№ провадження 2-з/646/21/2021
Справа № 646/4206/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2021 м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Проценко А.М., за участю секретаря Мірзоєвої К.Р., представника заявника ОСОБА_1 , розглянувши заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до поданої заяви про забезпечення позову ОСОБА_2 має намір в строк, передбачений ч. 4 ст. 152 ЦПК України, подати до суду позов про визнання недійсними договорів, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності та припинення права власності на спірну квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до поданої заяви ОСОБА_2 просить суд вжити заходи забезпечення позову у порядку ст. 149-150 ЦПК України до подання позовної заяви відповідно до ст. 152 ЦПК України у вигляді заборони будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії, в тому числі реєстраційні, а також дії, направлені на розпорядження та накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , до набрання остаточним рішенням у справі законної сили.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову підтримав, просив задовольнити та накласти арешт на спірну квартиру.

Суд, заслухавши думку представника заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява позивача про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Cпівмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову, що відображено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження №14-729цс19).

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Така позиція відображена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20).

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Як зазначається у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного суду України від 14.06.2021 в справі № 308/8567/20 (провадження № 61-3480сво21) системне тлумачення частини першої статті 153, частини тринадцятої статті 158, частини першої статті 187 ЦПК України дає можливість дійти висновку, що:

законодавець передбачив відповідний процесуальний порядок розгляду заяви про забезпечення позову та вирішення питання про відкриття провадження у справі;

для розгляду заяви про забезпечення позову та вирішення питання про відкриття провадження у справі встановлені різні процесуальні строки: два та п`ять днів відповідно;

першочерговим при надходженні на розгляд суду заяви про забезпечення позову є надання оцінки щодо порядку звернення з нею до суду, за умови дотримання якого здійснюється її розгляд по суті;

у випадку одночасного подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову, розгляд заяви про забезпечення позову не залежить від вирішення питання про відкриття провадження у справі. Законодавець не покладає обов`язку на суд відкрити провадження у справі, а тільки потім вирішувати питання про забезпечення позову;

у разі повернення позовної заяви, відмови у відкритті провадження у справі передбачений процесуальний механізм скасування заходів забезпечення позову.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, а також врахувавши співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, звернення позивача до суду за захистом своїх прав шляхом визнання недійсними договорів, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності та припинення права власності на спірну квартиру АДРЕСА_1 , вважає обґрунтованою зазначену заяву в частині необхідності накладення арешту з метою забезпечення цивільного позову на спірну квартиру, так як невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки заявником наведено докази здійснення спроб продажу вказаного нерухомого майна відповідачем.

З огляду на обраний вид забезпечення позову шляхом накладення арешту, який не впливає на матеріальний стан відповідача як власника майна та не призводить до понесення додаткових витрат унаслідок його застосування, з урахуванням відсутності доказів завдання відповідачу збитків в результаті накладення арешту на майно, наявність реального спору щодо вказаної квартири, існування ризику утруднення виконання судового рішення у випадку його задоволення суд дійшов висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Водночас судом встановлено, що заявлені заходи забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії, в тому числі реєстраційні, а також дії, направлені на розпорядження не підлягають задоволенню та є неспівмірними із заявленими позовними вимогами.

Керуючись ст. 149-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт з метою забезпечення цивільного позову на квартиру АДРЕСА_1 .

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Харківського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її дії.

Повний текст ухвали складено 12.07.2021 року.

Суддя : А.М. Проценко