Справа № 462/7342/14-ц
УХВАЛА

14 липня 2021 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Палюх Н.М.

при секретарі Фіс В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду у м. Львові заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача його правонаступником у справі №462/7342/14-ц

в с т а н о в и в:

ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» 30.06.2021 звернулося в суд із заявою про заміну стягувача ПАТ «Дельта Банк» його правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у справі №462/7342/14-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 21.11.2014 стягнуто з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства Дельта Банк заборгованість за кредитною лінією №001-13560-090213 від 09.02.2013р. у розмірі 68000 /шістдесят вісім тисяч/ грн. 39 коп. 20.02.2018 року на підставі проведення електронних торгів № UA-EA-2017-12-28-000096-b від 23/01/2018 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір №248/К, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №001-13560-090213 від 09.02.2013р. У зв`язку з чим, просить замінити стягувача ПАТ «Дельта Банк» його правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у справі №462/7342/14-ц.

Представник заявника у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Заінтересовані особи представник ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Зважаючи на положення ч. 3 ст. 442 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу за відсутності заінтересованих осіб, оскільки неявка вказаних осіб не є перешкодою для розгляду заяви.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заяву ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» необхідно задовольнити з огляду на таке.

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 21.11.2014 стягнуто з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства Дельта Банк заборгованість за кредитною лінією №001-13560-090213 від 09.02.2013р. у розмірі 68000 /шістдесят вісім тисяч/ грн. 39 коп. 20.02.2018 року. Також стягнуто із ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства Дельта Банк 680 грн. 00 коп. судового збору.

На виконання судового рішення Залізничним районним судом м.Львова 29.05.2015 видано виконавчий лист.

20.02.2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на підставі проведення електронних торгів № UA-EA-2017-12-28-000096-b від 23/01/2018 укладено договір відступлення прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до умов якого ПАТ «Дельта Банк» передало (відступило) за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» прийняло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №001-13560-090213 від 09.02.2013р. у розмірі 73681 грн. 34 коп.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч. 5 ст. 442 ЦПК України).

Статтею 512ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Тлумачення ч. 1 ст. 512 ЦК України дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору:

купівлі-продажу чи міни (ч.3 ст.656 ЦК);

дарування (ч.2 ст.718 ЦК);

факторингу (гл. 73 ЦК).

Згідно із ч. 5 ст.15 Закону «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст.15 Закону «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Такого висновку 05.12.2018 дійшла колегія суддів Верховного Суду під час розгляду справи №643/4902/14-ц у порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно ст.514ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб ст. 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у ст. 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.97р. у справі «Hornsby v. Greece», п. 40).

Ураховуючи вищенаведене, а також наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке в повному обсязі не виконане боржником, а отже і наявність зобов`язальних правовідносин сторін договору, суд приходить до висновку, що заява ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» є підставною та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 247, 442 ЦПК України, суд-

постановив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача - задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (, місцезнаходження м.Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8) у виконавчому листі №462/7342/14-ц від 29.05.2015, виданого Залізничним районним судом м.Львова на виконання рішення від 24.10.2014 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором №0 від 10.07.2006 в сумі 62 884 грн. 15 коп. та 628 грн. 84 коп. судових витрат.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, або в порядку та строки, передбачені ст. 354, 355 ЦПК України.

Суддя: