справа № 209/250/20
№ провадження 2/208/547/21
12 лютого 2021 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Головуючого судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання - Грищенко О.Л., представника позивача Чупріни Ю.А. ,
Учасники справи
Позивач 1 Державний пожежно - рятувальний загін Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області,
Відповідач ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом 1 Державного пожежно - рятувального загону Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, виселення зі службової квартири без надання іншого житла та зняття з реєстрації,-
I. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.
Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, виселення зі службової квартири без надання іншого житла та зняття з реєстрації.
У своєму позові позивач з урахуванням уточнень до позову просить суд визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування службовим житлом за адресою: АДРЕСА_1 ; виселити ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зі службової квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради зняти з реєстрації зі службової квартири за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та стягнути з відповідачів судові витрати.
В обґрунтуванні позову позивач зазначив, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно пожежна частина з житловим будинком за адресою АДРЕСА_2 -2 належить Верховній раді України на праві державної власності.
Рішенням виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 27.04.2016 р. № 128 квартиру АДРЕСА_1 включено до числа службових 1 державного пожежно - рятувального загону Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області.

Наказом Головного управління Міністерства з надзвичайних ситуацій України в Дніпропетровській області від 20.06.2011 р. № 131 о/с призначено прибулого після закінчення Національного університету цивільного захисту України лейтенанта служби цивільного захисту України лейтенанта служби цивільного захисту ОСОБА_2 на посаду старшого інспектора служби з питань наглядово - профілактичної діяльності 9-ої самостійної державної пожежної частини Дніпровського району м. Дніпродзержинська з 19.06.2011 року.

30.09.2016 р. наказом № 469 Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області затверджено протокол від 14.09.2016 р. № 1 засідання спільної наради керівництва та житлової комісії 1 ДПРЗ Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області яким постановили, в зв`язку з характером трудових відносин з організацією та відсутністю мінімального рівня забезпечення житловою площею - виділити однокімнатну службу квартиру АДРЕСА_1 , начальнику караул 8 державної пожежно - рятувальної частини 1 ДПРЗ капітану служби цивільного захисту ОСОБА_2

28.12.2016 рішенням № 383 виконавчий комітет Кам`янської міської ради затвердив Протокол № 1 про надання службового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 начальнику караула 8 державної пожежно - рятувальної частини 1 ДПРЗ капітану служби цивільного захисту ОСОБА_2 та прийняв рішення видати ордер на квартиру.

06 січня 2017 року адміністрацією Заводського району Кам`янської міської ради ОСОБА_2 видано ордер № 240 на службове житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована із відповідачем його дружина ОСОБА_3 .

Відповідач припинив трудові відносини із позивачем. Комісією неодноразово навідувались до квартири, але їм ніхто не відчиняв, в квартирі відповідач та його дружиною, дитиною не проживають.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, посилалась на обставини зазначені в позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав відзив на позов, в якому заперечує щодо задоволення позову.

II. Заяви, клопотання позивача, відповідача.

Відповідачем ОСОБА_2 наданий суду відзив на позов.

III. Процесуальні дії по справі.

13 лютого 2020 року ухвалою відкрито провадження по справі суддею Багбая Є.Д., та ухвалою суду від 12 березня 2020 року справу передано до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

18 грудня 2020 року ухвалою суду по справі залучені відповідачі.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно пожежна частина з житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 належить Верховній раді України на праві державної власності (а.с.15).

Наказом Головного управління Міністерства з надзвичайних ситуацій України в Дніпропетровській області від 20.06.2011 р. № 131 о/с призначено прибулого після закінчення Національного університету цивільного захисту України лейтенанта служби цивільного захисту України лейтенанта служби цивільного захисту ОСОБА_2 на посаду старшого інспектора служби з питань наглядово - профілактичної діяльності 9-ої самостійної державної пожежної частини Дніпровського району м. Дніпродзержинська з 19.06.2011 року (а.с.16,17).

Рішенням виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 27.04.2016 р. № 128 квартиру АДРЕСА_1 включено до числа службових 1 державного пожежно - рятувального загону Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області (а.с.18).

Згідно до матеріалів справи, протоколом від 14.09.2016 р. № 1 засідання спільної наради керівництва та житлової комісії 1 ДПРЗ Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області яким постановили, в зв`язку з характером трудових відносин з організацією та відсутністю мінімального рівня забезпечення житловою площею - виділено однокімнатну службу квартиру АДРЕСА_1 , начальнику караул 8 державної пожежно - рятувальної частини 1 ДПРЗ капітану служби цивільного захисту ОСОБА_2 (а.с.20).

Відповідно до актів від 22.07.2018, 30.07.2018 р., 05.06.2019 р., 04.03.2019 р. 08.11.2019 р. в квартирі за адресою АДРЕСА_1 фактично ніхто не проживає, акт складений в присутності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (а.с.33-38).

Наказом від 06.12.2017 р. відповідача ОСОБА_2 звільнено зі служби вислуга років на час звільнення складає 11 років 03 місяця 22 дня (а.с.28).

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно до ст. 124 ЖК України, робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадяни, які виключені з членів колгоспу або вийшли з колгоспу за власним бажанням, підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення.

VI. Висновки суду.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі - судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

В п. 10 Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року зі змінами та доповненнями «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз`яснено, що по справам про визнання наймача чи членів його сім`ї такими, що втратили право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК) необхідно встановити причини відсутності відповідача вище встановленого строку.

Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі №6-57цс11, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

Верховний Суд у справі №465/2559/14-ц від 06 лютого 2019 року підстав відступити від таких висновків не встановив.

Виходячи з вищенаведеного суд приходить до висновку що позовні вимоги позивача щодо визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню, ця обставина знайшла своє підтвердження в судовому засідання, так як відповідачі не проживають в квартирі з 2018 року.

При визнанні судом особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, юридичним наслідком є зняття цієї особи з реєстраційного обліку за адресою зазначеного житла.

Відповідно до ст. 311 ЦК України, фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом.

Ст. 826 ЦК України передбачено, що у разі розірвання договору найму житла наймач та інші особи, які проживали у помешканні, підлягають виселенню з житла на підставі рішення суду, без надання їм іншого житла.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно зі ст.157 ЖК України членів сім`ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Згідно зі ст.109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення.

Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи зазначене позивачем не наді докази того, що відповідачі в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , проживають та користуються нею, а тому суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог щодо виселення відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та малолітнього ОСОБА_4 .

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

VII. Розподіл судових витрат.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2102,00 грн. з відповідачів, що документально підтверджено.

Враховуючи викладене та керуючись , ст. ст. 64, 71, 72, 167 ЖК України ст.ст.81, 89, 114, 268, 272, 273, 280, 284, 288, 289, 354, 355 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги 1 Державного пожежно - рятувального загону Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах малолітнього ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, виселення зі службової квартири без надання іншого житла та зняття з реєстрації, задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 18.10.2016 р., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такими, що втратили право користування приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради зняти з реєстрації зі службової квартири за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

В іншій частині позовних вимог, відмовити.

Стягнути судовий збір з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь 1 Державного пожежно - рятувального загону Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області у розмірі по 1051 грн. з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського Апеляційного суду.

Згідно до п.п.15.5 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Заводський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Похваліта С. М.