Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.03.2021 Справа №607/90/21

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Сливка Л. М.,

за участю секретаря судового засідання Хамелко О. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернопільської міської ради про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача Виконавчого комітету Тернопільської міської ради про відшкодування моральної шкоди в розмірі 85014 гривень.

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказав, що звертався до відповідача із запитом про надання публічної інформації. Запитувалася наступна інформація (документи): надати інформацію про наявність на території м. Тернопіль вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд. Відповідач не надав відповідь на запит на отримання інформації. Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 року у справі № 500/1093/20 визнано протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Тернопільської міської ради щодо ненадання у п`ятиденний строк відповіді на запит на отримання публічної інформації ОСОБА_1 від 16 квітня 2020 року. Зобов`язано Виконавчий комітет Тернопільської міської ради повторно розглянути запит ОСОБА_1 на отримання публічної інформації від 16 квітня 2020 року та надати відповідь, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. На виконання рішення суду відповідач надав відповідь за № 5091/08-ф від 23 квітня 2020 року, яка не містила розгляду його запиту та надання публічної інформації. Наведене зумовило його повторне звернення до суду, і рішенням від 25 серпня 2020 року у справі № 500/1664/20 Тернопільського окружного адміністративного суду визнано протиправною відмову Виконавчого комітету Тернопільської міської ради викладену у листі від 23 квітня 2020 року №5091/08-ф у за- доволенні запиту позивача про доступ до публічної інформації від 16 квітня 2020 року, в частині інформації по земельних ділянках по яких у відповідача наявні відомості. Зобов`язано Виконавчий комітет Тернопільської міської ради повторно розглянути запит ОСОБА_1 на отримання публічної інформації від 16 квітня 2020 року про надання публічної інформації щодо наявності на території м. Тернопіль вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд. Постановою від 17 листопада 2020 року Восьмого апеляційного адміністративного суду рішення від 25 серпня 2020 року у справі № 500/1664/20 Тернопільського окружного адміністративного суду залишено без змін.

Ухвалою від 17 грудня 2020 року Верховного Суду відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою відповідача на постанову від 17 листопада 2020 року Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Протиправними діями відповідача позивачу була завдана моральна шкода, яка полягає у стражданні та приниженні, яких він зазнав внаслідок цих дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення прав з боку суб`єкта владних повноважень викликало у ОСОБА_1 негативні емоції, внаслідок чого в нього було погане самопочуття, пригнічений настрій.

Розмір моральної шкоди підтверджується тим, що завдана шкода спричинила у позивача негативні переживання, стан постійної психоемоційної напруги, важкість виконання повсякденних обов`язків, тимчасову відірваність від активного суспільно-політичного життя громади міста, знижений і нестійкий настрій, нервозність, дратівливість, порушення сну, гіпертонічні кризи, побоювання про майбутній стан здоров`я.

Також, ОСОБА_1 завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, приниженні честі та гідності з тих підстав, що йому довелося присвятити багато свого часу, творчої енергії та сил на захист порушеного права. Позивачу притаманні особливо розвинуте емоційне сприйняття дійсності та почуття справедливості, а тому нехтування відповідачем під час здійснення розгляду його запиту порушило законні права ОСОБА_1 , сприймалося ним, як прояв образи з боку Виконавчого комітету Тернопільської міської ради, що призвело до сильного психологічного дискомфорту, погіршення самочуття, емоційного хвилювання. Внаслідок протиправних дій відповідача, було порушено стан душевної рівноваги позивача, для відновлення якого йому доводилося докладати додаткові вольові та психологічні зусилля. ОСОБА_1 був позбавлений можливості повноцінно насолоджуватися життям, працювати, для чого потрібен виважений стан емоційного спокою.

Крім того, позивачу доводилося додатково дисциплінувати себе, витрачати набагато більше часу для підтримки необхідної продуктивності праці, що позначається щоденно на його фізичному та моральному стані, він не встигав закінчити повсякденну роботу, зокрема побутову.

Більш того, внаслідок неправомірних дій відповідача, були порушені нормальні життєві зв`язки ОСОБА_1 з партнерами, друзями, яким він змушений був додатково пояснювати чому став менш привітним, менше приділяє часу друзям, сім`ї, родичам та ін.

Такі дії відповідача завдали страждань ОСОБА_1 і як учаснику бойових дій, для яких передбачено першочергове відведення земельних ділянок, позивач був змушений відстоювати своє порушене право на доступ до публічної інформації.

