ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/81/21 Номер провадження 22-ц/814/609/21Головуючий у 1-й інстанції Маханьков О. В. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Дорош А.І., Одринської Т.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 січня 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Форпост-Ікс» про стягнення пені по договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно та компенсацію моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

06 січня 2021 року до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області надійшла позовна заява від ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Форпост-Ікс» про стягнення пені по договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно та компенсацію моральної шкоди.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 січня 2021 року матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ТОВ «Форпост-Ікс» про стягнення пені по договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно та компенсацію моральної шкоди направлено до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області для розгляду по суті за місцезнаходженням юридичної особи згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що відносини щодо передачі у майбутньому майнових прав на квартиру у багатоквартирному житловому будинку на підставі договору, який було укладено між фізичними особами та юридичною особою ТОВ «Форпост-Ікс» не підпадають під правове регулювання Закону України «Про захист прав споживачів».

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 січня 2021 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Позиція учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що при постановленні ухвали суд не врахував, що він звернувся до суду із позовом відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», а тому в силу частини п`ятої статті 28 ЦПК України він як споживач має право звернутися до суду за місцем свого проживання.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Щодо розгляду справи без виклику сторін

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно частини другої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що оскарження ухвали про передачу справи на розгляд іншому суду передбачено пунктом 9 частини першої статті 353 ЦПК України та беручи до уваги положення частини тринадцятої статті 7, статті 369 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Позиція апеляційного суду

Із матеріалів справи вбачається, що позивачі із ТОВ «Форпост-Ікс» 02 жовтня 2018 року уклали договір купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно № 139/4. Предметом договору є продаж позивачам майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 .

Пунктом 3.1.2 договору відповідач зобов`язався в термін до 31 грудня 2019 року добудувати та здати в експлуатацію об`єкт будівництва.

Однак, як вважають позивачі, зобов`язання за договором належно не виконано, а тому вони просили стягнути із відповідача кожен на свою користь пеню у розмірі 7480, 46 грн та моральну шкоду у розмірі 50000,00 грн.

При цьому, свої позовні вимоги позивачі обґрунтовували, зокрема, положеннями Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно частини другої статті 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно частини п`ятої статті 28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Згідно частини шістнадцятої статті 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Згідно з преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

За пунктами 18, 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець - суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації; споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Статтею 1-1 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Пункт 5 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Відповідно до пункту 19 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» термін «продукція» у цьому Законі вживається в значенні - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

За змістом частини другої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц (провадження№ 14-714цс19) та в постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі №755/3509/18 (провадження № 61-17721св19).

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Отже, виходячи із мотивів, наведених у позовній заяві та доданих матеріалів вбачається, що позивач звернувся до суду із захистом своїх прав як споживача, а тому висновки суду першої інстанції, що правовідносини між сторонами не підпадають під правове регулювання Закону України «Про захист прав споживачів» та направлення матеріалів позовної заяви до суду за місцезнаходженням відповідача є передчасними.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно пунктів 1, 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Виходячи із вищевикладеного, ухвала Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 січня 2021 року підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Щодо судових витрат

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд по даній справі не змінює судове рішення та не ухвалює нове, а направляє справу для продовження розгляду, розподіл судових витрат не здійснюється при розгляді цієї апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367, 374, 379 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 січня 2021 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 02 березня 2021 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді А.І. Дорош

Т.В. Одринська