Справа № 405/4705/21
Провадження № 2-з/405/79/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2021 року Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Іванова Л.А., розглянувши заявуОСОБА_1 про забезпечення позову до його (позову) пред`явлення, особи, які можуть отримати статус учасника справи: Донецький національний медичний університет (відповідач), ОСОБА_2 (третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача), -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда із заявою про забезпечення позову, в якій (заяві) просить до пред`явлення позову до відповідача Донецького національного медичного університету про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, - вжити заходи забезпечення позову шляхом:

зупинення дії наказу ректора Донецького національного медичного університету Кондратенко П.Г. № 253 від 05 липня 2021 року "Про звільнення ОСОБА_1 ";

а також, шляхом заборони ректору Донецького національного медичного університету ОСОБА_2 приймати рішення, зокрема, шляхом видання наказів, розпоряджень інших формах про звільнення ОСОБА_1 з посади помічника ректора Донецького національного медичного університету, без погодження (отримання згоди) такого рішення у відповідності до положень ч. 4 ст.41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії».

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначив, що 05 липня 2021 року наказом №253 ректора Донецького національного медичного університету Кондратенка П.Г. його ( ОСОБА_1 ) звільнено з посади помічника ректора у зв`язку з прогулом на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України. В своїх поясненнях щодо відсутності на робочому місці, яке розташовується у АДРЕСА_1 , він (заявник) зазначив, що 25 червня 2021 року отримав повідомлення, складене та підписане Секретарем Конференції трудового колективу Себісквірідзе Інесси, яким його запрошено на Конференцію трудового колективу Донецького національного медичного університету на підставі рішення Наглядової ради від 23.06.2021. Дата та місце проведення Конференції: 29 червня 2021 о 15 годині за адресою: АДРЕСА_2 (Краматорська міська рада), 4-й поверх, актова зала (прим. 401). При цьому, учать у вказаній Конференції, окрім нього ( ОСОБА_1 ) також особисто приймав і ректор ОСОБА_2 , що підтверджується реєстраційним листом учасників конференції та відповідними відеозаписами. Поряд з цим, в ході Конференції він ( ОСОБА_1 ) висловлювався щодо необхідності оголошення ректору ОСОБА_2 недовіри та звернення до Міністерства охорони здоров`я України із поданням про його звільнення з поміж іншого і про наявність вироку Краматорського міського суду Донецької області від 26.12.2019 у справі №991/1352/19 про визнання винним представника ТОВ «Українські освітні послуги» ОСОБА_3 і наданні неправомірної вигоди ректору ОСОБА_2 . Вирок у даній справі набрав законної сили 30.04.2020 року. При цьому, його ( ОСОБА_1 ) не ознайомлено, а до наказу не додано згоди незалежної профспілки співробітників Донецького національного медичного університету на його (заявника) звільнення. Такі дії ректора ОСОБА_2 є проявом помсти за його ( ОСОБА_1 ) виступ на Конференції трудового колективу ДНМУ 29.06.2021 року та дискримінацією за висловлення власної позиції, яка ґрунтується на об`єктивних даних. Також заявник зазначив, що рішенням Ленінського районного суду м Кіровограда від 18.11.2019 року у справі №405/3330/19 його ( ОСОБА_1 ) позов до Донецького Національного медичного університету про скасування наказу та поновлення на роботі, - задоволено. У зв`язку із викладеним, на його ( ОСОБА_1 ) думку є очевидними ознаки протиправності рішення про звільнення, з огляду на приписи частини 4 статті 41 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності", а саме: звільнення з ініціативи роботодавця працівників, які обиралися до складу профспілкових органів підприємства, установи, організації, не допускається протягом року після закінчення терміну, на який він обирався, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я, який перешкоджає продовженню даної роботи, або вчинення працівником дій, за які законодавством передбачена можливість звільнення з роботи чи зі служби. Така гарантія не надається працівникам у разі дострокового припинення повноважень у цих органах у зв`язку з неналежним виконанням своїх обов`язків або за власним бажанням, за винятком випадків, коли це обумовлено станом здоров`я.