ОСОБА_1 провів розрахунок розміру завданої йому моральної шкоди, яку оцінив за кожен місяць порушеного права на соціальний захист у розмірі мінімальної заробітної плати, яка у січні місяці 2020 року для працездатних осіб становила 4 723,00 грн. (ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»). Відповідач повинен був надати інформацію в квітні 2020 року. Станом на грудень 2020 року минуло 9 місяців. Таким чином, з квітня 2020 року по грудень 2020 року підлягає стягненню 42507 615 грн. (9 місяців * 4 723 грн.) Однак, враховуючи, що це повторне порушення з боку відповідача, розмір спричиненої моральної шкоди подвоюється до 85014 (42507*2=85014) гривень. Відтак, позивач просить стягнути з Виконавчого комітету Тернопільської міської ради на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 85014 гривень.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 січня 2021 року відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернопільської міської ради про відшкодування моральної шкоди. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

20 січня 2021 року представник Виконавчого комітету Тернопільської міської ради подав до суду відзив, в якому зазначив, що позивачем не зазначено в чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами підтверджується.

При розгляді даної справи, також просив суд звернути увагу на наступні обставини: 22 квітня 2020 р. за вхідним номером 4498/15906/1/020/20-ф на адресу Виконавчого комітету Тернопільської міської ради надійшов запит ОСОБА_1 з приводу надання інформації про наявність на території м.Тернопіль вільних земельних ділянок, що можуть бути використанні під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд з місцями (орієнтирами) розташування.

23 квітня 2020 р. за вих.№5091/08 ОСОБА_1 надано відповідь на запит.

Також, 21 квітня 2020 р. за вхідним номером 4494/15902/1/020/20-ф на адресу виконавчого комітету Тернопільської міської ради надійшов запит ОСОБА_2 з приводу надання інформації про наявність на території м.Тернопіль вільних земельних ділянок, що можуть бути використанні під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд з місцями (орієнтирами) розташування.

22 квітня 2020 р. за вих. №5065/08 ОСОБА_2 надано відповідь на запит.

Запити даних осіб є ідентичними і відповіді містять інформацію про наявність земельних ділянок, які передбаченні для індивідуального будівництва.

Рішеннями Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 р. по справі №500/1094/20 (справа за позовом ОСОБА_2 ), від 15 червня 2020 р. по справі №500/1093/20 (за позовом ОСОБА_1 ) встановлено факт підготовки відповіді та її направлення заявникам. Однак, Виконавчий комітет Тернопільської міської ради не надав, а суд не спромігся отримати доказів підтвердження направлення відповідей заявникам - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Проте, відповідно до ухвал Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 травня 2020 р. по справах №500/1093/20, №500/1094/20 в порядку ст.162 КАС України ОСОБА_2 , ОСОБА_1 направлено відзиви із запереченнях їх вимог із додученням до нього листів-відповідей за №5065/08 та №5091/08, які за твердженням ОСОБА_3 вони не отримували (доказ направлення міститься в матеріалах адміністративних справ). Поряд з цим, на виконання рішень Тернопільського окружного адміністративного суду по справах №500/1093/20, №500/1094/20 Брюшковим з урахуванням правової позиції суду повторно Виконавчим комітетом Тернопільської міської ради надіслано листи за №5065/08 та №5091/08 (квитанція про направлення листів додається).

У зв`язку із наявністю рішень Тернопільського окружного адміністративного суду від 15. 06. 2020р. по справах №500/1093/20, №500/1094/20 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Тернопільського міськрайонного суду про стягнення моральної шкоди.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 10.11.2020р. по справі №607/15974/20 (справа ОСОБА_1 ) вирішено стягнути з виконавчого комітету Тернопільської міської ряди 1500 грн. моральної шкоди. Дане рішення суду ОСОБА_1 не оскаржував.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 09.12.2020р. по справі №607/15120/20 (справа ОСОБА_2 ) вирішено стягнути з виконавчого комітету Тернопільської міської ради 500 грн. моральної шкоди. Не погоджуючись з даним рішенням суду в частинні визначення розміру моральної шкоди суми, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

З мотивувальних частин даних рішень суду вбачається надання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відповідей на їх запити від 16.04.2020 р. та від 18.04.2020 р.

Таким чином, судами різної юрисдикції встановлено факт розгляду запитів ОСОБА_3 та надання їм відповідей на їх звернення. Дані обставини відповідно до ст.78 КАС Україна ст.81 ЦПК України вважаються встановленими та доказуванню не підлягають.

Використовуючи схеми стягнення моральної шкоди (таких справ за позовами ОСОБА_3 в судових інстанціях перебуває понад два десятки, відповідачами по яких є різні органи влади різних адміністративно-територіальних округів) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повторно звернулися до суду.

Обставини описанні в рішенні Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2020 р. по справі №500/1664/20, на яке посилається ОСОБА_1 необхідно розглядати у сукупності з рішенням Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2020 р. у справі №500/1663/20. Враховуючи ту обставину, що розгляд вимог ОСОБА_1 і ОСОБА_2 відбувався відмінним/різним складом суду, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10. 11. 2020 р. по справі №500/1663/20 суд встановив безпідставність вимог ОСОБА_2 про визнання дій виконавчого комітету Тернопільської міської ради протиправними та відсутність обов`язку у виконавчого комітету Тернопільської міської ради володіти інформацією про вільні земельні ділянки.

