Справа № 177/581/20
Провадження № 2/177/63/21
У Х В А Л А

24.02.2021

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши матеріали уточненої позовної заяви ОСОБА_1 , поданої її представником адвокатом Примаковим К.О., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про припинення права власності, встановлення факту та визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду 20.05.2020 з позовом, в якому просив суд встановити факт, що ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя належав житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , а також визнати за ОСОБА_1 , право власності на вказане домоволодіння, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 22.06.2020 позовна заява прийнята до розгляду в порядку загального позовного провадження.

До розгляду справи по суті представником позивача 20.01.2021 подано уточнену позовну заяву, в якій він, виключивши з кола учасників справи відповідача ОСОБА_5 та збільшивши позовні вимоги, просить суд:

-припинити за ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 право власності на глинобитний, обкладений цеглою, житловий будинок АДРЕСА_1 , у зв`язку з його знищенням;

-встановити факт, що за життя ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві приватної власності належала 1/1 частина житлового будинку АДРЕСА_1 ;

-визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, після смерті її чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сторони та їх представники у підготовче судове засідання не з`явилися про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

За даних обставин, з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, з урахуванням повідомлення учасників справи про проведення підготовчого судового засідання належним чином, суд вважає за можливе розглянути питання про прийняття заяви про збільшення позовних вимог за відсутності сторін, оскільки їх неявка у судове засідання не перешкоджає цьому.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Зі змісту ст. 12, 13 ЦПК України слідує, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ними процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України визначено, що позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Частиною 5 статті 49 ЦПК України визначено, що у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду.

Дослідивши зміст та вимоги уточненої позовної заяви, суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України та містить недоліки, без усунення яких її подальший розгляд неможливий, з огляду на наступне.

Представником позивача заявлено позовну вимогу про припинення за ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 права власності на глинобитний, обкладений цеглою, житловий будинок АДРЕСА_1 у зв`язку з його знищенням.

Згідно з положеннями ст. 349 ЦК України право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Аналіз зазначеної норми дає підстави дійти висновку про те, що умовами для припинення права власності на знищене нерухоме майно, є наявність встановленого факту знищення майна, а також відповідної заяви власника майна про внесення змін до державного реєстру.

Однак документів, які підтверджують знищення майна, якими можуть бути матеріали технічної інвентаризації, що засвідчують факт знищення майна, довідки органів внутрішніх справ України, акт про пожежу, офіційні висновки інших установ або організацій, які відповідно до законодавства уповноважені засвідчувати факт знищення майна тощо, або доказів звернення співвласників ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 із заявою щодо припинення права власності через знищення нерухомого майна, суду не надано. З огляду на вказане представнику позивача слід навести обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги в цій частині, з дотриманням вимог ст. 175 ЦПК України.

Одночасно з позовною вимогою про припинення права власності за ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на будинок АДРЕСА_1 , представником позивача заявлено вимогу про встановлення факту належності ОСОБА_4 1/1 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , що потребує уточненню, оскільки дані позовні вимоги суперечать одна одній.

Окрім того, посилаючись в уточненій позовній заяві на те, що ОСОБА_4 приблизно у 1989 році замість зруйнованого глинобитного будинку за адресою по АДРЕСА_1 , житловою площею 24,0 кв.м, збудував інший житловий будинок, житловою площею 32,7 кв.м, доказів на підтвердження вказаних обставин не надає. При цьому, згідно з даними технічного паспорта, складеного 13.06.1990, що долучений до позовної заяви, а саме, характеристики побудов, житловий будинок побудований 1966 року, по АДРЕСА_2 . Тобто, технічний паспорт на новозведений житловий будинок по АДРЕСА_1 , позивач не надає. Вказане позбавляє суд можливості визначити, чи набув за життя ОСОБА_4 право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , та чи входить він до складу спадщини.

Представником позивача заявлено позовну вимогу про визнання права власності на 1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 , яка залучена по справі в якості відповідача. Таким чином, представник позивача заявляє вимоги в інтересах відповідача, що суперечить принципу диспозитивності цивільного судочинства та свідчить про некоректність заявлених вимог, які слід уточнити.

Крім того, зі змісту позову неможливо встановити адресу домоволодіння, яке є предметом спору. Представник позивача стверджує, що за період часу з 1974 по 1990 роки будинок неодноразово змінював поштову адресу, однак на підтвердження дійсності наявності цих обставин дотепер не надає відомостей.

Представником позивача в уточненій позовній заяві вимоги доповнено ще двома позовними вимогами: немайнового та майнового характеру - припинення права власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом, які є об`єктом справляння судового збору за розміром 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу (908,00 грн) за вимогу немайнового характеру та за розміром 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу (908,00 грн) за вимогу майнового характеру.

При цьому, у порушення вимог Закону України «Про судовий збір», ст. 177 ЦПК України, позивачем судовий збір не сплачено, оригінал квитанції чи іншого платіжного доручення, оформленого відповідно до вимог закону, суду не надано. Доказів, які б визначали підстави звільнення позивача від сплати судового збору суду не надано, конкретних підстав звільнення від сплати судового збору в порушення ч. 4 ст. 175 ЦПК України у позові не зазначено.

Представником позивача зазначено ціну позову відповідно до п. 3 ч. 3 ст.175 ЦПК України, однак без врахування вимог п. 1 ст.176 ЦПК України, згідно з якою ціна такого позову визначається вартістю спірного нерухомого майна станом на момент звернення до суду за оцінкою, проведеною сертифікованим суб`єктом оціночної діяльності. При цьому, звітів про оцінку спірного житлового будинку до позовної заяви та уточненої позовної заяви представником позивача взагалі не долучено, що унеможливлює визначення розміру судового збору, який підлягає сплаті, та дійсної ціни позову.

Відтак позивачеві слід доплатити судовий збір 1816,00 грн (908,00 грн + 908,00 грн) за пред`явлення немайнової та майнової вимоги з наданням суду платіжного доручення (квитанції), оформленого у відповідності до вимог закону.

Оскільки уточнена позовна заява, будучи прийнятою судом, не відповідає вимогам ст.ст. 175,177 ЦПК України, то, згідно ст. 185 ЦПК України, її необхідно залишити без руху та надати позивачу та його представникові строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня отримання копії даної ухвали.

Додатково суд роз`яснює позивачеві, що у разі невиконання ухвали суду уточнену позовну заяву буде залишено без розгляду на підставі п. 8 ч. 1 ст.257 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 49,175, 177, 185, 260-261 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Уточнену позовну заяву ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Примаковим Костянтином Олексійовичем, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про припинення права власності, встановлення факту та визнання права власності в порядку спадкування залишити без руху та надати позивачу та його представникові строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали суду уточнена позовна заява буде залишена без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя: