянки ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім цього, спірний будинок по АДРЕСА_1 відносився до колгоспного двору. Таким чином, фактично члени колгоспного двору стали співвласниками даного будинку та стали члени колгоспного двору, а саме: батько ОСОБА_5 , дружина ОСОБА_7 , донька ОСОБА_6 , зять ОСОБА_2 , внук ОСОБА_3 , онука ОСОБА_13 . Усім належалось по 1/6 частині будинку. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і його частку прийняла дружина та донька фактичним вступом в управління спадковим майном. ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 і фактично онук як єдиний спадкоємець прийняв спадщину по заповіту своїм проживанням та зверненням до нотаріуса. Таким чином, із вирахуванням часток співвласників будинку на даний час співласниками будинку в частках є: ОСОБА_3 - 5/12, ОСОБА_6 - 3/12, ОСОБА_2 - 2/12, ОСОБА_4 - 2/12. У зв`язку із тим, що нотаріус не має можливості оформити спадщину на будинок по АДРЕСА_1 , позивачі позбавлені можливості оформити спадщину, окрім як в позасудовому порядку. Крім цього, право власності на земельну ділянку під будинком зареєстроване за ОСОБА_7 , яка за життя в органи архітектурно будівельної інспекції не звернулась із декларацією про введення об`єкта в експлуатацію, тому позивачі фактично не можуть зареєструвати своє право власності, а нотаріус відмовляється оформляти земельну ділянку без правовстановлюючих документів на будинок в порядку спадкування. Просять суд визнати за ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 право спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами по АДРЕСА_1 та земельну ділянку кадастровий номер :09:005:1111) для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,1903га. із визначенням часток наступним чином, за ОСОБА_6 визнати право на 3/12 частину будинковолодіння та земельної ділянки , ОСОБА_3 право на 5/12 частину будинковолодіння та земельної ділянки, ОСОБА_2 визнати право на 2/12 частину будинковолодіння та земельної ділянки, ОСОБА_4 визнати право на 2/12 частину будинковолодіння та земельної ділянки.

В заяві про уточнення позовних вимог від 22.02.2021р. представник позивачів - адвокат Огорілко Ю.В. просив визнати за позивачами згідно вказаних часток за кожним земельної ділянки та житлового будинку по АДРЕСА_1 , загальною площею 94,1м.кв., з якої житлова 57м.кв., який складається із кімнат згідно технічного паспорта і приміщень 1-7 площею 24м.кв., 1-6 площею 18,8м.кв., 1-5 площею 13м.кв., 1-8 площею 8м.кв., 1-9 площею 14,2м.кв., 1-10 площею 5,1 м.кв., 1-12 площею 9,4м.кв., 1-11 площею 1,8м.кв..

Представник позивачів - адвокат Огорілко Ю.В. в судове засідання не прибув, у наданій суду заяві просиві розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача Сокальської міської ради в судове засідання не прибув, у наданій суду заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, щодо прийняття рішення у справі покладається на розсуд суду.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно копії свідоцтва про право особистої власності на будівлю від 20.05.1987 року виданого на підставі рішення Сокальського райвиконкому від 16.04.1987 року за № 112 будинковолодіння АДРЕСА_1 дійсно належить колгоспному двору ОСОБА_5 , про що зроблено запис № 46 від 20.5.1987 року в Червоноградському МБТІ.

Із копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , встановлено, що 13.07.1966р. зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_14 .

Відповідно до копії довідки Опільської сільської ради №30 від 13.02.2015р., встановлено, що головою колгоспного двору в АДРЕСА_1 згідно записів погосподарської книги №2 за 1977-1979р.р. був ОСОБА_5 . Членами двору були: дружина - ОСОБА_7 , дочка ОСОБА_15 , тітка ОСОБА_16 , зять - ОСОБА_2 , внук ОСОБА_3 , внучка - ОСОБА_13 ..

Після смерті ОСОБА_5 головою двору була ОСОБА_7 та членами двору: дочка - ОСОБА_6 , зять - ОСОБА_2 , внук - ОСОБА_3 , внучка - ОСОБА_13 , яка вибула 09.02.1995р.

Також дослідженим витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.05.2015р., встановлено, що ОСОБА_7 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,1903га. кадастровий номер :09:005:1111) для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва; для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Як встановлено в ході розгляду справи ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до копії заповіту ОСОБА_7 від 09.08.2002р., встановлено, що все належне їй майно і те на яке за законом матиме право, вона заповіла ОСОБА_3 .

Згідно копії листа Сокальської державної нотаріальної контори від 02.10.2020р., що адресований ОСОБА_3 , встановлено, що таким відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку для його обслуговування в АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також із копії рішення Сокальського районного суду Львівської області від 19.06.2015р. в справі №454/1406/15-ц, встановленого, таким задоволено позовні вимоги ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 до ОСОБА_3 , третьої особи КП ЛОР «Червоноградське МБТІ», а саме визнано право спільно власності за ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на спірний будинок.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 27.10.2015 року вказане рішення Сокальського районного суду скасовано та в позові відмовлено. Згідно змісту рішення, відмова у позові базувалась на тому, що у провадженні Сокальського районного суду знаходилась справа № 454/116/15 за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 2/3 частини спірного будинку, а також те, що позивачі не зверталися до ДАБІ для введення в експлуатацію реконструйованого будинку.

Ухвалою Верховного Суду України від 20.01.2016 року рішення апеляційного суду залишено без змін.