Таким чином, на сьогоднішній день судова практика говорить про те, що вимоги ОСОБА_1 заявленого змісту у запиті від 16. 04. 2020 р. є безпідставними.

З приводу розрахунку розміру моральної шкоди, просив суд звернути увагу на рішення судів від 15.06.2020 р. по справі №500/1093/20, від 25.08.2020р. по справі №500/1664 І 10.11.2020 р. по справі №607/15974/20, якими встановлено факт надання ОСОБА_4 відповіді на його запит від 16.04.2020р. Надання такої відповіді відбулося 01.06.2020 р. Дана обставина доказуванню, відповідно до ст.81 ЦПК України не підлягає.

Поряд з цим, позивачем невраховано ту обставину, що вимоги про стягнення моральної шкоди за період з квітня по серпень 2020 р. (включно) уже були предметом розгляду (справі №607/15974/20). Також прошу звернути увагу суду, що запит ОСОБА_1 від 16.04.2020 р. не стосувався отримання ним земельної ділянки. Своє право на безоплатне отримання земельної ділянки, як учасник бойових дій позивач не ініціював, а відтак говорити про порушення його права на безкоштовне отримання земельної ділянки не є підставним.

При вирішенні даної справи відповідач просить врахувати рішення Європейського суду з прав людини від 12.07.2007 р. справа №68490/01 та позицію Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, яка викладена у постанові від 27.01.2020р. по справі №459/274/17, якими підтверджено необхідність доведення позивачем заподіяння останньому моральної шкоди.

ОСОБА_1 у своїй позовній заяві в обґрунтування заподіяння йому моральної шкоди використовує загальну термінологію описану в підручниках та не вказує факт її заподіяння, у чому полягає така шкода, та чим вона підтверджується (копірка обгрунтувань моральної шкоди вбачається у ряді справ ініційованих позивачем. Зокрема, справа №653/2933/20 Генічеський районний су Херсонської області, Солом`янський районний суд м. Києва по справах №712/6567/19, №760/5900/20, Хмельницький міськрайонний суд Вінницької області справа №149/30/21, Придністровський районний суд м.Черкаси справа №711/5196/20, Орджонікідзевський районний суд м.Запоржіжя справа №335/10540/20, Кіровський районний суд м.Кіровограда справа №404/5741/20, Касаційний цивільний суд справа №712/9146/19, Деснянський районний суд м.Чернігова справа №750/8127/20, Придністровський районний суд м.Черкаси справа №711/3506/19, справа №711/7661/19, Уманський міськрайонний суд Черкаської області справа №705/3294/20, Соснівський районний суд м.Черкаси справи №712/883/20, №712/492/20, №712/6567/19, Богунський районний суд м.Житомира справа №295/271/21, Самбірський міськрайонний суд Львівської області справа №452/3666/20, Новокаховський міський суд Херсонської області, Рівненський міський суд Рівненської області справа №569/14945/20, Шевченківський районний суд м.Чернівців справа №727/10392/20, Глухівський міськрайонний суд Сумської області справа №576/1832/20, Ленінський районний суд м.Кіровограда справа №404/5741/20, Острозький районний суд Рівненської області справа №567/24/21, Ізюмський міськрайонний суд Харківської області справа №623/4/21, Лозівський міськрайонний суд Харківської області справа №629/4748/20).

Також, поза увагою позивач залишив той факт, що рішення Тернопільського окружного адміністративного суду по справі №500/1664/20, яке описано ОСОБА_1 , як обґрунтування своїх вимог, набрало законної сили 17 листопада 202 0року

Враховуючи вищенаведене, Виконавчий комітет Тернопільської міської ради просив відмовити у задоволені позовних вимог за їх не доведеністю.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити без його участі, позов підтримує в повному обсязі, про що подав заяву, яка сформована в системі «Електронний суд».

Представник відповідача Виконавчого комітету Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явися без повідомлення причин неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, а тому його неявка не перешкоджає розгляду справи, що узгоджується з п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України.

Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, встановив наступні обставини.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду в справі № 500/1093/20 від 15 червня 2020 року позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернопільської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Тернопільської міської ради щодо ненадання у п`ятиденний строк відповіді на запит на отримання публічної інформації ОСОБА_1 від 16 квітня 2020 року. Зобов`язано Виконавчий комітет Тернопільської міської ради повторно розглянути запит ОСОБА_1 на отримання публічної інформації від 16 квітня 2020 року та надати відповідь, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду в справі № 500/1664/20 від 25 серпня 2020 року позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернопільської міської ради про визнання протиправною відповіді № 50991/08 від 23 квітня 2020 року та зобов`язання повторно розглянути запит про наданні публічної інформації задоволено. Визнано протиправною відмову Виконавчого комітету Тернопільської міської ради викладену у листі від 23 квітня 2020 року № 5091/08-ф у задоволенні запиту позивача про доступ до публічної інформації від 16 квітня 2020 року в частині інформації по земельних ділянках по яких у відповідача наявні відомості. Зобов`язано Виконавчий комітет Тернопільської міської ради повторно розглянути запит від 16 квітня 2020 року про надання публічної інформації щодо наявності на території міста вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд.

З мотивувальної частини рішення суду в справі № 500/1664/20 від 25 серпня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до Виконавчого комітету Тернопільської міської ради із запитом на отримання публічної інформації про наявність на території м. Тернопіль вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд з місцями (орієнтирами) розташування. Відповідачем у справі надано відповідь на запит, яка не відповідає вимогам чинного законодавства України. Відповідач як розпорядник інформації зобов`язаний був надати запитувану публічну інформацію у повному обсязі, однак не зробив цього. Суд зробив висновок, що така відмова відповідача щодо задоволення запиту позивача про доступ до публічної інформації від 16 квітня 2020 року в частині інформації по земельних ділянках по яких у відповідача наявні відомості, у спірному випадку є протиправною.

Постановою від 17 листопада 2020 року Восьмого апеляційного адміністративного суду рішення від 25 серпня 2020 року у справі № 500/1664/20 Тернопільського окружного адміністративного суду залишено без змін.

Ухвалою від 17 грудня 2020 року Верховного Суду відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою відповідача на рішення від 25 серпня 2020 року Тернопільського окружного адміністративного суду та постанову від 17 листопада 2020 року Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відтак, проаналізувавши надані докази, суд вважає, що до правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень встановлено ст. 56 Конституції України.

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

У частині другій ст. 2 ЦК України встановлено, що учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.

Територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов`язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом (ст. 172 ЦК України).

Згідно зі ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (ст. 1174 ЦК України).

Згідно із статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тлумачення статей 2, 172, 1173, 1174 ЦК України дозволяє зробити висновок, що за загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди завданої особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу місцевого самоврядування при здійсненні своїх повноважень виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою. Тобто боржником є відповідний орган місцевого самоврядування, яка бере участь у справі як відповідач.

Виконавчий комітет Тернопільської міської ради є органом місцевого самоврядування, який завдав шкоди та на якого поширюються правила передбачені ст. 1173 ЦК України. Протиправність дій відповідача щодо звернення позивача встановлена рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду в справі № 500/1664/20 від 25 серпня 2020 року.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2019 у справі №464/3789/17. Зокрема, Суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого. У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам.

Таким чином, психологічне напруження, розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення органом держави чи місцевого самоврядування прав людини, навіть якщо вони не потягли вагомих наслідків у вигляді погіршення здоров`я, можуть свідчить про заподіяння їй моральної шкоди.

При цьому слід виходити з презумпції, що порушення прав людини з боку суб`єктів владних повноважень прямо суперечить їх головним конституційним обов`язкам (ст. 3, 19 Конституції України) і завжди викликає у людини негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого.

Негативні емоції позивача внаслідок відмови відповідачем у задоволенні його запиту про доступ до публічної інформації від 16 квітня 2020 року в частині інформації по земельних ділянках по яких у відповідача наявні відомості. Оскарження ОСОБА_1 такої відмови до суду, перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із діями відповідача, а відтак завдали йому моральної шкоди. Суд також враховує особу позивача, який є учасником бойових дій, у зв`язку з чим йому законом гарантується право на безоплатне отримання земельних ділянок, і саме з цього приводу було звернення останнього до відповідача.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч. 3 ст. 23 ЦК України).

З врахуванням вищенаведеного суд приходить до переконання, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди слід задовольнити частково, стягнувши з Виконавчого комітету Тернопільської міської ради на користь ОСОБА_1 1000 (дну тисячу ) гривень на відшкодування моральної шкоди.

При ухваленні рішення в цій справі судом враховано позицію Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду, яка викладена у постанові від 27 січня 2020 року по справі № 459/274/17 (провадження № 61-25576сво18).

Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 7, 12, 13, 81, 89, 244, 263, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернопільської міської ради про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Виконавчого комітету Тернопільської міської ради на користь ОСОБА_1 1000 (дну тисячу) гривень на відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Дата складення повного судового рішення 09 березня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

відповідач: Виконавчий комітет Тернопільської міської ради, ідентифікаційний код юридичної особи: 04058344, місцезнаходження: вул. Листопадова, 5, м. Тернопіль, 46001.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка