ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«02» березня 2021 року

м. Харків

справа № 617/526/20

провадження № 22ц/818/882/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Хорошевського О.М., Яцини В.Б.

за участю секретаря Дмитренко А.Ю.

учасники справи:

позивачка ОСОБА_1 , представниця позивачки - ОСОБА_2 ,

відповідач Вовчансько-Хутірський навчальний заклад (ясла-садочок) «Дзвіночок» Вовчансько-Хутірської сільської ради Вовчанського району Харківської області, представники відповідача Головніна С.О., Крамар І.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Вовчансько-Хутірського навчального закладу (ясла-садочок) «Дзвіночок» Вовчансько-Хутірської сільської ради Вовчанського району Харківської області на рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 16 жовтня 2020 року в складі судді Уханьової І.С.

в с т а н о в и в:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Вовчансько-Хутірського навчального закладу (ясла-садочок) «Дзвіночок» Вовчансько-Хутірської сільської ради Вовчанського району Харківської області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовна заява мотивована тим, що з 26 січня 2012 року вона працювала у Вовчансько-Хутірському навчальному закладі (ясла-садок) «Дзвіночок» Вовчансько-Хутірської сільської ради Вовчанського району Харківської області на посаді завідувача господарства.

Зазначила, що 27 січня 2020 року на підставі наказу №02-К її відсторонено від роботи у зв`язку з ухиленням від обов`язкового медичного огляду до 10 лютого 2020 року для проходження обов`язкового медичного огляду й отримання допуску до роботи за результатами медичного огляду, та наказами №04-К та №05-К від 10 лютого 2020 року їй оголошено догану за порушення трудової дисципліни (відсутність медичної особистої книжки періодичного медичного огляду) та продовжено термін відсторонення від роботи у зв`язку з ненаданням особистої медичної книжки з 10 лютого по 14 лютого для отримання доступу до роботи за результатами медичного огляду.

Вказала, що наказами №06-К та 07-К від 17 лютого 2020 року їй вдруге оголошено догану за порушення трудової дисципліни, а саме пунктів 4.1., 4.2. Посадової інструкції та звільнено з займаної посади на підставі пунктів 3, 8, 11 статті 40 КЗпП України.

Зазначила, що вищезазначені накази є незаконними, та вона підлягає поновленню на роботі, оскільки не порушувала трудової дисципліни. В період з 22 січня 2020 року по 24 лютого 2020 року пройшла медичний огляд, про що зроблено відповідні відмітки в медичній карті, та отримала результати аналізів клінічних досліджень, відповідно до яких має право продовжувати роботу на своїй посаді. Однак, у зв`язку з нездійсненням оплати за обов`язковий медичний огляд з боку роботодавця, вона не змогла отримати висновок голови комісії про проходження медичного огляду. При цьому, вона неодноразово вказувала керівнику про наявність в неї медичних висновків та проходження нею медичного огляду, однак даний факт був проігнорований роботодавцем, що призвело до незаконного оголошення догани.

Вказала, що наказ № 06-К від 17 лютого 2020 року про оголошення догани є безпідставним, оскільки вказаним наказом та актом з перевірки зберігання продуктів харчування та продовольчої сировини в коморі встановлено наявність лишків та недостачі окремих продуктів харчування, однак не надано жодних інших документів на підтвердження факту порушення нею трудової дисципліни, вини в наявності лишків та недостачі продуктів.

Зазначила, що, виходячи з наступних наказів відповідача, недостача певних продуктів розглянута як вчинення розкрадання за місцем роботи, проте відповідач не звертався до правоохоронних органів або органу, до компетенції якого входить накладення адміністративного стягнення або застосування заходів громадського впливу.

Вказала, що наказ №07-К від 17 лютого 2020 року про її звільнення є незаконним, оскільки підстав для застосування до неї жодного з пунктів 3, 8 та 11 статті 40 КЗпП України не було.

