Справа №2-862/2000
Провадження №2-з/522/107/21
УХВАЛА

03 березня 2021 року м.Одеса

Приморського районного суду м.Одеси у складі:

головуючого судді Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Лисенко А.О.,

розглянувши у судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 адвоката Євценка Романа Ігоровича про скасування заходів забезпечення позову по справі №2-862/2000 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м.Одеси перебувала справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Центрального районного суду м.Одеси від 20.09.2000 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Ухвалою Одеського обласного суду від 16.01.2001 року рішення Центрального районного суду м.Одеси від 20.09.2000 року залишено без змін.

05.11.2020 року до Приморського районного суду м.Одеси надійшло клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Євценка Р.І. про скасування заходів забезпечення позову по зазначеній справі.

Клопотання обґрунтовано тим, що ухвалою суду від 28.02.2000 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 та на майно, яке належить ОСОБА_1 . Рішенням Центрального районного суду м.Одеси від 20.09.2000 року позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено частково. Ухвалою Одеського обласного суду від 16.01.2001 року рішення Центрального районного суду м.Одеси від 16.01.2000 року залишено без змін. Заявником у добровільному порядку на виконання зазначеного рішення було сплачено ОСОБА_2 борг у розмірі 16 317,00 грн., проте заходи забезпечення позову по теперішній час не скасовано. На даний час наявність арешту на квартирі АДРЕСА_1 обмежує законні права ОСОБА_1 щодо вільного володіння, користування та розпорядження своїм майном, у зв`язку з чим заявник був змушений звернутися до суду з зазначеною заявою. Також в заяві про скасування заходів забезпечення позову заявник просив виключити відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис №10660226 від 24.12.2010 року (архівний запис реєстр №195-2000 від 28.02.2000 року) про заборону відчуження нерухомого майна, а саме з квартири АДРЕСА_1 .

Розгляд справи призначено на 23.12.2020 року.

У судове засідання призначене на 23.12.2020 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 14.01.2021 року.

12.01.2021 року на електронну адресу суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Євценка Р.І. про долучення доказів, в якому він просив приєднати до матеріалів справи адвокатський запит та копію листа Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області.

У судове засідання призначене на 14.01.2021 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 26.02.2021 року.

У судове засідання призначене на 26.02.2021 року сторони не з`явилися, представника ОСОБА_1 адвоката Євценка Р.І. надав суду заяву, в якій просив справи розглядати за його відсутністю.

Суд вважає, що неявка осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання з розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову не перешкоджає розгляду цього питання.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення є 03.03.2021 року.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст заяви про скасування заходів забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що у провадженні Центрального (нині Приморського) районного суду м.Одеси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою суду від 28.02.2000 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 та на майно, яке належить ОСОБА_1 .

Рішенням Центрального районного суду м.Одеси від 20.09.2000 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 16 317,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 600,00 грн. за юридичну допомогу адвоката.

Стягнуто ОСОБА_1 державне мито на користь держави у розмірі 163,17 грн. В решті позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою Одеського обласного суду від 16.01.2001 року рішення Центрального районного суду м.Одеси від 20.09.2000 року залишено без змін.

05.11.2020 року до Приморського районного суду м.Одеси надійшло клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Євценка Р.І. з заявою про скасування заходів забезпечення позову, в якій зазначив, що ухвалою суду від 28.02.2000 року було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 та на майно, яке належить ОСОБА_1 . Рішенням Центрального районного суду м.Одеси від 20.09.2000 року позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено частково. Ухвалою Одеського обласного суду від 16.01.2001 року рішення Центрального районного суду м.Одеси від 16.01.2000 року залишено без змін. Заявником у добровільному порядку на виконання зазначеного рішення було сплачено ОСОБА_2 борг у розмірі 16 317,00 грн., проте заходи забезпечення позову по теперішній час не скасовано. На даний час наявність арешту на квартирі АДРЕСА_1 обмежує законні права ОСОБА_1 щодо вільного володіння, користування та розпорядження своїм майном.

На підтвердження виконання зазначеного рішення у добровільному порядку, представником заявника було надано суду лист Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області за №10.04-7270 від 13.11.2020 року, в якому зазначено, що згідно з даними Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що рішення Центрального районного суду м.Одеси №2-863/2000 від 20.09.2000р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 16 317,00 грн. на виконання до відділів державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), не надходив та не перебуває.

Згідно до ч.1 ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно ч.7 ст.158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно ч.8 ст.158 ЦПК України, якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що рішення суду набрало законної сили, позивачем виконавчий лист не отримувався, виконавче провадження не відкривалося. Доказів наявності боргу судом не встановлено.

Отже, враховуючи викладене, суд вважає, що зникли підстави для забезпечення позову, судом не встановлені інші передбачені процесуальним законом підстави для забезпечення позову, з огляду на що, вжиті судом заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно підлягають скасуванню.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації прав підлягають: заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Згідно ч.2 ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до ч.1 ст.31-1 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» № 340-IX від 05 грудня 2019 року, який набрав чинності з 16.01.2020 року були внесені зміни до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до яких частина 3 ст. 26 Закону викладено в такій редакції:

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав)».

При цьому, суд вбачає, що зняття арешту з квартири згідно ст.26 закону не є підставою для виключення відомостей про обтяження номер 10660226 від 24.12.2010 року (архівний запис реєстр №195-2000 від 28.02.2000 року) про арешт квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у порядку встановленим Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у зв`язку з чим приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви в цій частині.

Керуючись статтями 5, 10-13, 158, 223, ч.2 ст.247, 258-260, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Євценка Романа Ігоровича про скасування заходів забезпечення позову задовольнити частково.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Центрального районного суду м.Одеси від 28 лютого 2000 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу та відшкодування моральної шкоди, а саме, зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , та припинити обтяження його речового права.

Копію ухвали суду направити сторонам для відома, а також для виконання направити до Управління державної реєстрації юридичного Департаменту Одеської міської ради (м.Одеса, вул.Черняховського, 6).

У задоволені решти вимог - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали. Учасники справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 03 березня року.

Суддя: Домусчі Л.В.