Справа № 307/404/21
Провадження № 2/307/117/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2021 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого Чопик В.В. при секретарі Олексій Я.В., участю позивача ОСОБА_1 та представника відповідача Левицький А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Брустурянське лісо-мисливське господарство» про стягнення моральної шкоди.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Державного підприємства «Брустурянське лісомисливське господарство» про стягнення моральної шкоди. В позовній заяві зазначив, що він працював старшим майстром Груниківського лісництва Державного підприємства «Брустурянське лісо-мисливське господарство» з березня 2013 року по квітень 2019 року. В 2018 році він працював на вказаній посаді цілий рік, про що свідчить запис в трудовій книзі. Не може пригадати по якій причині, в квітні та травні 2018 року він не зміг отримати належну йому заробітну плату на загальну суму 12 666 грн, тобто 6 333 грн за квітень та 6 333 грн за травень. Зокрема, про що свідчать дані пенсійного фонду Тячівського району, в якому за вказаний період не були перераховані відповідні кошти. Таким чином, Державне підприємство «Брустурянське лісо-мисливське господарство» заборгувало йому заробітну плату в сумі 12 666 грн. Тому, він змушений звернутися з позовною заявою в суд. Він, неодноразово звертався до відповідача, щоб йому дали довідку про заробітну плату, або виплатили заборгованість, тобто хотів вирішити питанні по заборгованості без суду, але йому постійно відмовляли. Крім вказаної заборгованості відповідачем йому завдано і моральну шкоду, так як його переживання в зв`язку не виплати заробітної плати призвели до погіршення його здоров`я. Він пережив значні душевні страждання, з жінкою виникли сварки, які призвели до погіршення їх стосунків, матеріального становища. Та не тільки в сім`ї, з сусідами також, та з людьми-односельцями з якими разом працював. Вони перестали спілкуватися з ним, глузували з нього, це все призвело до того , що він втратив сон і повагу оточуючих. Свої митарства він оцінює як завдану йому моральну шкоду з боку роботодавця на загальну суму 12 000 гривнів.

Тому просить суд стянути з ДП «Брустурянського ЛМГ» моральну шкоду в сумі 12 000 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні в позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ДП «Брустурянського ЛМГ» - Левицький А.О., в судовому засіданні відносно заявленого позову про стягнення моральної шкоди заперечив.

Свої заперечення обґрунтовує тим, що вимоги про стягнення моральної шкоди є погідними від вимог про стягнення заробітної плати за квітень та травень 2018 року в сумі 12 666 грн., і оскільки в задоволенні останніх вимог рішенням Тячівського районного суду від 15 січня 2020 р. відмовлено, а також при повторному зверненні ОСОБА_1 з аналогічними вимогами ухвалою суду від 02.03.20221 провадження в справі закрито, вважає, що ці вимоги про стягнення моральної шкоди є не доведеними і в задоволенні їх також слід відмовити.

Дослідивши всі обставини справи , суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 знаходився у трудових відносинах з ДП «Брустурянським ЛМГ», що підтверджується копією його трудової книжки.

Відповідно до постанови Закарпатського апеляційного суду від 06 серпня 2020 року рішення Тячівського районного суду від 15 січня 2020 року, за яким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Брустурянське лісо-мисливське господарство» про стягнення заробітної пласти за квітень та травень 2018 року в розмірі 12 666 грн, залишено без змін.

Ст. 23 ч.ч.1, 2 п. 2 ЦК України передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Ст. 23 ч.ч. 3, 4 ЦК України передбачає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розмірі відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

При вирішенні спорів про відшкодування шкоди за статтями 1167, 1174 ЦК України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.

Саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Позивач в підтвердження спричинення моральної шкоди посилався на те, що йому не виплачена заробітна плата за квітень та травень 2018 року в сумі 12 666 грн, однак ці його твердження спростовані вищенаведеною постановою Закарпатського апеляційного суду від 06 серпня 2020 року.

Ст. 81 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На підставі викладеного суд приходить до висновку,що в задоволені позову необхідно відмовити так, як позивачем не доведено, як факт спричинення йому моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 82, 263, 265, 272-273, 354-355 ЦПК України, суд ,

У Х В А Л И В:

В задовленні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Брустурянське лісо-мисливське господарство» про стягнення моральної шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 908,00 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ДП «Брустурянське лісо-мисливське господарство», місцезнаходження: с. Лопухів, вул. Парптизанська, 1, Тячівського району, Закарпатської області.

Повний текст рішення виготовлено 03.03.2021.

Суддя: В.В.Чопик