Справа 430/1203/21
Провадження №2-сз/430/1/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року смт. Станиця Луганська

Суддя Станично-Луганського районного суду Луганської області Дьоміна О.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про отримання подання на повернення помилково сплаченого судового збору, -

в с т а н о в и л а:

В провадженні Станично-Луганського районного суду Луганської області перебувала цивільна справа за №430/1203/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Станично-Луганська державна нотаріальна контора, ОСОБА_1 , про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Ухвалою суду від 15.06.2021 року зазначений позов був залишений без руху та позивачці запропоновано усунути, вказані в ухвалі суду недоліки, протягом 10-ти днів з дня отримання копії ухвали. Позивачка на необхідність усунення зазначених судом недоліків, надала суду заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Ухвалою суду від 01.07.2021 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачці.

12.07.2021 року заявниця ОСОБА_1 , звернулася до суду з заявою про повернення помилково сплаченого нею судового збору та просила суд видати їй подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджету, а саме судового збору в сумі 578 грн. Посилалася при цьому на те, що саме вона помилково сплатила на рахунок суду вказану суму і надала квитанцію в рамках справи за №430/1203/21 за позовом ОСОБА_2 , заявниця не заявляла таких вимог.

Вивчивши матеріали справи, суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви з огляду на наступні підстави:

Законом України «Про судовий збір» визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Перевіряючи обґрунтованість вимог заяви, суд приймає до уваги те, що відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, з аналізу чинного законодавства слідує, що повернення судового збору можливо за клопотанням особи яка його сплатила і лише у визначених ч. 1 ст. 7 Закону випадках, перелік яких є виключним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Окремо, слід звернути увагу на те, що відповідно до Порядку про повернення коштів помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України за 87 від 03.09.2013, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Отже, згідно приписів чинного законодавства повернення помилково сплаченого судового збору вирішується у Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного або місцевого бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України за №787 від 03.09.2013, а не на підставі ухвали суду, згідно правил визначених ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

У свою чергу, враховуючи вищезазначені приписи чинного законодавства, у випадку помилкової сплати судового збору, заявнику необхідно звернутися із заявою до суду, на прибутковий рахунок у даному випадку якого були помилково зараховано кошти, та надати оригінал платіжного документа, що підтверджує їх сплату. При цьому уповноважена особа суду перевіряє факт зарахування коштів на відповідний рахунок, готує подання про повернення коштів, яке надсилає або видає заявнику. Після отримання подання заявнику необхідно подати до органу казначейського обслуговування, де відкрито рахунок, на який помилково зараховані кошти заявника, подання суду, платіжний документ та заяву про повернення коштів з бюджету, в якому вказати спосіб повернення. Подання подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що обґрунтування заявниці про повернення сплаченого судового збору не відповідають приписам чинного законодавства, які регулюють питання щодо повернення помилково сплаченого судового збору, заявницею обрано невірний спосіб та порядок вирішення цього питання, а відтак заява є безпідставною, в зв`язку з чим в її задоволенні слід відмовити.

Крім того, згідно доданих до позову позивачкою ОСОБА_2 квитанцій на підтвердження сплати судового збору відсутня квитанція на суму, зазначену ОСОБА_1 , а саме 578 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 133, 258, 259, 260, 261 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №787 від 03.09.2013, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про отримання подання на повернення помилково сплаченого судового збору - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Луганського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.П. Дьоміна