Номер провадження: 22-ц/813/2232/21
Номер справи місцевого суду: 492/2202/19
Головуючий у першій інстанції Черевата В. І.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Арцизького районного суду Одеської області від 07 липня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2019 року ОСОБА_2 звернулася до Арцизького районного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей (а.с. 14).

07 липня 2020 року рішенням Арцизького районного суду Одеської області (головуючий суддя Черевата В.І.) позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задоволено повністю. Змінено спосіб стягнення аліментів, встановлений судовим наказом Арцизького районного суду Одеської області від 15 жовтня 2019 року у справі № 492/1758/19 у твердій грошовій сумі з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання чотирьох неповнолітніх дітей доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання чотирьох неповнолітніх дітей доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дітьми повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 , 17 липня 2025 року, 10 лютого 2029 року, 17 серпня 2030 року відповідно (а.с 129-133).
28 липня 2020 року канцелярією Одеського апеляційного суду зареєстровано апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Арцизького районного суду Одеської області від 07 червня 2020 року. Апелянт вважає його незаконним, не обґрунтованим, постановленим з порушенням норм процесуального та неправильним застосування норм матеріального права. Як зазначає апелянт, що за навчання доньки у 2019 році фактично оплатив він, але суд не взяв це до уваги. Апелянт пояснює, що з 16 січня 2019 року по 08 листопада 2019 року йому в якості заробітної плати було нараховано 224517, 68 гривень, але з них не отримав 187094, 00 гривень, оскільки ці кошти отримала ОСОБА_6 без його згоди і відома, коли він знаходився в зоні АТО. Крім того, апелянт вказує на те, що після розірвання шлюбу між ним та ОСОБА_6 , майно яке було нажито ними під час шлюбу він залишив дітям та їй. Суд також не врахував його матеріальне становище та той факт, що крім заробітної плати більше нічого немає, навіть житла. Апелянт просить скасувати рішення Арцизького районного суду Одеської області від 07 липня 2020 року та направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Апеляційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Арцизького районного суду Одеської області від 07 липня 2020 року було відкрито в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

08 вересня 2020 року засобами поштового зв`язку до апеляційного суду ОСОБА_6 було направлено відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач зазначила, що апелянт дійсно заплатив за навчання доньки у 2019 році, але на даний час оплата за навчання збільшилася до 12 000 грн на рік. Також позивач зазначила, що на даний час апелянт, окрім призначених аліментів, нічого не сплачує та додатково не допомагає і нічим не забезпечує, у вихованні дітей також участі не бере. На момент сплати 10 000 грн за навчання вони з апелянтом знаходилися у зареєстрованому шлюбі і мови про розлучення тоді не було. Крім того, позивач вказує на те, що усі кошти, які були зняті позивачкою з банківської картки апелянта, витрачалися на потреби сім`ї та під час перебування у шлюбі з апелянтом. Також позивач зазначила, що діє виключно в інтересах своїх дітей та вказує на необхідність достатнього матеріального забезпечення дітей зі сторони їхнього батька (апелянта).

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 15, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що сплата аліментів відповідачем, який є військовослужбовцем, у розмірі Ѕ частини його заробітку (доходу) не є надмірним тягарем для відповідача та відповідає інтересам дітей та, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності, розумності та обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, відповідач повинен і може надавати матеріальну допомогу у розмірі Ѕ частини від усіх його доходів щомісячно на утримання його неповнолітніх дітей, оскільки зазначений розмір є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно було встановлено судом першої інстанції сторони з 23.01.1993 року перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 28 листопада 2019 року (а.с. 11-12).

На теперішній час ОСОБА_6 та ОСОБА_1 проживають окремо, що не заперечується сторонами справи.

Від цього шлюбу сторони мають чотирьох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 7 - 10).

15 жовтня 2019 року Арцизьким районним судом Одеської області видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання чотирьох неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду, тобто з 08 жовтня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 , 17 липня 2025 року, 10 лютого 2029 року, 17 серпня 2030 року відповідно (а.с. 13-14).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 29.11.2019 року, ОСОБА_6 проживає разом з неповнолітніми дітьми за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 16).

Відповідно до довідки № 306 від 05.11.2019 року, Саратським ЦПЗ №3 смт. Сарата Одеської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» на посаді листоноші, з травня 2019 року по жовтень 2019 року її дохід склав 10 726,86 грн. (а.с. 17).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб про суми виплачених доходів та утримання податків за період з 1 кварталу 2019 року по 2 квартал 2019 року, ОСОБА_6 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ) отримала дохід у розмірі 10 326,20 грн (а.с. 20).
Відповідно до довідок, виданих Свято-Архангело-Михайлівським жіночим монастирем від 03 жовтня 2019 року №122, від 06 грудня 2019 року №150, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , навчається на І курсі іконописного відділення Одеської духовної семінарії при Свято-Архангело-Михайлівському жіночому монастирі на платному відділенні, плата за навчання в якому становить 10 000,00 гривень на рік. Стипендію не отримує (а.с. 18,19).

