Справа № 203/4806/20
Провадження № 2/0203/424/2021
УХВАЛА

09 березня 2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м. Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання Дьоміної А.Д.,

за участі:

представника позивача Невойси О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи заяву представника позивача про закриття провадження в цивільній справі за позовною заявою Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманих сум щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання,

ВСТАНОВИВ:

29 грудня 2020 року до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська звернулося Центральне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради суму незаконно отриманої щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам у розмірі 13000,00грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 грудня 2020 року, цивільну справу № 203/4806/20, провадження № 2/0203/1530/2020, було розподілено головуючому судді Ханієвій Ф.М.

Ухвалою суду від 09 лютого 2021 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

У судове засідання, призначене на 09.03.2021 року, з`явилась представник позивача.

Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце проведення судового засідання, причини неявки суду не повідомив, клопотань або заяв суду не надавав.

Під час судового засідання 09.03.2021 року представник позивача надала суду письмову заяву про закриття провадження у справі, у зв`язку з поверненням коштів відповідачем ОСОБА_1 у сумі 13000,00 грн. На підтвердження повної сплати коштів у вказаному розмірі, що становить предмет позову, представник позивача надала суду копії виписки за 16.02.2021 року, за відомостями з якої видно, що ОСОБА_1 сплатив 13000,00 грн заборгованості, а також протокол змін від 17.02.2021 року про погашення заборгованості у розмірі 13000,00 грн.

Представник позивача підтримала заяву про закриття провадження у справі та просила суд її задовольнити, а також одразу просить суд вирішити питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, ознайомившись із заявою, проаналізувавши норми ЦПК України, дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Суд зазначає, що оскільки представник позивача скористалась наданим позивачу законом правом на відмову від позову, про що свідчить відповідна заява представника позивача, суд вважає за необхідне її задовольнити.

Разом з тим, суд роз`яснює позивачу, що за приписами ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Під час судового засідання судом було встановлено, що предметом позову є стягнення з ОСОБА_1 на користь Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради суми незаконно отриманої щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам у розмірі 13000,00 грн. До початку розгляду справи по суті відповідач сплатив у повному обсязі суму незаконно отриманої щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам у розмірі 13000,00 грн, що підтверджується наданою представником позивача копією виписки банку за 16.02.2021 року про сплату відповідачем ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 13000,00 грн, та це перевірено позивачем.

З огляду на викладене вище, суд вважає за необхідне задовольнити заяву представника позивача про закриття провадження в цивільній справі та прийняти відмову позивача від позову, провадження в цивільній справі № 203/4806/20 закрити.

Також суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Так, відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Суд зазначає, що порядок повернення судового збору регламентований, зокрема ст. 7 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI та Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787.

Відповідно до ч. 3, ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Відповідно до п. 5, п. 10 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 року за № 650/24182, повернення судового збору (крім помилково зарахованого) здійснюється за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Заява та подання або копія судового рішення, засвідчена належним чином, подається до відповідного органу Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету.

Отже, суд, вирішуючи в ухвалі про закриття провадження у справі питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору, доходить висновку про необхідність повернення позивачу з Державного бюджету України 50 відсотків сплаченого судового збору у розмірі 1051,00 грн, а інша половина у розмірі 1051,00 грн підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача.

Суд додатково зазначає, що документ на переказ, який підтверджує зарахування судового збору до Державного бюджету України міститься в матеріалах цивільної справи № 203/4806/20, а саме: платіжне доручення № 567 від 16.12.2020 року на суму 2102,00 грн (а.с. 32). При цьому суд зазначає, що одержувачем коштів, відповідно до вказаного платіжного доручення, є Управління Державної казначейської служби України у Центральному районі м. Дніпра, (УК у Центр.р.м.Дніпра/Центр.р/22030101), тому воно і виступає органом, який має здійснити повернення сплаченого позивачем судового збору з державного бюджету у розмірі 1051,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 13, 49, 142, 255, 256, 260, 261, 263, 353 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про закриття провадження в цивільній справі за позовною заявою Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманих сум щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання задовольнити повністю.

Прийняти відмову позивача Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради від позову до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманих сум щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання.

Провадження в цивільній справі за позовом Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманих сум щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання закрити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради (місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вулиця В. Жуковського, будинок 39/41; ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1051,00 грн (одна тисяча п`ятдесят одна гривня 00 копійок).

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Центральному районі м. Дніпра (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 76; ) повернути Центральному управлінню соціального захисту населення Дніпровської міської ради (місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вулиця В. Жуковського, будинок 39/41; ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1051,00 грн (одна тисяча п`ятдесят одна гривня 00 копійок) (платіжне доручення № 567 від 16.12.2020 року на суму 2102,00 грн міститься в матеріалах цивільної справи № 203/4806/20).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до пп. 15.5 п. 15 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст ухвали суду складений 09.03.2021 року.

Суддя Ф.М. Ханієва