Просила скасувати наказ №07-К від 17 лютого 2020 року «Про звільнення ОСОБА_1 », скасувати наказ №04-К від 10 лютого 2020 року «Про оголошення догани ОСОБА_1 ». та наказ №06-К від 17 лютого 2020 року «Про оголошення догани ОСОБА_1 »; поновити її на посаді завідуючого господарством Вовчансько-Хутірського навчального закладу (ясла-садок) «Дзвіночок» Вовчансько-Хутірської сільської ради Вовчанського району Харківської області та стягнути з Вовчансько-Хутірського навчального закладу (ясла-садок) «Дзвіночок» Вовчансько-Хутірської сільської ради Вовчанського району Харківської області на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу; судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 16 жовтня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено; скасовано наказ №07-К від 17 лютого 2020 року «Про звільнення ОСОБА_1 », виданий Вовчансько-Хутірським навчальним закладом (ясла-садком) «Дзвіночок» Вовчансько-Хутірської сільської ради Вовчанського району Харківської області, скасовано наказ №04-К від 10 лютого 2020 року «Про оголошення догани ОСОБА_1 » та наказ №06-К від 17 лютого 2020 року «Про оголошення догани ОСОБА_1 »; поновлено ОСОБА_1 на посаді завідуючого господарством Вовчансько-Хутірського навчального закладу (ясла-садок) «Дзвіночок» Вовчансько-Хутірської сільської ради Вовчанського району Харківської області; зобов`язано завідувача Вовчансько-Хутірського навчального закладу (ясла-садок) «Дзвіночок» Вовчансько-Хутірської сільської ради Вовчанського району Харківської області внести відповідні зміни до трудової книжки ОСОБА_1 ; стягнуто з Вовчансько-Хутірського навчального закладу (ясла-садок) «Дзвіночок» Вовчансько-Хутірської сільської ради Вовчанського району Харківської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 22 297,12 грн; рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді завідувачем господарсва Вовчансько-Хутірського навчального закладу (ясла-садок) «Дзвіночок» Вовчансько-Хутірської сільської ради Вовчанського району Харківської області та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу допущено до негайного виконання; стягнуто з Вовчансько-Хутірського навчального закладу (ясла-садок) «Дзвіночок» Вовчансько-Хутірської сільської ради Вовчанського району Харківської області на користь ОСОБА_1 понесенні нею судові витрати за надання правової допомоги в сумі 6800,00 грн та на користь держави судовий збір в сумі 840, 80 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду Вовчансько-Хутірський навчальний заклад (ясла-садок) «Дзвіночок» Вовчансько-Хутірської сільської ради Вовчанського району Харківської області подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду в частині скасування наказу №07-К від 17 лютого 2020 року «Про звільнення ОСОБА_1 » (неправильна юридична кваліфікація згідно пункту 3 частини 1 статті 40 КЗпП) та поновлення на посаді завідуючого господарством та зобов`язання завідувача внести відповідні записи до трудової книжки ОСОБА_1 ; стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 22 297,12 грн - скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким змінити формулювання причини звільнення ОСОБА_1 з пункту 3 частини 1 статті 40 КЗпП на пункт 2 частини 1 статті 41 КЗпП, а саме, розірвати трудовий договір із завідуючим господарством ОСОБА_1 через наявність винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує товарні цінності, у зв`язку з втратою довір`я до нього з боку власника та уповноваженого ним органу, а в задоволенні решти позовних вимог відмовити; рішення суду в частині скасування наказу № 06-К «Про оголошення догани ОСОБА_1 » - скасувати і ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити; рішення суду в частині скасування наказу №04-К від 10 лютого 2020 року «Про оголошення догани ОСОБА_1 » та №07-К від 17 лютого 2020 року «Про звільнення ОСОБА_1 » з підстав звільнення ОСОБА_1 відповідно до пунктів 8, 11 частини 1 статті 40 КЗпП - залишити без змін; змінити розподіл судових витрат.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, ухвалюючи судове рішення, неповно з`ясував обставини у справі, не врахував, що оголошення ОСОБА_1 догани наказом № 06-К від 17 лютого 2020 року та її звільнення є обґрунтованим, оскільки встановлено нестачу та надлишки матеріальних цінностей, за які вона відповідала, що підтверджено належними доказами, тому необхідно змінити формулювання причини звільнення ОСОБА_1 з пункту 3 частини 1 статті 40 КЗпП на пункт 2 частини 1 статті 41 КЗпП, адже внаслідок винних неправомірних дій позивачки у керівництва дошкільного закладу та його власника виникла недовіра до неї. Вказав, що при проведенні перевірки Держслужбою з питань праці не було встановлено порушень законодавства при видачі наказу про звільнення позивачки та про оголошення догани. Зазначив, що після поновлення позивачки на роботі її звільнено за власним бажанням.

