Справа № 438/1470/19
Номер провадження 2/438/53/2021
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02 липня 2021 року Бориславський міський суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Слиша А.Т.

за участю секретаря судового засідання - Гадубяк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бориславської міської ради Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання права власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Бориславського міського суду Львівської області з позовом до Бориславської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в якому просить визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначає, що їй напідставі Договору купівлі-продажу квартири від 04.04.2001р., посвідченого приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Василевич О.Р. за реєстровим номером 775, зареєстрованого 29.05.2001р. в Дрогобицькому державному комунальному міжміському бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки за реєстровим №7583 у книзі № 24, належить квартира АДРЕСА_2 , у якому дев`ять квартир. Також, згідно Договору дарування від 11.09.2002р., посвідченим приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Василевич О.Р. за реєстровим номером 1484, та зареєстрованого 03.10.2002р. в Дрогобицькому державному комунальному МБТІ та ЕО за реєстровим №1195, вона прийняла в дар 35/100 ідеальних частин квартири АДРЕСА_3 . Згідно рішення виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області №58 від 28.01.2003р, «Про дозвіл гр. ОСОБА_1 на приєднання кухні з квартири АДРЕСА_3 до квартири АДРЕСА_1 » дозволено їй приєднати до власної квартири за цією ж адресою кухню площею 9,4 кв.м., що відноситься до квартири АДРЕСА_3 та переобладнати її під житлову кімнату. І, після приєднання квартира АДРЕСА_1 буде складатися з двох кімнат. Рішенням виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області №345 від 22.07.1999р. «Про дозвіл громадянам міста на будівництво літніх кухонь, господарських споруд, кладових, гаражів, проведення прибудов, використання за призначенням гаражів, господарських споруд» ще попередньому власнику цієї квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_8 , що проживала по АДРЕСА_1 будо дозволено провести прибудову кухні, ванни, коридору, туалету. Станом на момент купівлі нею у квітні 2001р. квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_8 було фактично побудовано фундамент під веранду.

В подальшому, на земельній ділянці, що у встановленому законом порядку була закріплена за житловим будинком АДРЕСА_7 , вона провела реконструкцію перепланування своєї квартири АДРЕСА_1 та прибудову до квартири АДРЕСА_1 , проте без належного дозволу та без виготовлення відповідної проектної та технічної документації, а саме: кухні, переобладнала в жилі кімнати і провела прибудову коридору, санвузла.

В 2013 року вона отримала погодження на самочинно побудовану прибудову розміром 6,97м. х 5,0м. (коридор, площею 6,5 м.кв., позначений на схем-плані літ.1; санвузол, площею 6,2 м.кв., позначений на схем-плані літ.5; кухня площею 14,7 м.кв., позначена на схем-плані літ.6.) до моєї квартири АДРЕСА_1 від філії Бориславського УЕГГ, Бориславського РЕМ та КП «Бориславводоканал». З метою узаконення своєї квартири АДРЕСА_1 та оформлення права власності вона зверталась до Управління Держземагенства у Дрогобицькому районі Львівської області, Бориславської міської ради Львівської області, Інспекції Державного архітектурно - будівельного контролю у Львівській області, Департаменту Державного архітектурно - будівельної інспекції у Львівській області, де всюди отримувала відмові, тобто, в позасудовому порядку, не зважаючи на її неодноразові звернення до відповідних компетентних державних органів, вона не змогла оформити своє право власності на квартиру АДРЕСА_1 , а тому змушена звертатись до суду.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилась. Представник позивачки - адвокат Потічна Н.Ю. подала заяву до суду в якій просила справу розглядати без її участі та без участі позивачки, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити.

