22-з/804/35/21
241/1946/18

Доповідач: Принцевська В.П.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

(додаткова)

10 березня 2021 року місто Маріуполь

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Донецького апеляційного суду у складі:

головуючого судді Принцевської В.П.

суддів Баркова В.М., Лопатіної М.Ю.

розглянувши питання про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційними скаргами Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» та апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство «Тітан» на рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 27 серпня 2020 року та на додаткове рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 07 вересня 2020 року у справі за позовом Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство «Тітан», Мангушської районної державної адміністрація в особі державного реєстратора відділу державної реєстрації Будики Костянтина Івановича про визнання договору недійсним та скасування державної реєстрації права, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 27 серпня 2020 року позовні вимоги Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» задоволено в повному обсязі.

Постановою Донецького апеляційного суду від 22 лютого 2021 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство «Тітан» залишено без задоволення. Апеляційні скарги Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» задоволено частково. Рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 27 серпня 2020 року змінено в частині розподілу судових витрат пропорційно задоволеним позовним вимогам. В інших частинах рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 27 серпня 2020 року та додаткове рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 07 вересня 2020 року залишено без змін.

02 березня 2021 року до Донецького апеляційного суду надійшло клопотання від представника ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», адвоката Танача Ю.А. про ухвалення додаткового рішення, відповідно до якого просив стягнути з відповідачів судові витрати на правничу допомогу у розмірі 9 600 грн.

Клопотання мотивоване тим, що з метою отримання професійної правничої допомоги між ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» та адвокатським об`єднанням «ЕКСПЕРТО КРЕДЕ» було укладено договори про надання правової допомоги: б/н від 09.01.2018 року, б/н від 09.01.2019 року, №21 Д079521 від 05.01.2021 року. Додатковими угодами до цих договорів, зокрема, Додатковою угодою №2 до договору про надання правових послуг №21Д079521 від 05.01.2021 року сторони деталізували представництво інтересів Замовника у конкретних судових справах, зокрема, правова допомога надається і по справі №241/1946/18, у тому числі у суді апеляційної інстанції. Перелік наданих послуг вказаний у клопотанні ОСОБА_2 , їх оплата підтверджується наданими актами здачі-приймання робіт, розрахунками-фактурою, платіжними дорученнями.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов до висновку про наявність підстав для прийняття додаткової постанови.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із частиною третьою, четвертою вказаної статті ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт ( наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт ( надання послуг), 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Верховний Суд у постанові від 17.01.2019 року у справі № 690/54/18 вказав, що витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною не буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для задоволення заяви про стягнення таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення (постанова).

Також слід зазначити, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Апеляційний суд, розподіляючи витрати, понесені ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» на професійну правничу допомогу, дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи: договір про надання правової допомоги від 04.01.2021 року, додаткова угода №2 до цього договору, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №02/21 від 22.02.2021 року, рахунок-фактура на оплату наданих послуг «02/21 від 22.02.2021 року, акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 03/21 від 22.02.2021 року, рахунок-фактура на оплату наданих послуг №03/21 від 22.02.2021 року та платіжні доручення від 24.02.2021 року, є підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з відповідачів, адже цей розмір доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Керуючись ст.ст. 270, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання адвоката Танача Юлії Антонівни, яка діє в інтересах Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» 3 200 грн. в відшкодування витрат на правничу допомогу.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство «Тітан» на користь Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» 3 200 грн. в відшкодування витрат на правничу допомогу.

Стягнути з Мангушської районної адміністрації в особі державного реєстратора відділу державної реєстрації Будики Костянтина Івановича на користь Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» 3 200 грн. в відшкодування витрат на правничу допомогу.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді