ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«12» липня 2021 року

м. Харків

справа № 622/1160/19

провадження № 22ц/818/4218/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,

за участю секретаря Дмитренко А.Ю.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , представниця позивача ОСОБА_2 ,

відповідачка ОСОБА_3 , представниця відповідачки ОСОБА_4 ,

треті особи приватний нотаріус Золочівського районного нотаріального округу Харківської області Кійко Н.Г., Золочівська державна нотаріальна контора Харківської області

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Золочівського районного суду Харківської області від 12 квітня 2021 року в складі судді Квітка О.О.

в с т а н о в и в:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Золочівського районного нотаріального округу Харківської області Кійко Наталя Григорівна, Золочівська державна нотаріальна контора Харківської області, про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою Золочівського районного суду Харківської області від 12 квітня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 через свого представника подав апеляційну скаргу яку уточнив та просив ухвалу суду скасувати та направити справу для розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при ухваленні судового рішення порушив норми процесуального права, не врахував того, що судова повістка на 12 квітня 2021 року також була направлена його представнику, яка була повернута до суду у зв`язку з відсутністю адресата, однак її направлено на іншу адресу, ніж та, яка міститься в Єдиному реєстрі адвокатів, що свідчить про неналежне повідомлення судом представника. Вказав, що він судові повістки не отримував, в розписках про їх отримання підпис не вчиняв, а отже про дату судових засідань його належним чином поінформовано не було. Зазначив, що в даному випадку зворотні рекомендовані повідомлення на 03 та 22 березня 2021 року та 12 квітня 2021 року містять зазначення тільки прізвища позивача, хто вказував прізвище невідомо, дане зазначення прізвища позивача не є підписом позивача в розумінні вимог чинного законодавства та не відповідає його підпису, який є в матеріалах справи, і на його думку, не є доказом належного повідомлення сторони процесу.

29 червня 2021 року до суду апеляційної інстанції від представника ОСОБА_5 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона вважала ухвалу суду законною, а апеляційну скаргу - необґрунтованою. При цьому зазначив, що у всіх рекомендованих повідомленнях, направлених позивачу міститься інформація про вручення особисто. Так само про особисте вручення міститься інформація і на сайті Укрпошти до кожного із наданих номерів поштових відправлень, тому у суду були всі підстави правомірно вважати, що позивач належним чином повідомлений про судові засідання, призначені як на 03 березня 2021 року, так і на 22 березня 2021 року і відповідно на 12 квітня 2021 року.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивач належним чином повідомлений про розгляд справи та повторно не з`явився у судове засідання без поважних причин, що є підставою для залишення позову без розгляду.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до частин першої, п`ятої статті 223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав: неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Згідно зі статтею 211 ЦПК України розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Відповідно до частин 1-4 статті 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Згідно частини 5 статті 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.

Частиною 6 статті 128 ЦПК України передбачено, що судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Із змісту пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України вбачається, що суд залишає заяву без розгляду за наявності таких умов у сукупності: позивача належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи; він повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин; від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Вирішуючи питання про залишення позову без розгляду, суд повинен врахувати всі умови залишення заяви без розгляду у сукупності. Відсутність хоча б однієї із умов не дає права суду залишати позов без розгляду.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Тойшлер проти Германії» від 04 жовтня 2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи в провадженні суду першої інстанції перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Золочівського районного нотаріального округу Харківської області Кійко Н.Г., Золочівська державна нотаріальна контора Харківської області, про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою судді Золочівського районного суду Харківської області від 09 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Золочівського районного суду Харківської області від 17 березня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Справа призначалася до розгляду неодноразово, зокрема, на 26 січня 2021 року, 09 лютого 2021 року, 25 лютого 2021 року, 03 березня 2021 року, 22 березня 2021 року та 12 квітня 2021 року.

З матеріалів справи вбачається, що про розгляд справи ОСОБА_1 був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.21, 30, 35, 37, 39, 41 том 2).

Судові засідання відкладалися у зв`язку з неявкою позивача, який був належним чином повідомлений та не надіслав заяви до суду про розгляд справи за його відсутністю.

В суді апеляційної інстанції представниця позивача пояснила, що зі слів позивача, він сподівався на допомогу адвоката, який представляв його інтереси в суді першої інстанції. Наполягала на задоволенні апеляційної скарги.

В свою чергу представниця відповідачки в суді апеляційної інстанції зазначила, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає, оскільки позивач був належним чином повідомлений про розгляд справи. Справа розглядалася з жовтня 2019 року. На її думку, закінчити розгляд справи по суті суд першої інстанції не міг, оскільки його нез`явлення перешкоджало розгляду справи, так як позивач повинен був надати на вимогу експерта документи. Однак, він їх не надавав та не з`являвся в судові засідання. Вважала, що така поведінка позивача є неприпустимою з огляду на норми цивільного процесуального закону.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції, встановивши те, що позивач, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи в суді першої інстанції, не з`явився у зазначені судові засідання, не надіслав заяви до суду про розгляд справи за його відсутністю, а його нез`явлення перешкоджало розгляду справи, дійшов обґрунтованого висновку про залишення позову без розгляду, правильно застосувавши положення статей 223, 257 ЦПК України. Будучи належним чином проінформований про хід розгляду позову, позивач не проявляв належну увагу в захисті своїх інтересів та не вживав необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями судового процесу.

При цьому колегія суддів вважає, що право ОСОБА_1 на доступ до суду не є порушеним, оскільки після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду, позивач має право звернутися до суду повторно відповідно до частини другої статті 257 ЦПК України.

Судом першої інстанції правильно застосовані норми процесуального права, оскільки вимоги статті 223, пункту 3 статті 257 ЦПК України зобов`язують суд залишити позовну заяву без розгляду.

За таких обставин оскаржуване судове рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, з повним з`ясуванням судами обставин, що мають значення для справи, відповідністю висновків суду обставинам справи, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

Таким чином доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права є необґрунтованими.

Доводи ОСОБА_1 щодо того, що судову повістку на 12 квітня 2021 року направлено на іншу адресу представника, ніж та, яка міститься в Єдиному реєстрі адвокатів, що свідчить про неналежне повідомлення судом представника, колегія суддів відхиляє, оскільки суд першої інстанції направляв кореспонденцію на адресу, вказану самим представником позивача ОСОБА_6 .

Посилання ОСОБА_1 на те, що він судові повістки не отримував, в розписках про їх отримання підпис не вчиняв, а отже про дату судових засідань його належним чином поінформовано не було; що в даному випадку зворотні рекомендовані повідомлення на 03 березня та 22 березня 2021 року та 12 квітня 2021 року містять зазначення тільки прізвища позивача, однак, хто вказував прізвище невідомо, дане зазначення прізвища позивача не є підписом позивача в розумінні вимог чинного законодавства та не відповідає його підпису, який є в матеріалах справи, і на його думку, не є доказом належного повідомлення сторони процесу, колегія суддів також до уваги не бере, оскільки належних та допустимих доказів щодо цього ОСОБА_1 не надано, клопотань про призначення судової експертизи не надходило.

Докази та обставини, на які посилається ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, питання щодо перерозподілу судових витрат не вирішувалось.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381 - 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Золочівського районного суду Харківської області від 12 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 15 липня 2021 року.