18 грудня 2020 року до суду апеляційної інстанції від представниці позивачки надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ОСОБА_1 та її представниця вважали, що рішення суду є законним, а апеляційна скарга необгрунтованою. При цьому посилалися на те, що відповідач не довів в апеляційній скарзі, що рішення суду ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Вовчансько-Хутірського навчального закладу (ясла-садок) «Дзвіночок» Вовчансько-Хутірської сільської ради Вовчанського району Харківської області необхідно залишити без задоволення, рішення суду в оскаржуваній частині залишити без змін.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині мотивовано тим, що жодна з підстав, вказаних у наказі про звільнення, не може бути застосована до позивачки, тому і наказ №07-К від 17 лютого 2020 року «Про звільнення ОСОБА_1 » є незаконним. Також, відповідачем не доведені підстави винесення наказу №06-К від 17 лютого 2020 року «Про оголошення догани ОСОБА_1 ».

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 26 січня 2012 року працювала у Вовчансько-Хутірському навчальному закладі (ясла-садок) «Дзвіночок» Вовчансько-Хутірської сільської ради Вовчанського району Харківської області на посаді завідувача господарства (а. с. 17-18, 53, том 1).

27 січня 2012 року з ОСОБА_1 укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність (а. с. 56, том 1).

01 грудня 2019 року у Вовчансько-Хутірському дошкільному закладі (ясла-садок) "Дзвіночок" комісією проведена інвентаризація, за результатами якої між фактичною наявністю матеріальних цінностей та даними бухгалтерського обліку розбіжностей не було (а. с. 185-186, том 1).

27 січня 2020 року на підставі наказу №02-К ОСОБА_1 відсторонено від роботи у зв`язку з ухиленням від обов`язкового медичного огляду до 10 лютого 2020 року для проходження обов`язкового медичного огляду й отримання допуску до роботи за результатами медичного огляду, та наказами №04-К та №05-К від 10 лютого 2020 року їй оголошено догану за порушення трудової дисципліни (відсутність медичної особистої книжки періодичного медичного огляду) та продовжено термін відсторонення від роботи у зв`язку з ненаданням особистої медичної книжки з 10 лютого по 14 лютого для отримання доступу до роботи за результатами медичного огляду (а. с. 10, 11, 12, том 1).

Як вбачається з медичної карти ОСОБА_1 у період з 22 січня 2020 року по 24 січня 2020 року вона проходила медичний огляд (а. с. 14-15, том 1).

Станом на 27 січня 2020 року інвентаризаційною комісією Вовчансько-Хутірського дошкільного навчального закладу (ясел-садка) «Дзвіночок» Вовчансько-Хутірської сільської ради Вовчанського району Харківської області за результатами проведення інвентаризації на підставі наказу від 27 січня 2020 року № 28 виявлено лишки таких продуктів харчування: 0,294 кг масла вершкового, 2,270 кг цукру, 1,680 л олії, 2,637 кг борошна, 8 штук яєць курячих, 0,246 кг манної крупи, 0,368 кг гороху, 0,342 кг повидла, 0,045 кг дріжджів та недостачу 1 л молока коров`ячого питного та 0,784 кг пшона, про що складено акт, інвентаризаційний опис (порівняльну відомість), звіт та довідку за результатами контрольного переважування продуктів харчування у коморі. Нестача продуктів харчування склала 63,72 грн, лишки 237,42 грн (а. с. 16, 64, 124, 175, 183, том 1).