Від відповідача Бориславської міської ради Львівської області на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутності, заперечуючи щодо поданого позову та подавши відзив на позовну заяву. В поданому відзиві зазначає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, оскільки земельну ділянку в установленому порядку позивачу під забудоване нерухоме майно не надано, отже відсутні правові підстави для визнання за позивачкою право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явилась, а матеріалах справи наявна заява в якій остання не заперечує щодо задоволення позову ОСОБА_1 , а також щодо оформлення та визнання за ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_1 , додатково повідомила, що проведена позивачкою реконструкція (перепланування) її квартири та зроблена нею прибудова до квартири в багатоквартирному будинку жодним чином не порушує її права та інтереси, як власника квартири АДРЕСА_3 та квартири АДРЕСА_9 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явилась, а матеріалах справи наявна заява в якій остання не заперечує щодо задоволення позову ОСОБА_1 , а також щодо оформлення та визнання за ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_1 , додатково повідомила, що проведена позивачкою реконструкція (перепланування) її квартири та зроблена нею прибудова до квартири в багатоквартирному будинку жодним чином не порушує її права та інтереси, як власника квартири АДРЕСА_10 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явилась, а матеріалах справи наявна заява в якій остання не заперечує щодо задоволення позову ОСОБА_1 , а також щодо оформлення та визнання за ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_1 , додатково повідомила, що проведена позивачкою реконструкція (перепланування) її квартири та зроблена нею прибудова до квартири в багатоквартирному будинку жодним чином не порушує її права та інтереси, як власника квартири АДРЕСА_11 та квартири АДРЕСА_11 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явилась, а матеріалах справи наявна заява в якій остання не заперечує щодо задоволення позову ОСОБА_1 , а також щодо оформлення та визнання за ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_1 , додатково повідомила, що проведена позивачкою реконструкція (перепланування) її квартири та зроблена нею прибудова до квартири в багатоквартирному будинку жодним чином не порушує її права та інтереси, як власника квартири АДРЕСА_13 та квартири АДРЕСА_11 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6 , в судове засідання не з`явився, а матеріалах справи наявна заява в якій останній не заперечує щодо задоволення позову ОСОБА_1 , а також щодо оформлення та визнання за ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_1 , додатково повідомив, що проведена позивачкою реконструкція (перепланування) її квартири та зроблена нею прибудова до квартири в багатоквартирному будинку жодним чином не порушує його права та інтереси, як власника квартири АДРЕСА_14 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_7 , в судове засідання не з`явився, а матеріалах справи наявна заява в якій останній не заперечує щодо задоволення позову ОСОБА_1 , а також щодо оформлення та визнання за ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_1 , додатково повідомив, що проведена позивачкою реконструкція (перепланування) її квартири та зроблена нею прибудова до квартири в багатоквартирному будинку жодним чином не порушує його права та інтереси, як власника квартири АДРЕСА_15 .

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що напідставі Договору купівлі-продажу квартири від 04.04.2001р., посвідченого приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Василевич О.Р. за реєстровим номером 775, зареєстрованого 29.05.2001р. в Дрогобицькому державному комунальному міжміському бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки за реєстровим №7583 у книзі № 24, належить квартира АДРЕСА_2 , у якому дев`ять квартир. Як убачається з довідки ДДК МБТІ та ЕО від 21.03.2001р. № 926, на момент набуття позивачкою у власність квартири АДРЕСА_1 , до зазначеної квартири її попереднім власником ОСОБА_8 було проведено прибудову зовнішніми розмірами 4,9 х 6,5м.

У тексті Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Василевич О.Р. 04.04.2001р. за реєстровим номером 775, вказана обставина не відображена.

Дозвіл на проведення прибудови кухні, ванни, коридору, туалету, загальним розміром 5x6 м, ОСОБА_8 надано рішенням виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області №345 від 22.07.1999р. «Пpo дозвіл громадянам міста на будівництво літніх кухонь, господарських споруд, кладових, гаражів, проведення прибудов, використання за призначенням гаражів, господарських споруд».

Відповідно до Договору дарування, укладеного з ОСОБА_9 , посвідченого приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Василевич О.Р. 11.09.2002р. за реєстровим номером 1484, зареєстрованого в ДДК МБТІ та ЕО 03.10.2002р. за реєстровим №1195 в книзі № 2, позивачка прийняла у дар 35/100 ідеальних частин квартири АДРЕСА_3 , а саме: кухню літ. «1» площею 9,4 кв.м.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області №58 від 28.01.2003р. «Пpo дозвіл гр. ОСОБА_1 на приєднання кухні з квартири АДРЕСА_3 до квартири АДРЕСА_1 » позивачці дозволено приєднати до власної квартири АДРЕСА_1 на АДРЕСА_7 кухню площею 9,4 кв.м, що відноситься до квартири АДРЕСА_3 цього ж будинку, та переобладнати її під житлову кімнату.

Позивачкою приєднано до квартири АДРЕСА_1 на АДРЕСА_7 і переобладнано під житлову кімнату суміжне приміщення кухні квартири АДРЕСА_3 шляхом влаштування дверного отвору і закладення іншого дверного отвору.

Після проведених позивачкою переобладнань власної квартири остання складається з 3 кімнат і однієї кухні. Загальна площа квартири становить 63, 2 кв.м, а житлова - 35,5 кв.м., що стверджується Технічним паспортом на квартиру АДРЕСА_1 , виготовленим у листопаді 2019 року КП ЛОР «Дрогобицьке МБТІ та ЕО».

Відповідно до довідки Комунального підприємства Львівської обласної ради «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 18.11.2019р. № 2176 квартира АДРЕСА_1 на АДРЕСА_7 в цілому не є об`єктом самочинного будівництва.

Технічним висновком ПП «Архібуд 1» про стан будівельних конструкцій, інженерних мереж квартири АДРЕСА_1 за результатами проведення технічного огляду об`єкта стверджується, що будівельні конструкції та інженерні мережі квартири є придатні для подальшої надійної експлуатації без порушення норм державних стандартів, будівельних норм і правил.

