Справа № 315/1092/21
Номер провадження № 2-о/315/57/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року м. Гуляйполе

Гуляйпільський районний суд Запорізької області у складі:

головуючої судді - Романько О.О.,

за участю секретаря - Помилуйко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гуляйполе цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Пологівському та Чернігівському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, -

ВСТАНОВИВ:

03.07.2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Пологівському та Чернігівському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території діда заявниці - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк, Україна.

В обґрунтування заяви зазначено, що дід заявниці - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав у АДРЕСА_1 . З 2018 року дід страждав на серцево-судинне захворювання, в результаті чого у 2019 році в нього стався інсульт. В подальшому стан його здоров`я залишався поганим. Перебуваючи за адресою свого місця проживання, приблизно о 02-00 годин діду стало погано і він вправ на підлогу, заявниця одразу викликала швидку допомогу, але врятувати його не вдалося. Причиною смерті став атеросклеротичний коронакардіосклероз, що підтверджується «Справкой о смерти №2457 від 08.05.2021 року. Поховали діда на цвинтарі Трудовське, міста Донецьк.

Також зазначено, що єдиними наявними документами, що підтверджують факт смерті померлого на території, непідконтрольній державній владі території України, що відповідно до Постанови Верховної ради України від 17.03.2015 року №254-УІІІ «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» одночасно є тимчасово окупованою територією України, є: свідоцтвом про смерть від 12 травня 2021 року, НОМЕР_1 , актовий запис № 437, видане Петровським відділом ЗАГС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції донецької народної республіки та довідка про причину смерті від 08 травня 2021 року, видана відділом судмедекспертизи Республіканським бюро судмедекспертизи Міністрерства охорони здоров`я ДНР за № 2457, що видані медичними закладами, органами реєстрації та іншими незаконними органами (установами), що знаходяться на території, непідконтрольній державній владі України.

Встановлення факту смерті для заявника має юридичне значення, так як свідоцтво про смерть видане на території, так званої, Донецької Народної Республіки є недійсним, оскільки видане органом, який не має права їх видати, бо знаходиться на тимчасово окупованій території України.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час і місце його проведення була повідомлена належним чином, одночасно з поданням заяви до суду, подала заяву про слухання справи без її участі, заявлені вимоги прохала задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Пологівському та Чернігівському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення були повідомлені належним чином, надали письмову заяву про розгляд справи без участі представника відділу, прохали прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка м. Донецьк Донецької області, паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , виданий 14.02.2019 року, орган, що видав - 1438, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , (а.с.4,5), за даними заяви мешкає за цією ж адресою, звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті діда - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьку Донецької області, Україна.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 22.08.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Петровського районного управління юстиції м. Донецька, ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_1 , про що 22.08.2001 року зроблено відповідний запис № 313, батьками якої зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 6).

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , виданого 25.06.1988 року Палацом урочистих подій м. Донецьк, 25.06.1988 року уклали шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , про що складено відповідний запис №687. Прізвище дружини після укладення шлюбу - « ОСОБА_6 » (а.с. 6).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 17.11.1976 року Петровським р/в ЗАГС м. Донецьк, ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_5 , про що 02.09.1968 року зроблено відповідний запис № 712, батьком якої зазначений ОСОБА_2 , матір`ю - ОСОБА_7 (а.с. 7).

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 виданого 04.12.1976 року Петровським райвідділом ЗАГС м. Донецька, 04.12.1976 року уклали шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , про що складено запис № 640 (а.с. 7).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 виданого 07.12.2017 року Мар`їнським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що 07.02.2017 року було складено відповідний актовий запис № 42 (а.с. 8).

Згідно довідки про причину смерті №2457 від 08.05.2021 року, виданої відділом судмедекспертизи Республіканським бюро судмедекспертизи Міністрерства охорони здоров`я ДНР, ОСОБА_2 , 1946 року народження, помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , причина смерті: атеросклеротичний коронарокардіосклероз (а.с. 9).

Свідоцтво про смерть гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 75 років у м. Донецьк Донецької області, Україна, серії НОМЕР_1 від 12 травня 2021 року, видане Петровським відділом ЗАГС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, за фактом його смерті, актовий запис № 437, є невстановленого зразка та не відповідає державним вимогам (а.с.10).

13.07.2021 року за № 1330//21.22 ОСОБА_1 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Пологівському та Чернігівському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки пред`явлене свідоцтво про смерть НОМЕР_1 від 12.05.2021 року видане Петровським відділом запису актів громадянського стану Донецького міського управління юстиції Донецької області, який знаходиться на тимчасово окупованій території України, не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024 (а.с. 11).

Суд, задовольняючи заяву, виходить з такого.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасового окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Судом встановлено, що до суду звернулась ОСОБА_1 , так як позбавлена можливості в установленому законом порядку вирішити питання щодо отримання свідоцтва про смерть встановленого державного зразка, з заявою про встановлення факту смерті діда ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, а саме м. Донецьк Донецької області, Україна, який відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» та розпорядження Кабінету Міністрів України №1085-р від 07.11.2014 року (зі змінами) «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Суд вважає, що факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьк Донецької області, Україна, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , у віці 75 років, причина смерті: атеросклеротичний коронарокардіосклероз, знайшов своє підтвердження в наданих суду доказах, зокрема і побічно підтверджується довідкою про причину смерть від 08 травня 2021 року № 2457 та свідоцтвом про смерть від 12 травня 2021 року серії НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 14 глави 4 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

А тому суд при оцінці доказів бере до уваги практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, суд при розгляді даної справи враховує висновки Європейського суду з прав людини, які зроблені у справах проти Туреччини, зокрема у справі "Loizidou v Turkey", а також у справі "Cyprus v Turkey", а також проти Молдови та Росії, зокрема у справі "Mozer v Republic of Moldova and Russia", "Haseu and Others v Moldova and Russia", де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони.

Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у наданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини» Європейський суд з прав людини зокрема зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади, протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це б становило позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належить.

Аналогічного висновку дійшов ВС у постанові від 22 жовтня 2018 року у справі № 235/2357/17 (адміністративне провадження № К/9901/2383/17).

Враховуючи наведену практику Європейського суду з прав людини та практику ВС, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті особи для реалізації майнових та немайнових особистих прав заявника, суд виходить з дотримання вимог ст. 294 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів в сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на окупованій території.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до листа Касаційного цивільного суду у складі ВС № 985/0/208-21 від 22.04.2021 року зазначено, що вимога щодо отримання письмової відмови органів реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації фактів смерті чи народження на тимчасово окупованій території України не ґрунтується на положеннях чинного законодавства.

З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації смерті у заявника є об`єктивні перешкоди.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Згідно ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Враховуючи вищенаведене, наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що є підстави для встановлення факту, який має юридичне значення щодо якого заявник звернулася з відповідною заявою.

А тому заява підлягає задоволенню, як така, що ґрунтується на законі, підтверджена встановленими обставинами та перевірена наданими доказами.

Керуючись ст. ст. ст. ст. 4, 76-89, 258-259, 263-265, ч. 4 ст. 268, ч. 5 ст. 272, 273, 293-294, 317, 319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Пологівському та Чернігівському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_9 , у селі Левково, Критопольського району, Вінницької області, Україна, місце смерті - Україна, Донецька область, місто Донецьк, час смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 , причина смерті - атеросклеротичний коронарокардіосклероз.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Повний текст рішення складено 14.07.2021 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Гуляйпільський районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. О. Романько