Лишки продуктів харчування, виявлені під час перевірки, оприбутковано на підставі наказу від 27 січня 2020 року № 29 (а. с. 66, том 1).

Про результати перевірки доповідною від 27 січня 2020 року доведено до відома голові Вовчансько-Хутірської сільської ради, який листом від 28 січня 2020 року рекомендував переглянути перебування ОСОБА_1 на займаній посаді як матеріально відповідальної особи (а. с. 67, 68, том 1).

Як вбачається з акту від 30 січня 2020 року, ОСОБА_1 відмовилась надавати пояснення щодо надлишків, виявлених у коморі 27 січня 2020 року (а. с. 69, том 1)

З пояснювальної записки ОСОБА_1 від 17 лютого 2020 року щодо лишків та недостачі продуктів вбачається, що було порушено упаковку у молоці та воно витекло у холодильник, пшоно було видано на приготування каші на день захисту дітей, а надлишки утворились у зв`язку з тим, що у робочі суботи не було дітей у садку і за усною вказівкою завідувача в меню-вимогу внесена не існуюча кількість дітей, та продукти залишились в коморі, оскільки їжу не готували (а. с. 70, том 1).

З пояснень вихователів та кухаря дошкільного закладу вбачається, що у суботи 21 грудня 2019 року, 28 грудня 2019 року та 11 січня 2020 року діти були присутні у садку, що також підтверджується журналом обліку щоденного відвідування (21 грудня 2019 року присутні 5 дітей, 28 грудня 2019 року 4 дитини, 11 січня 2020 року 3 дитини). Готувалось повноцінне меню (а. с. 71, 72, 148-154, 158-160, том 1). Із заяви голови батьківського комітету ОСОБА_3 від 20 лютого 2020 року вбачається, що нею придбано пшоно за батьківські кошти для приготування кулішу 01 червня 2019 року (а. с. 73, том 1).

Як вбачається з інформації Управління поліції охорони в Харківській області від 21 липня 2020 року, Вовчансько-Хутірський дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) «Дзвіночок» Вовчансько-Хутірської сільської ради Вовчанського району Харківської області 21 грудня 2019 року о 06-07 год знято з охорони та поставлено під охорону о 10-29 год, 28 грудня 2019 року знято з охорони о 06-36 год та поставлено під охорону о 13-30 год, 11 січня 2020 року знято з охорони о 06-07 год та поставлено під охорону о 13-10 год, після чого знято з охорони о 13-25 год та поставлено під охорону о 13-29 год (а. с. 146-147, том 1).

З посадової інструкції завідувача господарства Вовчансько-Хутірського дошкільного навчального закладу (ясел-садка) «Дзвіночок» Вовчансько-Хутірської сільської ради Вовчанського району Харківської області вбачається, що до обов`язків завідувача господарством входить, зокрема, організація контролю за раціональним використанням, зберіганням та списанням матеріальних цінностей дошкільного закладу, прийняття матеріальних цінностей і забезпечення їх використання та зберігання у порядку, встановленому законодавством, контроль умов доставки продуктів харчування та продовольчої сировини до дошкільного закладу, їхньої якості та асортименту, дотримання вимог санітарного законодавства під час їхнього зберігання (п. 2.2, 2,9, 2,10 інструкції).

Пунктами 4.1. та 4.2 вказаної інструкції передбачено, що завідувач господарством несе відповідальність за невиконання або неякісне виконання своїх обов`язків відповідно до цієї посадової інструкції, за заподіяння матеріальної шкоди дошкільному закладу (а. с. 54-55, том 1).

Наказом №06-К від 17 лютого 2020 року ОСОБА_1 оголошено догану за порушення трудової дисципліни, а саме пунктів 4.1., 4.2. Посадової інструкції завгоспа, зобов`язано її повернути продукти харчування: 1 л молока коров`ячого питного пастеризованого, 0,784 кг пшона.