Згідно з Технічним висновком на прибудову житлового приміщення з реконструкцією та переплануванням приміщень до квартири АДРЕСА_1 , виготовленим у листопаді 2019 року на замовлення позивачки Дрогобицьким відділенням Державного інституту проектування міст «МІСТОПРОЕКТ»: розташування будівлі відповідає вимогам державних будівельних норм України ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій»; на підставі задовільного стану основних конструктивних елементів будинку та квартири і доброго стану конструктивних елементів прибудови квартира АДРЕСА_1 на АДРЕСА_7 придатна для експлуатації.

Із заяв власників решти квартир будинку АДРЕСА_7 - третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 вбачається, що такі не заперечують проти визнання за позивачкою права власності на належну їй переплановану квартиру, оскільки проведені нею роботи не порушують їхні, співвласників будинку, права та інтереси.

Позивачка отримала відмову компетентного державного органу (Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області) щодо прийняття спірної квартири до експлуатації та відповідача (Бориславської міської ради Львівської області) - щодо оформлення права власності на об`єкт нерухомого майна (лист Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області №7/13-6-7407 від 22.11.2013р.; лист Бориславської міської ради Львівської області №М-1575 від 09.10.2013р.), які, водночас, роз`яснили позивачці положення Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461, а саме - можливість прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта на підставі рішення суду про визнання права власності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав є визнання права.

Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно з ч.4 ст.373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Відповідно до ч.1ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У постанові від 04.12.2019 року у справі № 917/1739/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Право власності на збудоване до набрання чинності законом «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03.08.2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку зі здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення. Такий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 травня 2020 року у справі № 916/1608/18; провождения № НОМЕР_1 .

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того, згідно з ч.ч.1 та 2 ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Зазначені конституційні положення деталізовані, зокрема у статтях 319, 321 Цивільного кодексу України, які гарантують, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону та відповідають моральним засадам суспільства; держава не втручається у здійснення власником права власності, але діяльність власника може бути обмежена чи припинена у випадках і в порядку, встановлених законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Частиною 2 ст. 382 ЦК України встановлено, що власникам квартири у дво - або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

У свою чергу, ч. 2 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Умови і порядок переобладнання, перебудови, перепланування будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, регламентовані Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76, зареєстрованим в Міністерстві юстиції 25.08.2009р. за № 927/11207 (далі - Правила № 76).

Відповідно до Правил №76, до перепланування належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.

Згідно із п. 1.4.1. Правил №76 переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Разом із цим, статтею 152 Житлового кодексу Української РСР (в редакції на час перепланування квартири) було визначено, що переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Статтею 152 Житлового кодексу Української РСР в редакції Закону № 191-VIII від 12.02.2015 року (в чинній редакції) передбачено, що виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується.

Крім того, до Переліку будівельних робіт, на виконання яких не вимагається дозвіл, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2009 р. N 1104 (чинний на момент завершення перепланувань у квартирі позивачки), включено: перепланування квартир у багатоквартирних житлових будинках із збереженням несучої конструкції, без перевищення допустимих навантажень на перекриття, стіни та фундамент за умови дотримання існуючих архітектурно-планувальних вимог, державних будівельних норм, місцевих правил забудови (пункт 5); улаштування чи закриття дверних або віконних прорізів (пункт 12); збільшення житлової чи допоміжної площі шляхом демонтажу перегородок, комор, печей, камінів, грубок, вітрин, засклення балконів і лоджій (пункт 13).

Як зазначено у ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 жовтня 2018 року у справі №557/1209/16-ц дійшла висновку, що це правило за аналогією закону має застосовуватися не тільки у випадках, коли власник втратив документ, який засвідчує його право власності, а й у випадках, коли наявні в нього документи не дають змоги беззаперечно підтвердити своє право власності на нерухоме майно (зокрема тоді, коли з документа вбачається право власності особи, але не випливає однозначно, що майно є саме нерухомістю), але лише за умови, що право на майно не зареєстроване за іншою особою.

З урахуванням положень наведених вище норм чинного законодавства, беручи до уваги, що за наслідками звернення до компетентних органів позивачка позбавлена можливості підтвердити своє право власності на квартиру після проведеного перепланування, а також, що здійснені позивачкою перепланування квартири відповідають будівельним нормам і правилам, не порушують санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку (квартири) та права власників інших квартир будинку, суд приходить до висновку про задоволення позову

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Бориславської міської ради Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Стягнути з Бориславської міської ради Львівської області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1 390,60 грн. (одну тисячу триста дев`яносто) гривень 60 копійок.

Повне найменування учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

відповідач: Бориславська міська рада Львівської області, , місце знаходження: вул. Шевченко, 42, м. Борислав, Львівська області.

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_16 .

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - невідомий, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_17 .

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_18 .

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_19 .

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_20 .

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_21 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Головуючий суддя А.Т. Слиш