03.03.2021 Справа № 756/2344/17
Справа пр. № 2/756/89/21
ун. № 756/2344/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2021 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Андрейчука Т.В.,

за участю секретарів судового засідання - Лісовенка О.О.,

Ващенко М.О.,

учасники справи:

представник позивачів - ОСОБА_1 ,

розглянувши у загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - державне підприємство "Управління житловими будинками" Управління справами Апарату Верховної Ради України, про відшкодування збитків та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2017 року позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - державне підприємство "Управління житловими будинками" Управління справами Апарату Верховної Ради України (далі - ДП "Управління житловими будинками" Управління справами Апарату ВРУ), про відшкодування збитків та моральної шкоди.

Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва Васалатія К.А. від 02 березня 2017 року було відкрито провадження у цивільній справі № 756/2344/17 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 серпня 2019 року цивільну справу № 756/2344/17 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 передано на розгляд судді Андрейчуку Т.В.

Свої позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 обґрунтовували тим, що вони мешкають у квартирі АДРЕСА_1 .

Позивачі зазначили, що 12 червня 2015 року з вини ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , мешканців квартири АДРЕСА_2 , відбулось залиття квартири позивачів, унаслідок якого ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заподіяно збитків у сумі 45882,00 грн.

З цих підстав позивачі просили суд стягнути з відповідачів на їх користь збитки у сумі 45882,00 грн, витрати на проведення експертного будівельно-технічного дослідження у сумі 6000,00 грн; компенсацію моральної шкоди у сумі 5000,00 грн, а також присудити з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 понесені позивачами судові витрати.

Відповідачі подали до суду відзив на позовну заяву, в якій просили суд відмовити ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у задоволенні їх позовних вимог.

Свою правову позицію відповідачі аргументували тим, що 12 червня 2015 року слюсарем-сантехніком ДП "Управління житловими будинками" Управління справами Апарату ВРУ здійснено заміну квартирних лічильників обліку холодної та гарячої води у туалеті квартири АДРЕСА_2 .

12 червня 2015 року відбувся прорив холодної води в туалеті квартири АДРЕСА_2 , унаслідок чого відбулось залиття квартири АДРЕСА_1 .

Згідно з актом від 15 червня 2015 року причиною залиття є тріщина в корпусі лічильника холодного водопостачання, встановленого в туалеті квартири АДРЕСА_2 .

Отже, на думку ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , їхньої вини у залитті квартири позивачів немає.

Також відповідачі вказували на те, що акт про залиття від 15 червня 2015 року, складений комісією ДП "Управління житловими будинками" Управління справами Апарату ВРУ, не відповідає законодавчим вимогам до таких актів, а витрати, необхідні для відновлення квартири позивачів, є завищеними.

Позивачі подали до суду відповідь на відзив, в якому зазначили про необґрунтованість доводів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , наведених у відзиві, стверджували, що залиття квартири АДРЕСА_1 трапилось у зв`язку з тим, що власники квартири АДРЕСА_2 не забезпечили цілісність квартирних лічильників обліку холодної води, встановлених у згаданому житлі.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги своїх довірителів з мотивів, наведених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Допитаний судом за клопотанням представника відповідачів свідок ОСОБА_6 пояснив, що напередодні залиття він на прохання ОСОБА_5 придбав та встановив у туалеті квартири АДРЕСА_2 лічильник обліку холодної води. Свідок зазначив, що він був у складі комісії ДП "Управління житловими будинками" Управління справами Апарату ВРУ, яка склала акт про залиття від 15 червня 2015 року та підтвердив, що причиною залиття квартири АДРЕСА_1 слугувала тріщина корпусу квартирного лічильника обліку холодної, встановленого у туалеті квартири АДРЕСА_2 .

Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їхній представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їхньої відсутності до суду не подали.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, третя особа про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась, подала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за відсутності її представника.

За таких обставин суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідачів, їх представника та представника третьої особи.

Заслухавши вступне слово представника позивача, показання свідка ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку.

04 лютого 2002 року ОСОБА_7 з сім`єю: син ОСОБА_2 та онука ОСОБА_3 видано ордер на серії Б № 37 на вселення у квартиру АДРЕСА_1 (т. 1, а. с. 8). У цьому житлі було зареєстровано місце проживання наймача ОСОБА_7 та членів його сім`ї ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер (а. с. 10). Після його смерті у квартирі АДРЕСА_1 залишились мешкати ОСОБА_2 й ОСОБА_3 (т. 1, а. с. 9).

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є власниками квартири АДРЕСА_2 . Частки співвласників у праві власності на цей об`єкт нерухомості є рівними (т. 1, а. с. 145).

Квартира АДРЕСА_2 розташована поверхом вище над квартирою, в якій мешкають позивачі.

