Провадження № 2-о/752/411/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 липня 2021 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Коротун Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа: Голосіївський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Мін`юсту (м.Київ),

встановив:

14.06.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку окремого провадження про встановлення факту смерті, заінтересована особа Голосіївський районний м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Мін`юсту (м.Київ).

В обґрунтування заявлених вимог заявником зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Севастополь померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була матір`ю заявника ОСОБА_1 . Оскільки м. Севастополь є тимчасово окупованою територією, заявник звернувся до Голосіївського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Мін`юсту (м.Київ) з заявою про реєстрацію смерті ОСОБА_2 , на підтвердження факту смерті надав документи, видані відділом записів актів цивільного стану Гагаринського району міста Севастополя Управління ЗАГС міста Севастополя. Однак у реєстрації факту смерті ОСОБА_1 отримав відмову, оскільки документи, що видані органами влади, створеними всупереч законодавству України, є недійсними та не створюють будь-яких правових наслідків. Встановити факт смерті ОСОБА_2 потрібно заявнику ОСОБА_1 для державної реєстрації смерті померлої особи, проведеної державним органом України.

Просив встановити факт смерті у м. Севастополі, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, уродженки с. Сунжа, Пригородного району, Северо-Осетінської АРСР.

Заявник ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заінтересована особа про його дату та місце судового засідання повідомлялася належним чином, явку свого представника не забезпечив.

З огляду на викладене, врахувавши думку заявника, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності заявника та заінтересованих осіб.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Звертаючись до суду, з заявою про встановлення факту смерті, ОСОБА_1 посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Севастополь, померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була матір`ю заявника ОСОБА_1 .

Однак, територія м. Севастополь є тимчасово окупованою територією, а тому не може отримати свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , що потрібне заявнику для державної реєстрації смерті померлої особи, проведеної державним органом України.

Зі змісту наданих ОСОБА_1 доказів на підтвердження факту смерті ОСОБА_2 вбачається, що зазначені документи підтверджують факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Севастополь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, уродженки с. Сунжа, Пригородного району, Северо-Осетінської АРСР.

. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

За правилами ст. 293, п. 8 ч. 1 ст. 315, ст. 317 ЦПК України, в порядку цивільного судочинства розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав; суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; заява про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника; заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України; справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду; ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання; копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час, приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК України.

За даними медичного свідоцтва про смерть серії 67 № 051071 виданого 25.05.2021 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Севастополь.

За правилами ст. ст. 1, 9, 17, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України; державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків; у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна; громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі, соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Надане заявником ОСОБА_1 лікарське свідоцтво про смерть, що підтверджує факт смерті ОСОБА_2 , видане органом державної влади, який створений всупереч законодавству України, а тому не є підставою для реєстрації смерті за правилами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Однак, зважаючи на те, що представник заявника не може отримати від закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, що створені за законодавством України, документ встановленої форми про смерть та на його підставі зареєструвати ОСОБА_2 для державної реєстрації смерті померлої особи, проведеної державним органом України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ОСОБА_2 у судовому порядку, що також за правилами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до правил ст. ст. 317 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженки с. Сунжа, Пригородного району, Северо-Осетінської АРСР, яка була зареєстрована у встановленому законом порядку за адресою: АДРЕСА_1 , допустити до негайного виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. . 293, 294, 315, 316, 317, 319 ЦПК України, Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», -

вирішив:

заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа: Голосіївський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Мін`юсту (м.Київ), задовольнити.

Встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Севастополь, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, уродженки. с. Сунжа, Пригородного району, Северо-Осетінської АРСР, яка була зареєстрована у встановленому законом порядку за адресою: АДРЕСА_1

Рішення допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано , набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, або ж через суд першої інстанції, яким ухвалено оскаржуване судове рішення.

Суддя К.Г. Плахотнюк