Також із копії рішення Сокальського районного суду Львівської області від 14.02.2018р. в справі №454/116/15-ц за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 про визнання майна спільною власністю та поділ спільного майна подружжя, встановлено, що таким позов задоволено частково, зокрема визнано за ОСОБА_8 право спільної власності на 2/3 частини будинку по АДРЕСА_1 та право власності на 1/3 ідеальну частину цього будинку, а також визнано право спільної власності на будівельні матеріали.

Постановою Львівського апеляційного суду від 05.09.2018 року в цій частині скасовано рішення суду та ОСОБА_8 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Постановою Верховного Суду України від 15.07.2020 року постанова апеляційного суду залишена без змін, касаційна скарга без задоволення.

Відтак, згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені вищезазначеними рішеннями судів, що набрали законної сили, відносно правового статусу спірного будинковолодіння не підлягають доказуванню при розгляді даної спарви.

Згідно приписів ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно ч.2 ст. 123 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до роз`яснень, що викладені в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року N 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів (далі - Вказівки), затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР (далі - Держкомстат СРСР) від 12 травня 1985 року N 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року N 69.

Згідно із зазначеними Вказівками суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працюють у колгоспі, але не є членами колгоспу, відносяться до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1225 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (статті 1217, 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

В ході розгляду справи встановлено, що будинок по АДРЕСА_1 відносився до колгоспного двору.

Таким чином, члени колгоспного двору стали співвласниками даного будинку.

Фактично, співвласники будинку стали і члени колгоспного двору, а саме: батько ОСОБА_5 , дружина ОСОБА_7 , донька ОСОБА_6 , зять ОСОБА_2 , внук ОСОБА_3 , онука ОСОБА_13 . Всім їм належалось по 1/6 частині будинку.. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і його частку прийняла дружина та донька фактичним вступом в управління спадковим майном. ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 і фактично онук як єдиний спадкоємець прийняв спадщину по заповіту своїм проживанням та зверненням до нотаріуса.

Відтак, із вирахуванням часток співвласників будинку на даний час співвласниками будинку в частках є: ОСОБА_3 - 5/12, ОСОБА_6 - 3/12, ОСОБА_2 - 2/12, ОСОБА_4 - 2/12.

Разом з тим, представником позивачів уточнено позовні вимоги щодо спірного будинку, а саме ставиться вимога щодо визнання за позивачами права власності на будинок у фактичних розмірах до його реконструкції, а саме згідно даних технічного паспорта, де загальна площа становить 94,1м.кв., з якої житлова 57м.кв., будинок складається із кімнат та приміщень: 1-7 площею 24м.кв., 1-6 площею 18,8м.кв., 1-5 площею 13м.кв., 1-8 площею 8м.кв., 1-9 площею 14,2м.кв., 1-10 площею 5,1м.кв., 1-12 площею 9,4м.кв., 1-11 площею 1,8м.кв..

Відповідно, суд розглядає даний спір в межах заявлених позивачами вимог та не досліджує обставини щодо самочинної реконструкції (добудови) спірного будинку.

В ході розгляду справи судом встановлено, що власник спірного будинковолодіння ОСОБА_5 помер в 1991р., як і померла в 2016р. власник земельної ділянки для будівництва та обслуговування спірного будинку ОСОБА_7 , відповідно позивачі позбавлені можливості звернутися у ДАБІ із декларацією про закінчення реконструкції (будівництва) будинку. Крім цього, встановлено, що позивачу ОСОБА_3 відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний будинок та земельну ділянку після смерті ОСОБА_7 , яка була головою колгоспного двору після смерті чоловіка.

Відтак, вимоги позивачів щодо визнання за ними права спільної часткової власності на спірне будинковолодівння та земельну ділянку для його будівництва та обслуговування підлягають до задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_6 (ін. НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (і.н. НОМЕР_3 ), ОСОБА_2 (і.н. НОМЕР_4 ), ОСОБА_4 (і.н. НОМЕР_5 ) право спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 загальною площею 94,1м.кв., з якої житлова 57м.кв., та який складається із кімнат і приміщень: 1-7 площею 24м.кв., 1-6 площею 18,8м.кв., 1-5 площею 13м.кв., 1-8 площею 8м.кв., 1-9 площею 14,2м.кв., 1-10 площею 5,1 м.кв., 1-12 площею 9,4м.кв., 1-11 площею 1,8м.кв., а також земельну ділянку кадастровий номер :09:005:1111) для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,1903га. із визначенням часток наступним чином, за ОСОБА_6 визнати право на 3/12 частину будинковолодіння та земельної ділянки, ОСОБА_3 право на 5/12 частину будинковолодіння та земельної ділянки, ОСОБА_2 визнати право на 2/12 частину будинковолодіння та земельної ділянки, ОСОБА_4 визнати право на 2/12 частину будинковолодіння та земельної ділянки.

Рішення може бути оскаржене учасниками розгляду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Позивач: ОСОБА_6 , (ін. НОМЕР_2 ) місце проживання - АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_2 , (і.н. НОМЕР_4 ) місце проживання - АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_3 , (і.н. НОМЕР_3 ) місце проживання - АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_4 , (і.н. НОМЕР_5 ) місце проживання - АДРЕСА_1 .

Відповідач: Сокальська міська рада, місце знаходження - м. Сокаль, вул. Шептицького, 44, Львівської області.

Головуючий: Т. В. Струс