ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2021 року м. Херсон

Справа №766/20523/20

Провадження № 22-ц/819/1257/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: Бездрабко В.О. (суддя-доповідач)

судді: Базіль Л.В.

Приходько Л.А.

секретар судового засідання: Дундич А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Гончаров Михайло Васильович, на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 13 травня 2021 року, постановлену під головуванням судді Кузьміної О.І., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю.

В обґрунтування заявлених вимог послався на те, що сторони з 30 серпня 2002 року по 23 грудня 2016 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

За період шлюбу ними за спільні кошти придбано нерухоме майно: житловий будинок та земельну ділянку площею 0,1га, кадастровий номер :13:002:0040, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 13 червня 2018 року, ухваленим у цивільній справі №766/444/17, було задоволено його позовні вимоги та визнано спільною сумісною власністю подружжя житловий будинок та господарські споруди АДРЕСА_1 , із земельною ділянкою на якій вони розташовані площею 0,1 га, кадастровий номер :13:002:0040, та визнано за позивачем право приватної власності на Ѕ частину цього нерухомого майна.

Проте ухвалою суду від 17 січня 2020 року за заявою ОСОБА_2 заочне рішення від 13 червня 2018 року скасовано, а в подальшому ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23 вересня 2020 року, залишеною без змін постановою Херсонського апеляційного суду від 26 листопада 2020 року, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно залишена без розгляду.

Позивач зазначив, що стосунки між сторонами щодо володіння та користування вищевказаною власністю вкрай загострилися, згоди щодо добровільного поділу спірного майна між сторонами не досягнуто, а тому просив визнати спільною сумісною власністю подружжя житловий будинок та господарські споруди, розташовані по АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок літ. А, загальною площею 88,4 кв.м., житловою площею 55,1 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1 та складається з: літ. Б літня кухня,водопровід №1, зливна яма №3, огорожа №4, ворота №5, мостіння І, із земельною ділянкою на якій вони розташовані, площею 0,1 га, кадастровий номер :13:002:0040; визнати за ним право приватної власності на Ѕ частину цього нерухомого майна.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13 травня 2021 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю - закрито, у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що спір між сторонами відсутній, оскільки відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №248751453 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вже є власниками спірного нерухомого майна по Ѕ частини кожен.

В апеляційній скарзі адвокат Гончаров М.В., діючий від імені ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосуванням судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду від 13 травня 2021 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування скарги вказав, що заочне рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 13 червня 2018 року, на підставі якого було здійснено запис щодо реєстрації права власності на спірне майно, скасовано, а отже спір між сторонами не вирішений по суті. Наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів щодо спільної часткової власності ОСОБА_1 на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , не підтверджує право власності позивача на спірне майно та позбавляє його можливості розпоряджатися ним на власний розсуд.

Правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористалася.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 - адвокат Гончаров М.В. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, з підстав викладених у скарзі.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явилася, причини неявки не повідомила, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення їй 05 липня 2021 року поштового відправлення судової повітки про виклик до суду.

Заслухавши доповідача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно з положеннями статті 328 Цивільного кодексу України (у редакції, на час придбання спірного майна) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити рішення.

Судом встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №248751453 та №248750832 від 18 березня 2021 року, спірне нерухоме майно - житловий будинок АДРЕСА_1 , та земельна ділянка, площею 0,1 га, кадастровий номер :13:002:0040, належать на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , по Ѕ частині кожному, підстава проведеної державної реєстрації рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 13 червня 2018 року у справі №766/444/17 (а.с.36-40).

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 13 червня 2018 року, ухваленим у цивільній справі №766/444/17, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно задоволено. Ухвалено визнати спільною сумісною власністю подружжя житловий будинок та господарські споруди, що знаходяться по АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок літ. А загальною площею 88,4кв.м., житловою площею 55,1 кв.м., має реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1 та складається з: літ. Б літня кухня, водопровід №1, зливна яма №3, огорожа №4, ворота №5, мостіння І, із земельною ділянкою на якій вони розташовані площею 0,1 га кадастровий номер :13:002:0040.

Визнано за ОСОБА_1 право приватної власності на Ѕ частину житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться по АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок літ. А загальною площею 88,4 кв.м., має реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1 та складається з: літ. Б літня кухня, водопровід №1, зливна яма №3, огорожа №4, ворота №5, мостіння І, із земельною ділянкою на якій вони розташовані площею 0,1 га кадастровий номер :13:002:0040. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою суду від 17 січня 2020 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у цивільній справі №766/444/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно задоволено, заочне рішення суду від 13 червня 2018 року скасовано, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

В подальшому ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23 вересня 2020 року, залишеною без змін постановою Херсонського апеляційного суду від 26 листопада 2020 року, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно залишено без розгляду.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 255 ч.1 п.2 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі №404/251/17З вказано, що прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (ст.2 Закону).

За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

Отже, встановлені у справі обставини, зокрема скасування судового рішення від 13 червня 2018 року, на підставі якого була проведена державна реєстрація права власності на майно, спростовують висновки суду про відсутність предмета спору у цивільній справі.

Аналізуючи наведене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про відсутність спору між сторонами щодо майна та наявності передбачених законом підстав про закриття провадження у справі є помилковим.

За наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Гончаров Михайло Васильович, колегія суддів дійшла висновку про її задоволення та скасування в порядку ст.379 ЦПК України ухвали суду від 13 травня 2021 року про закриття провадження у справі, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.367, 374, 379, 382-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Гончаров Михайло Васильович, задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 13 травня 2021 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді: Л.В. Базіль

Л.А. Приходько