12 червня 2015 року відбулось залиття квартири АДРЕСА_1 . Указаний факт підтверджується актом від 15 червня 2015 року, складеним комісією ДП "Управління житловими будинками" Управління справами Апарату ВРУ. В акті зазначено, що залиття трапилось внаслідок тріщини корпусу квартирного лічильника обліку холодної, встановленого у туалеті квартири АДРЕСА_2 (т. 1, а. с. 6-7).

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (п. 2.3.6 Правил). У додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Акт про залиття від 15 червня 2015 року складений належним суб`єктом у присутності мешканців квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , у ньому зазначені прізвища, ініціали та посади членів комісії, вказано причину залиття та завдана матеріальна шкода.

Таким чином, згаданий акт про залиття, відповідає вимогам, встановленим Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової та моральної шкоди іншій особі.

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч. 1 ст. 22 ЦК України).

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільно-правова деліктна відповідальність - це забезпечений державним примусом обов`язок відповідальної особи відшкодувати потерпілому заподіяну шкоду.

Аналіз положень ст. 1166 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв`язок між ними та вина заподіювача шкоди.

Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди (умислу або необережності).

Відсутність будь-якої з цих умов є підставою для звільнення особи від відповідальності, якщо інше не встановлено законом.

Законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України покладено на відповідача (такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 23 січня 2018 року у справі № 753/7281/15-ц).

За приписами п. п. 3, 4 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875-IV (який був чинним на час виникнення спірних правовідносин) споживач зобов`язаний забезпечувати цілісність засобів обліку комунальних послуг та не втручатися в їх роботу; за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини.

Згідно з п. 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 серпня 1992 року № 572 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Отже, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Невиконання цього обов`язку, якщо результатом такого невиконання є нанесення шкоди іншим особам, тягне за собою відшкодування власником збитків.

Нормами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України на сторін справи покладено обов`язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки причиною залиття квартири АДРЕСА_1 є витік води з тріщини у корпусі квартирного лічильника обліку холодної, встановленого у туалеті квартири АДРЕСА_2 , обов`язок з забезпечення цілісності якого покладено на власників згаданого житла, а відповідачами не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження відсутності їх вини у залитті квартири позивачів, суд дійшов висновку про необхідність покласти обов`язок з відшкодування шкоди, заподіяної ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пошкодженням квартири АДРЕСА_1 , на відповідачів ОСОБА_4 й ОСОБА_5 .

Ст. 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Нормою ч. 2 ст. 22 ЦК України визначено, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Виходячи з наведених законодавчих норм, слід зробити висновок, що повне відшкодування шкоди можливе лише у випадку відшкодування потерпілій стороні всіх витрат, які необхідно понести потерпілим для відновлення їхньої квартири після залиття.

Згідно з висновком будівельно-технічного дослідження від 27 грудня 2016 року № 114, складеним товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний центр "Будівельна експертиза" (далі - ТОВ "Науково-технічний центр "Будівельна експертиза"), вартість ремонтно-будівельних робіт і застосовних матеріалів при проведенні робіт з усунення пошкоджень, які виникли внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 , яке трапилось 12 червня 2015 року, складає 45882,00 грн (т. 1, а. с. 26-60). Зазначені у висновку будівельно-технічного дослідження пошкодження відповідають тим, які були описані в акті про залиття від 15 червня 2015 року.

Жодних доказів на спростування розміру збитків, спричинених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залиттям їх квартири, відповідачами та їхнім представником суду не надано.

Також ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їхній представник не скористалися своїм правом та не заявили у ході розгляду справи в суді клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, а отже не довели, що вартість матеріальних збитків, завданих мешканцям квартири АДРЕСА_1 , визначено ТОВ "Науково-технічний центр "Будівельна експертиза" неправильно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

У постанові Верховного Суду України від 12 лютого 2014 року у справі № 6-168цс13 зроблено висновок по застосуванню ст. 1190 ЦК України та вказано, що особи, які спільно заподіяли неподільну шкоду взаємопов`язаними, сукупними діями або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Зважаючи на те, що шкоду завдано позивачам спільною бездіяльністю співвласників квартири АДРЕСА_2 , вони несуть солідарну відповідальність перед позивачами (такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 463/389/14-ц).

За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 збитки у сумі 45882,00 грн.

Відповідно до квитанції від 12 грудня 2016 року позивачем ОСОБА_2 сплачено ТОВ "Науково-технічний центр "Будівельна експертиза" грошові кошти у сумі 6000,00 грн за проведення будівельно-технічного дослідження від 27 грудня 2016 року № 114. Ця сума підлягає стягненню солідарно з відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 (по 3000,00 грн з кожного з позивачів).

Ч. 1 ст. 23 ЦК України особі гарантоване право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

П. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

За положеннями ч. 1 ст. 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Право особи на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає за умови наявності такої шкоди, протиправності діяння її заподіювача, наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Вирішуючи питання про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Позивачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заподіяно моральної шкоди у зв`язку з пошкодженням їх квартири внаслідок залиття.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Розмір відшкодованої шкоди повинен відповідати правовідносинам сторін, їх ступеню вини, потребам та можливостям здійснити дійсні відшкодування шкоди без постановлення будь-кого зі сторін у скрутне становище.

Враховуючи характер та обсяг душевних страждань, яких зазнали позивачі у зв`язку з пошкодженням у результаті залиття їх квартири, виходячи з засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку про необхідність визначити розмір відшкодування моральної шкоди ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у розмірі 2000,00 грн та стягнути цю суму солідарно відповідачів на користь позивачів (по 1000,00 грн на користь кожного з позивачів).

Таким чином, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 збитки у сумі 45882,00 грн; стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 витрати на проведення будівельно-технічного дослідження у сумі 6000,00 грн; стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 відшкодування моральної шкоди у сумі 1000,00 грн; стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 відшкодування моральної шкоди у сумі 1000,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи, відповідачем було надано витяг з договору про надання правової допомоги від 10 червня 2016 року № 422-ц, укладений між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та адвокатським об`єднанням "Дніпровська колегія адвокатів № 2 Києва"; розрахунок вартості про обсяг правничої допомоги за договором від 10 червня 2016 року № 422-ц, в якому міститься детальний опис наданих адвокатом послуг, а також їх вартість в розмірі 11908,15 грн, квитанції від 07 грудня 2020 року № 07/12/20, що засвідчує оплату відповідачем правничої допомоги у сумі 11820,00 грн (т. 1, а. с. 94, 155-161, 224-234). При цьому ОСОБА_2 сплачено за надані адвокатські послуги 8425,00 грн, а ОСОБА_3 - 3395,00 грн.

Отже, витрати позивачів на професійну правничу допомогу на суму 11820,00 грн підтверджені належними доказами.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у тому числі витрати на правову допомогу покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

Таким чином, з відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь позивача ОСОБА_2 компенсації підлягає судовий збір пропорційно до задоволених вимог у сумі 303,12 грн (53882,00 грн / 56882,00 грн х 320,00 грн =303,12 грн) та витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених вимог у сумі 7980,66 грн (53882,00 грн / 56882,00 грн х 8425,00 грн =7980,66 грн). Також суд присуджує з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 судовий збір пропорційно до задоволених вимог у сумі 303,12 грн (53882,00 грн / 56882,00 грн х 320,00 грн = 303,12 грн) та витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених вимог у сумі 3215,95 грн (53882,00 грн / 56882,00 грн х 3395,00 грн =3215,95 грн).

Керуючись ст. ст. 2-5, 10-13, 19, 81-82, 89, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - державне підприємство "Управління житловими будинками" Управління справами Апарату Верховної Ради України, про відшкодування збитків та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - не відомий), ОСОБА_5 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - не відомий) на користь ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ), збитки у сумі 45882 (сорок п`ять тисяч вісімсот вісімдесят дві) гривні 00 (нуль) копійок.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - не відомий), ОСОБА_5 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - не відомий) на користь ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) витрати на проведення будівельно-технічного дослідження у сумі 6000 (шість тисяч) гривень 00 (нуль) копійок та компенсацію моральної шкоди у сумі 1000 (одна тисяча) гривень 00 (нуль) копійок.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - не відомий), ОСОБА_5 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - не відомий) на користь ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) компенсацію моральної шкоди у сумі 1000 (одна тисяча) гривень 00 (нуль) копійок.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - не відомий) на користь ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 151 (сто п`ятдесят одна) гривня 56 (п`ятдесят шість) копійок, витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3990 (три тисячі де`ятсот де`яносто) гривень 33 (тридцять три) копійки.

Стягнути з ОСОБА_5 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - не відомий) на користь ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 151 (сто п`ятдесят одна) гривня 56 (п`ятдесят шість) копійок, витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3990 (три тисячі де`ятсот де`яносто) гривень 33 (тридцять три) копійки.

Стягнути з ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - не відомий) на користь ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 151 (сто п`ятдесят одна) гривня 56 (п`ятдесят шість) копійок, витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1607 (тисяча шістсот сім) гривень 98 (дев`яносто вісім) копійок.

Стягнути з ОСОБА_5 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - не відомий) на користь ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 151 (сто п`ятдесят одна) гривня 56 (п`ятдесят шість) копійок, витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1607 (тисяча шістсот сім) гривень 98 (дев`яносто вісім) копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Андрейчук

Повний текст рішення виготовлено 03 березня 2021 року