СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 6/759/532/21
ун. № 2-178/10
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Гаєвської Н.О.,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню,

ВСТАНОВИВ:

17.02.2021 до Святошинського районного суду м. Києва надійшла вищезазначена заява про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, в якій заявник просить визнати виконавчі листи, які видані Святошинським районним судом м. Києва № 2-178/2010 від 26.11.2010 року про стяягнення коштів на користь АКІБ "УкрСиббанк" з ОСОБА_1 , в розмірі 224941,05 грн.; № 2-178/2010 від 26.11.2010 року про стяягнення коштів на користь АКІБ "УкрСиббанк" з ОСОБА_1 , в розмірі 11786,65 грн., № 2-178/2010 від 26.11.2010 року про стяягнення коштів на користь АКІБ "УкрСиббанк" з ОСОБА_1 , в розмірі 1730,00 грн.

Посилаючись на те, що на виконанні у Святошинському районному відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження 41417066, щодо стягнення з неї на користь ТОВ "Глобал Спліт" заборгованості у розмірі 224941,05 грн., як зазначив заявник 26.11.2010 р., судом було видано виклнавчі листа, та стягувачем лише 09.01.20104 р., вказаний виконавчий лист було пред`явлено до виконання. Як вказав заявник, рішення суду було про стягнення коштів з неї на користь АКІБ "УкрСиббанк", в подальшому з невідомих їй причин, стягувачем був ПАт "дельта Банк", проте ухвала суду про заміну сторони виконавчого провадження відсутня. Ухвалою суду від 17.05.2019 року, замінено сторону виконавчого провадження з ПАТ "Дельта Банк" на ТОВ "Глобал Спліт". Як стверджує заявник, будь яких виконавчих проваджень про стягнення з неї та ОСОБА_2 , на користь ПАТ "Дельта Банк" немає. На переконання заявника судом помилково видано виконавчі листи , без достатніх правових підстав.

Сторони до судового засідання не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Судом постановлено про розгляд заяви у відсутності сторін, що відповідає приписам ст. 432 ч.3 ЦПК України.

Судом встановлено, що Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 26.01.2010 року позов АКІБ "УкрСиббанк" до ОСОБА_2 ,, ОСОБА_1 , про стягнення кредитної заборгованості, задоволено (а.с.204-205, 206-209, том №1).

19.01.2011 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с. 85-90, том ").

Ухвалою суду від 17.05.2019 року, замінено сторону у виконавчому провадженні з ПАТ "Дельта Банк" на ТОВ "Глобал Спліт" (а.с. 2-3, том №3).

Вказаною ухвалою встановлено, що 16.11.2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Глобал Сплітл» було укладено договір № 997/К купівлі продажу майнових прав, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» передав у власність ТОВ «Глобал Спліт», а ТОВ «Глобал Спліт» прийняло у власність майнові права, які виникли та/або моужть виникнути у майбутньому. З витягу з додатку № 1 до договору № 997/к купівлі-продажу майноаих прав від 16.11.2018р. вбачається, що право вимоги за кредитним договором № 0 від 02.08.2007 року укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 , перейшло до ТОВ «Глобал Спліт»

В силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України, дана обставина доказуванню не підлягає.

Таким чином встановлено, що право вимоги в даному випадку на даний час перейшло до ТОВ «Глобал Спліт».

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

При цьому, відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові №910/9026/13 від 12.10.2018 р., в межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. При цьому, перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків не здійснюється.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (п.40 рішення від 19.03.97 у справі «Горнсбі проти Греції»).

Згідно зі ст.1 закону «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

З огляду на зазначене питання про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є перешкодою для завершення судового провадження.

Виконавчий лист у даній справі виданий на підставі судового рішення, яке набрало законної сили. Відтак будь - якої помилки при видачі виконавчого листа не встановлено.

Необхідним для позитивного вирішення питання щодо визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є порушення прав боржника видачею виконавчого листа чи його виконанням.

У даній справі судом не встановлено будь - яких порушень прав та інтересів боржника.

Виконавчий документ видано у той період, коли рішення набрало законної сили. Подальші питання щодо здійснення стягнення за даним виконавчим листом вирішуються у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до положень ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Серед основних засад судочинства в Україні, згідно з п.9 ч.3 ст.129 Конституції України, є «обов`язковість рішень суду».

Отже, у найвищому за юридичною силою законі закріплено конституційний принцип обов`язковості рішень судів, за ознакою територіальності - на всій території нашої держави.

Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Ч. 1 ст. 18 ЦПК України закріпила - «Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державних влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.»

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», саме виконавче провадження являється завершальною стадією судового провадження. Виконавче провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених законом «Про виконавче провадження», іншими нормативно-правовими актами.

На підставі ст.3 Закону «Про виконавче провадження» виконавчою службою підлягають виконанню такі виконавчі документи: виконавчі листи, видані судами, накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду, ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних та кримінальних справах, у випадках, передбачених законом, судові накази, виконавчі написи нотаріусів, посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі рішень цих комісій, постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, рішення органів державної влади, прийняті з питань володіння і користування будівлями та майном, постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу, рішення інших органів державної виконавчої влади, у випадках, якщо за законом їх виконання покладено на державну виконавчу службу, рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Виконавче провадження - то є квінтесенція процесу поновлення порушених прав, повернення грошових коштів, звернення стягнення на майно, торжество правосуддя, реалізація конституційного принципу обов`язковості виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, яка зобов`язана за рішенням вчинити певні дії (передати майно, виконати інші обов`язки, передбачені рішенням) або утриматися від їх вчинення.

Оскільки суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених нею вимог, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд , та при розгляді справи керується виключно принципом верховенства права, то, виходячи із приписів ст.ст. 10,13 ЦПК України, суд не вбачає правових підстав для визнання виконавчих такими, що не підлягають виконанню.

Дане рішення відноситься до категорії рішень, які підлягають примусовому виконанню на підставі ст. 3 ЗУ « Про виконавче провадження ».

За такого, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.10,13,432 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

у задоволені заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: О.В. Ул`яновська