БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2-о/356/23/21
Справа № 356/283/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2021 року Суддя Березанського міського суду Київської області Лялик Р.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: орган опіки та піклування Березанської міської ради Київської області, ОСОБА_2 , про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна,

ВСТАНОВИВ:

До Березанського міського суду Київської області звернувся ОСОБА_1 , заінтересовані особи: орган опіки та піклування Березанської міської ради Київської області, ОСОБА_2 , про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна.

Ознайомившись із матеріалами заяви, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово наголошував, що, реалізуючи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Прецедентними в цьому відношенні є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року, в яких зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулювання з боку держави.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Суддя відкриває провадження за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження (ч. 1 ст. 187 ЦПК України).

Частиною 1 статті 295 ЦПК України встановлено правила визначення підсудності, зокрема, і у справах про визнання фізичної особи недієздатною. Так, заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у закладі з надання психіатричної допомоги - за місцезнаходженням цього закладу.

Так, під місцем проживання, відповідно до абз. 5 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року № 1382-IV розуміється житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини;

За абз. 9 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» документами, до яких вносяться відомості про місце проживання, є паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист.

З аналізу положень ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання особи підлягає обов`язковій реєстрації.

У заяві вказано, що вона подається до Березанського міського суду Київської області, адресою зареєстрованого місця проживання заінтересованої особи вказано: АДРЕСА_1 .

До матеріалів заяви долучено копію сторінок паспорта заінтересованої особи ОСОБА_2 (тобто, особи, про визнання недієздатною якої подано заяву), з якої вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з поданої заяви та доулчених до неї документів, місцем проживання заявника ОСОБА_1 також є АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України - якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Спори між судами про підсудність не допускаються (ч. 1 ст. 32 ЦПК України).

За таких обставин, оскільки цивільна справа за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: орган опіки та піклування Березанської міської ради Київської області, ОСОБА_2 , про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна, не належить до територіальної юрисдикції Березанського міського суду Київської області, її слід направити для розгляду за підсудністю до Баришівського районного суду Київської області, тобто до суду за місцем проживання фізичної особи, про визнання якої недієздатною подано заяву.

Керуючись ст. ст. 31, 187, 294, 295 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: орган опіки та піклування Березанської міської ради Київської області, ОСОБА_2 , про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна, - передати на розгляд до Баришівського районного суду Київської області.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Березанський міський суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення.

Суддя: Р. М. Лялик