КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/6668/21
Провадження № 2/947/2084/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2021 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Петренка В.С.

за участю секретаря - Ратовської А.С.,

за участю сторін:

представник позивача - адвокат Грицюк О.О., діючий на підставі ордеру,

представник відповідача - адвокат Севостьянов О.С., діючий на підставі ордеру,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

01.03.2021 року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її - ОСОБА_1 користь додаткові витрати на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі Ѕ витрачених коштів, а саме: 21 979,00 грн., а також судові витрати.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що з 30.08.2003 року між нею - ОСОБА_1 та відповідачем - ОСОБА_2 було укладено шлюб, який було розірвано рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17.12.2015 року.

Від даного шлюбу, як зазначає позивач, ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася донька - ОСОБА_3 .

Позивач вказує, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17.12.2015 року також було вирішено питання щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , а саме: стягнуто з ОСОБА_2 на її - ОСОБА_1 користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, починаючи з 18.08.2015 року та до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На даний час, як зазначає позивач, донька є студенткою 2 курсу Юридичного колледжу Національного університету «Одеської юридичної академії», відповідно виникають витрати пов`язані з навчанням.

Позивач стверджує, що 29.07.2019 року нею був оплачений контракт за навчання доньки - ОСОБА_3 за 2019-2020 навчальний рік (1 курс коледжу) в сумі 20570 грн., 17.08.2020 року нею було сплачено за навчання доньки ОСОБА_3 за 2020-2021 рік навчання (2 курс) 23388 грн.

Позивач вказує, що витрати на навчання у коледжі здійснюються нею самостійно, відповідач відмовляється брати участь у матеріальних витратах на навчання нашої доньки.

З урахуванням викладеного, у зв`язку з тим, що матеріальної допомоги на навчання відповідач не надає, позивач звернулася до суду із відповідним позовом про стягнення додаткових витрати на дитину.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 02.03.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявоюОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрати на дитину. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

05.04.2021 року до канцелярії суду від відповідача - ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

В обґрунтування наданого відзиву відповідач посилається на те, що у жовтні 2020 року до нього, за власним бажанням, переїхала на постійне проживання його донька - ОСОБА_3 , що підтверджується актом обстеження умов проживання від 11.12.2020 року.

Відповідач вказує, що вихованням та матеріальним утриманням доньки на теперішній час займається він, на теперішній час в Приморському районному суді м. Одеси розглядається справа за його позовом до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів.

Відповідач зазначає, що за період, вказаний позивачем - з 29.07.2019 року по 29.03.2021 року сума отриманих аліментів складає 135 751,80 грн., жодного звіту щодо використання отриманих у якості аліментів коштів позивач не надала, докази щодо витрат отриманих коштів саме на утримання дитини відсутні.

Також відповідач вказує, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що між ними було вирішено питання щодо навчання доньки з метою здобуття професійної освіти, юридичний коледж Національного університету «Одеська юридична академія» було обрано позивачем на власний розсуд, без погодження із ним.

Крім того, на думку відповідача, навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_2 просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

11.05.2021 року від позивача до канцелярії суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просила суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні 08.07.2021 року представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

У судовому засіданні 08.07.2021 року представник відповідача проти позову заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволення позову, виходячи з наступного.

Як встановлено судом у судовому засіданні, 30 серпня 2003 року позивач - ОСОБА_1 та відповідач - ОСОБА_2 уклали шлюб.

Від даного шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася донька - ОСОБА_3 .

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17.12.2015 року шлюб, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 30 серпня 2003 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис № 927, згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 , було розірвано. Неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено проживати разом з матір`ю - ОСОБА_1 .Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, починаючи з 18.08.2015 року та до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно довідки Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 18.01.2021 року №50115949, заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_2 згідно виконавчого листа №522/17055/15-ц, виданого 21.01.2016 року Приморським районним судом м. Одеси станом на 18.01.2021 року відсутня.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 31.05.2021 року було припинено з 31.05.2021 року стягнення з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17.12.2015 року в справі № 522/17055/15-ц.

Однак, на момент ухвалення рішення Київським районним судом м. Одеси, вказане рішення Приморського районного суду м. Одеси від 31.05.2021 року не набрало законної сили.

Згідно довідки Національного університету «Одеська юридична академія» від 17.02.2021 року №ВК-5, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є студенткою 2 курсу юридичного фахового коледжу (контракт) денної форми навчання Національного університету «Одеська юридична академія». Термін навчання - з 01.09.2019 року по 30.06.2022 року.

Відповідно до індивідуального договору №6 про підготовку фахівця молодшого спеціаліста від 07.08.2019 року, вартість навчання складає - за перший рік навчання в сумі 20 570,00 грн., за кожен наступний рік навчання в сумі 23 388,00 грн.

Грошові кошти за навчання у розмірі 20 570,00 грн. та 23 388,00 грн. були сплачені ОСОБА_1 , що підтверджується копіями квитанцій від 29.072019 року та від 17.08.2020 року (а.с. 5-6).

При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За приписами ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

За змістом ст. 18 Конвенції «Про захист прав дитини», суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Згідно ст. 180, ч.ч.1-2 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При зверненні до суду, ОСОБА_1 просить суд стягнути Ѕ частину витрачених коштів на навчання як додаткові витрати на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Верховний Суд у постанові від 26.08.2020 року у справі №336/1488/19 зазначив про те, що не відноситься до особливих обставин навчання дитини з метою здобуття професійної освіти.

Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Відповідно до частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись з позовом до суду ОСОБА_1 посилалася на те, що у зв`язку із навчанням дитини, нею сплачено кошти за навчання.

Суд касаційної інстанції у аналогічній справі зауважує, що навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини.

Отже, такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України.

Крім того, позивач не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини, не навела мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини.

ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження того, що між нею та відповідачем були узгоджені питання щодо навчання доньки - ОСОБА_3 у коледжі Національного університету «Одеська юридична академія». Навчальний заклад було обрано позивачем на власний розсуд, без погодження із відповідачем.

Враховуючи вказані обставини справи, а також практику Верховного Суду, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою у задоволенні позову, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, витрати по сплаті судового збору слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 268, 274-279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрати на дитину - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст рішення складено 13.06.2021 року.

Суддя Петренко В. С.