Наказом №07-К від 17 лютого 2020 року ОСОБА_1 звільнено з займаної посади згідно пунктів 3, 8, 11 статті 40 КЗпП України на підставі наказів завідувача Вовчансько-Хутірського дошкільного навчального закладу (ясел-садка) «Дзвіночок» Вовчансько-Хутірської сільської ради Вовчанського району Харківської області «Про оголошення догани ОСОБА_1 » від 10 лютого 2020 року №04-К та від 17 лютого 2020 року № 06-К. З вказаним наказом ОСОБА_1 ознайомлена, однак не згодна (а. с. 9, 81, том 1).

З листа Головного управління Держпраці у Харківській області від 28 лютого 2020 року на ім`я ОСОБА_1 вбачається, що за результатами заходу державного контролю встановлено, що в порушення вимог закону у Вовчансько-Хутірському дошкільному навчальному закладі (ясла-садок) «Дзвіночок» Вовчансько-Хутірської сільської ради Вовчанського району Харківської області працівникам не забезпечено за кошти власника проведення періодичного (протягом трудової діяльності) медичного огляду. Також, зазначено про відсутність документального підтвердження підстав для звільнення ОСОБА_1 за пунктами 8 та 11 частини 1 статті 40 КЗпП (а. с. 19-21, том 1).

З приводу зазначених обставин щодо виявлення надлишків та нестачі продуктів харчування 18 квітня 2020 року завідувач Вовчансько-Хутірського дошкільного навчального закладу (ясел-садка) «Дзвіночок» Вовчансько-Хутірської сільської ради Вовчанського району Харківської області звернулась до Вовчанського відділу поліції ГУНП в Харківській області із заявою про кримінальне правопорушення за частиною 1 статті 191 КК України (а. с. 117-119, том 1).

За результатами розгляду вказаної заяви старшим лейтенантом поліції ДОП Вовчанського ВП ГУНП в Харківській області 16 травня 2020 року складено довідку, з якої вбачається, що встановити факти, які б підтверджували умисел з боку ОСОБА_1 щодо привласнення чи розтрати чужого майна, яке було ввірено особі, чи перебувало в її відомі, неможливо. У діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, однак оскільки акт з перевірки зберігання продуктів харчування та продовольчої сировини в коморі складений 27 січня 2020 року та заява від завідувача закладу надійшла 18 квітня 2020 року, то складання адміністративного протоколу за частиною 1 статті 51 КУпАП щодо ОСОБА_1 та направлення його до суду є недоцільним. Оскільки у справі вбачаються виключно цивільно-правові відносини, прийнято рішення про припинення подальшого розгляду звернення та списання матеріалів ЖЄО від 18 квітня 2020 року до справи згідно із Законом України «Про звернення громадян» (а. с. 121-123, том 1).

Як вбачається з довідки виконавчого комітету Вовчансько-Хутірської сільської ради Вовчанського району Харківської області від 13 квітня 2020 року № 106, середня заробітна плата ОСОБА_1 на посаді завідувача господарства у Вовчансько-Хутірському дошкільному навчальному закладі (ясла-садок) «Дзвіночок» складала 2777,04 грн (а. с. 76, том 1).

З довідки Вовчансько-Хутірського дошкільного навчального закладу (ясел-садка) «Дзвіночок» Вовчансько-Хутірської сільської ради Вовчанського району Харківської області від 09 жовтня 2020 року № 291 вбачається, що ОСОБА_1 займала посаду завідувач господарства 0,5 ставки, машиніст з прання та ремонту спецодягу (білизна) 0,25 ставки за сумісництвом. За грудень 2019 року та січень 2020 року вона фактично відпрацювала 38 робочих днів та їй нараховано заробітну плату у розмірі 5104,22 грн, отже середньоденна заробітна плата складає 134,32 грн, середньомісячна 2552,08 грн (а. с. 182, том 1).

Допитані судом першої інстанції свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 пояснили, що 01 грудня 2019 року в Вовчансько-Хутірському дошкільному закладі (ясла-садок) "Дзвіночок" комісією проведена перевірка фактичної наявності товарно-матеріальних цінностей, що рухаються у підзвіті матеріально-відповідальної особи ОСОБА_1 , за результатами якої між фактичною наявністю матеріальних цінностей та даними бухгалтерського обліку розбіжностей не було. Підтвердили, що за час роботи ОСОБА_1 не порушувала свої обов`язки, однак, 27 січня 2020 року відсторонена від роботи через не проходження медичного огляду, у зв`язку з чим з метою забезпечення повноти та достовірності відображання даних щодо зберігання продуктів харчування та продовольчої сировини в коморі завідувачка ОСОБА_8 призначила інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей, за результатами якої встановлено лишки продуктів, а також нестачу 1 л молока коров`ячого питного та 0,784 кг пшона.

Як вбачається з апеляційної скарги, Вовчансько-Хутірський дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) «Дзвіночок» Вовчансько-Хутірської сільської ради Вовчанського району Харківської області визнає вимоги ОСОБА_1 щодо скасування наказу № 04-К від 10 лютого 2020 року «Про оголошення догани ОСОБА_1 » та не оскаржує рішення суду в цій частині. Також, відповідач погоджується з відсутністю підстав для звільнення ОСОБА_1 за пунктами 3, 8, 11 статті 40 КЗпП України, які зазначено у наказі №07-К від 17 лютого 2020 року, натомість вважає, що наявні підстави для зміни формулювання причини звільнення ОСОБА_1 на пункт 2 частини 1 статті 41 КЗпП, та наполягає на тому, що оголошення їй догани є правомірним.

Згідно з положеннями статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до статей 147, 148 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення.

Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Під вчиненням дисциплінарного проступку мається на увазі невиконання чи неналежне виконання працівником з його вини обов`язків, покладених на нього законодавством, колективним договором, трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо за ці діяння не передбачається кримінальна відповідальність.

Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця.

Особливе значення при визначенні діяння працівника як дисциплінарного проступку має наявність у вчиненні цього діяння вини працівника, під якою розуміється певне психічне ставлення особи до своїх протиправних дій і їх шкідливих наслідків. Вина може виступати як умисел чи необережність.

У трудовому праві діє принцип презумпції невинуватості, згідно якого не можна працівника притягнути до дисциплінарної відповідальності, доки не доведена роботодавцем його вина, і працівник не зобов`язаний сам доводити свою невинуватість. Цей принцип випливає із змісту статті 138 КЗпП України, яка передбачає обов`язок роботодавця доводити наявність умов, серед них і вини працівника, для притягнення такого працівника до матеріальної відповідальності.

Дисциплінарним проступком визнається невиконання саме трудових обов`язків. Працівника не можна притягнути до дисциплінарної відповідальності, якщо він не порушив своїх трудових обов`язків.

Як встановлено судом, за результатами інвентаризації, проведеної 27 січня 2020 року у Вовчансько-Хутірському дошкільному навчальному закладі (ясла-садку) «Дзвіночок» Вовчансько-Хутірської сільської ради Вовчанського району Харківської області, виявлено нестачу продуктів харчування на суму 63,72 грн та лишки на суму 237,42 грн.

З посадової інструкції завідувача господарства Вовчансько-Хутірського дошкільного навчального закладу (ясел-садка) «Дзвіночок» Вовчансько-Хутірської сільської ради Вовчанського району Харківської області Прасол А.В. вбачається, що до її обов`язків входить, зокрема, прийняття матеріальних цінностей і забезпечення їх використання та зберігання у порядку, встановленому законодавством, та контроль за раціональним використанням, зберіганням та списанням матеріальних цінностей дошкільного закладу.