Як вбачається з виписки по картковому рахунку АТ КБ «ПриватБанк», відкритого на ім`я ОСОБА_1 , за період з 16.01.2019 року по 19.09.2019 року з карткового рахунку апелянта зняті грошові кошти у загальному розмірі 187 094,42 гривень (а.с. 46 - 52). Дані грошові кошти були зняті з карткового рахунку апелянта в період перебування сторін в зареєстрованому шлюбі і використані на потреби сім`ї, лікування неповнолітніх дітей сторін, що підтверджується наданими позивачем фіскальними чеками (а.с. 62 - 64) та на навчання неповнолітніх дітей сторін. Апелянт вважає, що дані кошти можуть бути зараховані як сплачені аліменти, зазначаючи при цьому, що згоден буде змінити спосіб стягнення аліментів на утримання своїх дітей лише через 3 роки 5 місяців, тобто у 2023 році.

Як вбачається з виписки по картковому рахунку АТ КБ «ПриватБанк», відкритого на ім`я ОСОБА_1 , за період з 16 січня 2019 року по 08 листопада 2019 року, відповідач ОСОБА_1 отримав дохід у загальному розмірі 224 517,68 гривень (а.с. 53 - 54).

Відповідно до повідомлення Арцизького районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), розпорядження № 60642779, із доходу ОСОБА_1 були здійснені відрахування 10.02.2020 року у розмірі 7 420,03 гривень (а.с. 80, 81).

Як вбачається з довідки, виданої в/ч НОМЕР_2 від 25.02.2020 року № 155, ОСОБА_1 за період з серпня 2019 року по січень 2020 року отримав дохід в загальному розмірі 86 720,83 грн. (а.с. 82).

Що ж стосується направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю, як зазначено в апеляційній скарзі, то апелянтом не було надано жодних доказів для обґрунтування зазначеної позиції.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частина перша статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікована 27.02.1991 року, теж визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

За ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. А відповідно до ч. 3 вказаної статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частина друга зазначеної статті встановлює, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Пунктом 2 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) передбачено наступне, якщо з боржника стягуються аліменти на утримання трьох і більше дітей, а також якщо наявна заборгованість зі сплати аліментів за минулий час, виконавець у постанові зазначає про стягнення 50% із заробітку боржника для забезпечення поточних платежів.

Згідно з ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

З огляду на вищезазначені положення, апеляційний суд доходить висновку, що вказана в апеляційній скарзі сума виплати аліментів на дітей є обґрунтованою.

Однак, апеляційний суд вважає за доцільне додати наступне. Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Тобто, з урахуванням наявності у апелянта чотирьох дітей, розмір аліментів на кожну дитину становить 1/2 : 4=1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) боржника.

Тобто, розмір аліментів на:

доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 29 червня 2022 року становить 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) боржника;

сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 17 липня 2025 року становить 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) боржника;

доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до 10 лютого 2029 року становить 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) боржника;

доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до 17 серпня 2030 року становить 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) боржника.

Загальний розмір аліментів на всіх дітей становить:

до 29 червня 2022 року 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) боржника;

з 30 червня 2022 року до 17 липня 2025 року 3/8 частини всіх видів заробітку (доходу) боржника;

з 18 липня 2025 року до 10 лютого 2029 року 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) боржника;

з 11 лютого 2029 року до 17 серпня 2030 року 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) боржника відповідно, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей.

Як було зазначено вище донька ОСОБА_3 , син ОСОБА_4 , донька ОСОБА_5 , донька ОСОБА_6 проживають разом із матір`ю ОСОБА_2 , що підтверджується матеріалами справи та не було спростовано відповідачем-апелянтом в процесі розгляду справи. Натомість позивачка подала до суду відзив на апеляційну скаргу, в додатках до якого повторно та додатково надала довідки та документи, які підтверджують проживання дітей разом з нею, а також довідки та документи, які підтверджують лікування дітей зі сторони матері позивача (довідки з діагнозами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , чеки на ліки, направлення на обстеження, рецепти на ліки від лікаря).

Одночасно апеляційний суд звертає увагу на те, що в тому випадку, якщо місце проживання дитини буде визначено з іншим з батьків, той, з ким проживає дитина, має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на його користь починаючи з моменту проживання дитини разом з ним.

Таким чином, враховуючи вище наведене, у зв`язку з тим, що суд першої інстанції, зробивши правильний висновок про наявність підстав для задоволення позову при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню, не врахував усіх обставин, передбачених статтею 182 СК України, які мають значення для справи, то рішення суду необхідно змінити в частині розміру стягнутих аліментів. Тому апеляційний суд не підставі ст. 376 ЦПК України частково задовольняє апеляційну скаргу та змінює рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Арцизького районного суду Одеської області від 07 липня 2020 року в частині розміру стягнутих аліментів змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 щомісячно на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 29 червня 2022 року 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 щомісячно на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 17 липня 2025 року 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 щомісячно на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до 10 лютого 2029 року 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 щомісячно на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до 17 серпня 2030 року 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

01.03.2021 року м. Одеса