ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 2036/2-761/11
Провадження №6/636/55/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Оболєнської С.А.,

за участю секретаря судового засідання Гамоліної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та заміну сторони стягувача по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

26 травня 2021 року до суду поштою надійшла заява директора ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» Кириченко О.М. про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та заміну сторони стягувача по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Обґрунтовуючи доводи заяви, директор ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» Кириченко О.М. посилалась на те, що рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 10.06.2011 року у цивільній справі №2-761/11 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором №6/4/09/2007/980-ПП50 від 13 листопада 2007 року у сумі 12033,60 грн, судовий збір в розмірі 120,34 грн. та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. 05 серпня 2020 року між ВАТ КБ «Надра» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» укладений договір про відступлення прав вимоги за кредитним договором №6/4/09/2007/980-ПП50 від 13 листопада 2007 року. ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП», згідно договору про відступлення прав вимоги від 30.09.2020 року, відступив права вимоги на користь ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ». В матеріалах кредитної справи, яку передано до ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» міститься оригінал виконавчого документа по справі №2-761/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором №6/4/09/2007/980-ПП50 від 13 листопада 2007 року у сумі 12033,60 грн, судовий збір в розмірі 120,34 грн. та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. У зв`язку з тим, що про дану обставину стало відомо 30.09.2020 року, директор ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» просить поновити строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Директор ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» просить розглянути заяву за її відсутності.

Учасники справи, будучи повідомленими про дату, час і місце судового засідання своєчасно та належним чином, до суду не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, що в розумінні ст.433, ст.442 ЦПК України не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку та про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 10.06.2011 року у цивільній справі №2-761/11 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором №6/4/09/2007/980-ПП50 від 13 листопада 2007 року у сумі 12033,60 грн, судовий збір в розмірі 120,34 грн. та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. Рішення набрало чинності.

Згідно договору про відступлення прав вимоги, укладеного 05 серпня 2020 року між ВАТ КБ «Надра» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП», право вимоги за кредитним договором №6/4/09/2007/980-ПП50 від 13 листопада 2007 року від ПАТ «УкрСиббанк» перейшло до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП».

Відповідно до договору про відступлення прав вимоги, укладеного 30 вересня 2020 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», право вимоги за кредитним договором №6/4/09/2007/980-ПП50 від 13 листопада 2007 року від ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» перейшло до ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ».

Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач та боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Порядок заміни сторони виконавчого провадження визначено статтею 442 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно частини першої статті 55 ЦПК України (процесуальне правонаступництво) у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Правонаступництвом у виконавчому проваджені є заміна кредитора з переходом до нього права вимоги до боржника, і такий кредитор у силу ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» має право звернутися про заміну сторони виконавчого провадження.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги. У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок договору: купівлі-продажу чи міни (частина тертя статті 656 ЦК України; дарування (частина друга статті 718 ЦК України; факторингу (глава 73 ЦК України).

Згідно частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив..

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої сторони. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник). Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Такий правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Аналогічна позиція міститься і у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі від 21 березня 2018 року по справі № 6-1355/10, провадження № 61-12076св18 (ЄДРСРУ № 73001190), у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18).

З наведеного слідує, що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення i заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі, й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Крім того, стаття 442 ЦПК України є імперативною нормою, оскільки у ній визначено правило поведінки, а саме право замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Докази виконання зазначеного рішення до суду не надані.

Таким чином, стягнута сума заборгованості, може бути отримана правонаступником ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ».

Що стосується поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд зазначає наступне.

Згідно частин 1, 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження»(у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI) «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)» виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути пред`явлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Разом з тим, частиною 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016року №1404-VIII (Закон № 1404-VIII) встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», який набув чинності 04 жовтня 2016 року передбачають, що виконавчі документи, строк пред`явлення до виконання яких не сплинув на час набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом, а саме у трирічний строк.

З матеріалів справи вбачається, що на час ухвалення та набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа сплив.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплив 04.07.2012 року.

Відповідно до ст. 10, 11 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права та принципом пропорційності у цивільному судочинстві. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Заявником не надано до суду визначених у ст. 76 ЦПК України належних і допустимих доказів про наявність поважних причин, з яких стягувач на протязі тривалого часу поза межами визначеного ч.1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» строку не звернув виконавчі документи до примусового виконання, то суд не вбачає законних підстав для поновлення цього строку.

Директор ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» помилково вважає, що строк пред`явлення до виконання виконавчого листа пропущений з поважних причин, оскільки право вимоги заявник набув лише 30.09.2020 року.

Такі доводи не гуртуються на законі, заявник не враховує вимоги ч 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», згідно якої для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У даному випадку стягувач внаслідок своєї тривалої бездіяльності, яка не була виправдана поважними причинами, не продемонстрував зацікавленості у виконанні рішення суду на свою користь у примусовому порядку, тому боржник відповідно до ст. 433 ЦПК України з урахування принципу правової визначеності вправі розраховувати на те, що у такому випадку суд не має поновлювати процесуальний строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справу «Пономарьов проти України» (№ 3236/03) 03 квітня 2008 року, установив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (пункт 41 рішення).

Верховний Суд України у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-711цс15 зазначив, що суд має право поновити пропущений строк пред`явлення виконавчого листа до виконання за наявності відповідного клопотання стягувача та поважності причин пропуску цього строку.

Поважних причин того, чому у строк встановлений законом виконавчий лист не було пред`явлено до виконання не встановлено, відповідних доказів суду не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 433, 435 ЦПК України, суд,-

постановив:

Заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та заміну сторони стягувача по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Замінити стягувача з ПАТ «КБ НАДРА» на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» у виконавчому листі по цивільній справі №2-761/11 за рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 10.06.2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором №6/4/09/2007/980-ПП50 від 13 листопада 2007 року у сумі 12033,60 грн, судовий збір в розмірі 120,34 грн. та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційної-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Чугуївський міський суд Харківської області.

Суддя: С.А. Оболєнська