Разом з тим, за результатами проведеної відповідачем перевірки встановлено лише сам факт нестачі та надлишків продуктів, однак з наданих документів не вбачається, які саме винні умисні чи необережні дії ОСОБА_1 призвели до утворення розбіжностей між фактичною наявністю продуктів харчування та їх облікованою кількістю, та причинного зв`язку між її діями та утворенням нестачі та надлишків продуктів.

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що нестача молока утворилась внаслідок розкриття пакування, тобто випадково, а лишки продуктів виникли у зв`язку з тим, що у робочі суботи 21 грудня 2019 року, 28 грудня 2019 року та 11 січня 2020 року у садку була менша кількість дітей, ніж внесено до меню-вимоги, тому продукти залишились.

Дійсно, як вбачається з журналу обліку щоденного відвідування 21 грудня 2019 року у садку були присутні лише 5 дітей, 28 грудня 2019 року 4 дитини, 11 січня 2020 року 3 дитини. З інформації Управління поліції охорони в Харківській області від 21 липня 2020 року вбачається, що Вовчансько-Хутірський дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) «Дзвіночок» Вовчансько-Хутірської сільської ради Вовчанського району Харківської області 21 грудня 2019 року о 06-07 год знято з охорони та поставлено під охорону о 10-29 год, 28 грудня 2019 року знято з охорони о 06-36 год та поставлено під охорону о 13-30 год, 11 січня 2020 року знято з охорони о 06-07 год та поставлено під охорону о 13-10 год, після чого знято з охорони о 13-25 год та поставлено під охорону о 13-29 год.

Тобто, у вказані дні садок працював не повний робочий день та з невеликою кількістю дітей, тому вищенаведені пояснення ОСОБА_1 відповідачем не спростовано.

Виходячи з викладеного, оскільки конкретних винних дій ОСОБА_1 щодо утворення нестачі та надлишків продуктів не встановлено, лишки продуктів оприбутковано після їх виявлення належним чином, та належних доказів причинного зв`язку між діями ОСОБА_1 та завданням відповідачу шкоди не надано, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для оголошення ОСОБА_1 догани та неправомірності наказу від 17 лютого 2020 року № 06-К.

Щодо вимог апеляційної скарги відповідача про зміну формулювання причини звільнення ОСОБА_1 з пункту 3 частини 1 статті 40 КЗпП, що є помилковим, на пункт 2 частини 1 статті 41 КЗпП, судова колегія виходить з наступного.

За змістом частини третьої статті 235 КЗпП України у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов`язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону.

Відповідно до абзацу 2 пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року № 9 суд не вправі визнати звільнення правильним, виходячи з обставин, з якими власник або уповноважений ним орган не пов`язували звільнення. Якщо обставинам, які стали підставою звільнення, в наказі (розпорядженні) дана неправильна юридична кваліфікація, суд може змінити формулювання причин звільнення і привести його у відповідність з чинним законодавством України.

Трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у разі винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір`я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу (пункт 2 частини першої статті 41 КЗпП України).

Розірвання трудового договору за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України можливе за таких умов: 1) безпосереднє обслуговування працівником грошових, товарних або культурних цінностей (прийом, зберігання, транспортування, розподіл тощо); 2) винна дія працівника; 3) втрата довір`я до працівника з боку власника або уповноваженого ним органу.

Правовий аналіз цієї норми матеріального права дає підстави для висновку про те, що вона не передбачає настання для роботодавця негативних наслідків, чи наявності завданої роботодавцю матеріальної шкоди як обов`язкової умови для звільнення працівника; звільнення з підстави втрати довір`я може вважатися обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т.п.), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями).

Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці другому пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», звільнення з підстав втрати довір`я суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т. ін.), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я.

Вирішуючи під час розгляду справи про поновлення на роботі працівника, звільненого за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України, питання щодо віднесення позивача до кола працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, суд у кожному конкретному випадку повинен з`ясувати: чи становить виконання операцій, пов`язаних з таким обслуговуванням цінностей, основний зміст трудових обов`язків позивача; чи носить виконання ним указаних дій відповідальний, підзвітний характер з наявністю обліку, контролю за рухом і зберіганням цінностей.