Вищевказана заява про забезпечення позову подана заявником ОСОБА_1 до подання позовної заяви за правилами підсудності, встановленими Цивільним процесуальним Кодексом України, зокрема, за правилами ч.1 ст.28 ЦПК України, та розглядається судом в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 153 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені в ст.150 ЦПК України.

При цьому, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Крім того, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відтак, при обранні заходів забезпечення позову слід також враховувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача.

Відповідно до п. 4 роз`яснень пленуму Верховного Суду України, викладених в постанові «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Окрім того, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, а також те, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення до нього позову може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні і тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися належним йому майном з метою ухилення від виконання судового рішення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Так, звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, подану до подання позову, заявник ОСОБА_1 , вважаючи своє звільнення з посади помічника помічника ректора Донецького національного медичного університету незаконним, просив вжити заходи забезпечення позову у вигляді зупинення дії наказу ректора Донецького національного медичного університету Кондратенко П.Г. № 253 від 05 липня 2021 року "Про звільнення ОСОБА_1 ", а також, шляхом заборони ректору Донецького національного медичного університету ОСОБА_2 приймати рішення, зокрема, шляхом видання наказів, розпоряджень інших формах про звільнення ОСОБА_1 з посади помічника ректора Донецького національного медичного університету, без погодження (отримання згоди) такого рішення у відповідності до положень ч. 4 ст.41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії».

В свою чергу, відповідно до роз`яснень, які містяться в абз.3 п.5пленуму Верховного Суду України, викладених в постанові «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року у справах про захист трудових чи корпоративних прав не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про звільнення позивача з роботи та зобов`язання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні ним своїх попередніх трудових обов`язків, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

Враховуючи вищевикладене, та надаючи оцінку вимозі заявника про застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу ректора Донецького національного медичного університету Кондратенко П.Г. № 253 від 05 липня 2021 року "Про звільнення ОСОБА_1 ", а також, шляхом заборони ректору Донецького національного медичного університету ОСОБА_2 приймати рішення, зокрема, шляхом видання наказів, розпоряджень інших формах, про звільнення його (заявника ОСОБА_1 ) з посади помічника ректора Донецького національного медичного університету, без погодження (отримання згоди) такого рішення у відповідності до положень ч. 4 ст.41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії», судом відзначається, що застосування визначених заявником видів забезпечення позову, які за змістом фактично є ухваленням рішення по суті справи без її розгляду, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову в цивільному процесі. Забезпечуючи позов у такий спосіб суд вийде за межі підстав забезпечення позову, що призведе до порушення принципу верховенства права, проголошеного ст. 8 Конституції, та вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо вирішення справи судом, встановленим законом, що є неприпустимим. При цьому, суд не вправі вживати заходи забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог. Застосування заходів забезпечення позову не може мати наслідків досягнення позивачем результатів, які є змістом позовних вимог, на підставі чого, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.

Відповідно до положень ч. 6, ч. 10 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 158, 258, 260, 353 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до його (позову) пред`явлення, особи, які можуть отримати статус учасника справи: Донецький національний медичний університет (відповідач), ОСОБА_2 (третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача), шляхомзупинення дії наказу ректора Донецького національного медичного університету Кондратенко П.Г. № 253 від 05 липня 2021 року "Про звільнення ОСОБА_1 " та шляхом заборони ректору Донецького національного медичного університету Кондратенко Петру Геннадійовичу приймати рішення, зокрема, шляхом видання наказів, розпоряджень інших формах про звільнення ОСОБА_1 з посади помічника ректора Донецького національного медичного університету, без погодження (отримання згоди) такого рішення у відповідності до положень ч. 4 ст.41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії», - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без повідомлення учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова