Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/323/21
Номер провадження2-о/711/31/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді: Казидуб О. Г.

секретаря судового засідання: Зайцевій О. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Шполянська міська рада Об`єднана територіальна громада Черкаської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, заінтересована особа: Шполянська міська рада Об`єднана територіальна громада Черкаської області (Черкаська обл.., м. Шпола, вул. Лозуватська, 59). Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Лозуватка Шполянського району Черкаської області помер її дід ОСОБА_2 .

Заявник вказує, що, оскільки, на момент смерті її діда його син (її батько) був мертвим, нею була прийнята спадщина діда по праву представлення у відповідності до положення ч. 1 ст. 1266 ЦК України. Так, після смерті її діда ОСОБА_2 відкрилася спадщина до складу якої входять земельні ділянки площею 0,25 га та 0,35 га, які розташовані в с. Лозуватка Шполянського району Черкаської області, право власності на які посвідчено державним актом серії ЧР «№ 30-13-222, виданого на підставі рішення Лозуватської сільської ради № 12 від 15.04.1994 року. Але, у неї відсутня можливість оформити спадкові земельні ділянки в зв`язку з тим, що у державному акті неправильно зазначено ім`я по-батькові власника земельних ділянок, а саме, ім`я по-батькові спадкодавця зазначено, як ОСОБА_2 , тоді як у свідоцтві про смерть по-батькові він значиться, як ОСОБА_2 , також, як ОСОБА_2 її дід записаний в графі «батько» свідоцтва про народження ОСОБА_2 - її батька.

В зв`язку із втратою чинності 23.08.2013 року Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, що затверджена Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року № 43, припинено видачу державних актів та їх дублікатів взамін зіпсованих державних актів, тому, відповідно у неї відсутня можливість оформити дублікат державного акта де ім`я спадкодавця буде значиться у відповідності до його свідоцтва про смерть, в зв`язку з чим вона не може довести, що земельні ділянки належали померлому ОСОБА_2 та відповідно є спадковим майном.

Так, державний нотаріус Шполянської державної нотаріальної контори у Листі від 12.01.2021 року № 13/02-14 вказав на невідповідність імені по-батькові власника земельних ділянок вказаному у державному акті ім`ю спадкодавцю записаному у Свідоцтві про смерть та повідомив про те, що Свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки будуть видане їй лише у разі надання нею доказів про належність померлому ОСОБА_2 державного акта.

Від встановлення факту належності спадкодавцю державного акта в даному випадку залежить виникнення її особистих майнових прав на спадкові земельні ділянки.

Просить встановити факт належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Лозуватка Шполянського району Черкаської області , державного акта на право приватної власності на землю серії ЧР № 30-13-222, виданого на підставі рішення Лозуватсьої сільської ради № 12 від 15.04.1994 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 222 від 15.01.2001 року.

20 січня 2021 року ухвалою суду прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась. Через канцелярію суду надала заяву, в якій зазначила, що просить розглянути справу без її участі, свої заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник зацікавленої особи - Шполянська міська рада Об`єднана територіальна громада Черкаської області в судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду надали заяву, в якій зазначили, що просять розгляд справи проводити без їхньої участі за наявними доказами в матеріалах справи.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_2 (батько заявника). Батьком зазначено - ОСОБА_2 .

Відповідно до Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_5 (заявниця). Батьком зазначено - ОСОБА_2 .

Відповідно до Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_3 , виданого Черкаським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 (батько заявника) помер.

Відповідно до Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_4 , виданого Виконкомом Лозуватської сільської ради Шполянського району Черкаської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 (дід заявника).

ОСОБА_1 була прийнята спадщина діда по праву представлення у відповідності до положення ч. 1 ст. 1266 ЦК України. Так, після смерті її діда ОСОБА_2 відкрилася спадщина до складу якої входять земельні ділянки площею 0,25 га та 0,35 га, які розташовані в с. Лозуватка Шполянського району Черкаської області, право власності на які посвідчено державним актом серії ЧР «№ 30-13-222, виданого на підставі рішення Лозуватської сільської ради № 12 від 15.04.1994 року.

Але, у ОСОБА_1 відсутня можливість оформити спадкові земельні ділянки в зв`язку з тим, що у державному акті неправильно зазначено ім`я по-батькові власника земельних ділянок, а саме, ім`я по-батькові спадкодавця зазначено, як ОСОБА_2 , тоді як у свідоцтві про смерть по-батькові він значиться, як ОСОБА_2 , також, як ОСОБА_2 її дід записаний в графі «батько» свідоцтва про народження ОСОБА_2 - її батька.

В зв`язку із втратою чинності 23.08.2013 року Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, що затверджена Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року № 43, припинено видачу державних актів та їх дублікатів взамін зіпсованих державних актів, тому, відповідно у неї відсутня можливість оформити дублікат державного акта де ім`я спадкодавця буде значиться у відповідності до його свідоцтва про смерть, в зв`язку з чим вона не може довести, що земельні ділянки належали померлому ОСОБА_2 та відповідно є спадковим майном.

Так, державний нотаріус Шполянської державної нотаріальної контори у Листі від 12.01.2021 року № 13/02-14 вказав на невідповідність імені по-батькові власника земельних ділянок вказаному у державному акті ім`ю спадкодавцю записаному у Свідоцтві про смерть та повідомив про те, що Свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки будуть видане їй лише у разі надання нею доказів про належність померлому ОСОБА_2 державного акта.

Від встановлення факту належності спадкодавцю державного акта в даному випадку залежить виникнення особистих майнових прав заявника на спадкові земельні ділянки.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За положеннями ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною другою вказаної статті визначено перелік справ, які розглядаються судом в порядку окремого провадження.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Таким чином, факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідно з п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25 травня 1998 року, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України від 01 січня 2012 року, коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом.

За таких обставин, враховуючи положення ч. 1 ст. 13 ЦПК України, якою передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог, а тому, суд вважає, що при оформленні державного акта на право приватної власності на землю серії ЧР № 30-13-222, виданого на підставі рішення Лозуватської сільської ради № 12 від 15.04.1994 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 222 від 15.01.2001 року було допущено помилку у частині написання «по-батькові» власника земельних ділянок.

А тому, доводи поданої до суду заяви, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і є такими, що підлягають до задоволення.

А тому, враховуючи вищевикладене, надані суду письмові докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для повного задоволення даної заяви.

Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі вищевикладеного, керуючись Конституцією України, постановою Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст.ст. 4, 13, 19, 89, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Шполянська міська рада Об`єднана територіальна громада Черкаської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Лозуватка Шполянського району Черкаської області, державного акта на право приватної власності на землю серії ЧР № 30-13-222, виданого на підставі рішення Лозуватської сільської ради № 12 від 15.04.1994 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 222 від 15.01.2001 року.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст рішення виготовлено 03 березня 2021 року

Головуючий: О. Г. Казидуб