Зазначену правову позицію висловив Верховний Суд України у своїй постанові від 20 квітня 2016 року № 6-100цс16. Така правова позиція є незмінною і підстав для відступлення від неї немає.

Безпосереднім обслуговуванням грошових і товарних цінностей є їх прийняття, збереження, транспортування, розподіл тощо. Ключові слова, що відображають розуміння безпосереднього обслуговування грошових і товарних цінностей, - це «прийняття» і «збереження». Особи, які безпосередньо їх обслуговують, це переважно особи, які займаються прийманням, збереженням, транспортуванням і розподілом матеріальних цінностей, наприклад, продавці, касири, завідувачі базами тощо. Під термінами «зберігання», «обслуговування» і «розподіл цінностей» слід розуміти широке коло операцій з експедиції чи з відпускання цінностей, іноді зовсім не пов`язаних з безпосереднім їх обслуговуванням. За загальними правилом такі працівники у разі нестачі матеріальних цінностей несуть повну матеріальну відповідальність на підставі письмових договорів чи спеціальних законів. Для вирішення питання про те, чи відноситься працівник до осіб, які безпосередньо обслуговують грошові, товарні чи культурні цінності, необхідно докладно ознайомитися з колом його обов`язків, і що визначаються відповідними посадовими інструкціями та положеннями. В кожному конкретному випадку необхідно з`ясувати, чи становить виконання операцій, що пов`язані з обслуговуванням цінностей, основний зміст їх трудових обов`язків, чи носить виконання ними вказаних дій відповідальний, підзвітний характер з наявністю обліку, контролю за рухом і зберіганням цінностей. Обов`язок з обслуговування цінностей може бути передбачений тарифно-кваліфікаційними довідниками, посадовими інструкціями та іншими нормативними актами.

Звільнення у зв`язку із втратою довір`я до працівника на підставі пункту 2 частини першої статті 41 КЗпП України може мати місце за умови вчинення ним винних дій. При цьому не має значення, були протиправні дії вчинені навмисно або внаслідок необережного ставлення до виконання своїх обов`язків, чи передбачав працівник або повинен був передбачити негативні наслідки своїх дій.

Провина працівника має бути доведена власником або уповноваженим ним органом за допомогою фактів та об`єктивних обставин, що свідчать про винні дії працівника; це може бути, наприклад: систематична нестача довірених йому цінностей; безвідповідальне, халатне ставлення до своїх трудових обов`язків; порушення правил торгівлі; крадіжки; обмірювання, обважування покупців; завищення цін; привласнення матеріальних цінностей тощо.

Втрата довір`я може бути наслідком вчинення проступку, який дає підстави для висновку, що подальше залишення працівника на роботі, пов`язаній з обслуговуванням грошових і матеріальних цінностей, може призвести до їх утрати. Водночас, підозра власника або уповноваженого ним органу не може бути підставою для виявлення недовір`я до працівника.

Сам по собі факт недостачі товару без доведеності вини працівника не може бути достатньою підставою для недовіри та звільнення на підставі пункту 2 частини першої статті 41 КЗпП України.

Зазначені висновки викладені у постанові Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 359/3683/18, провадження № 61-7840св19 та постанові Верховного Суду від 06 січня 2018 року у справі № 490/9707/14-ц, провадження № 61-256св17.

Положеннями частини другої статті 235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Як вбачається з матеріалів справи, факт того, що безпосереднє обслуговування матеріальних цінностей було складовою трудової функції позивачки, встановлено на підставі її посадової інструкції та договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.

Проте, конкретних порушень позивачкою своїх посадових обов`язків та її вини в утворенні лишків і нестачі продуктів харчування Вовчансько-Хутірським дошкільним навчальним закладом (ясла-садком) «Дзвіночок» Вовчансько-Хутірської сільської ради Вовчанського району Харківської області не доведено.

Ані до кримінальної, ані до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не притягувалась, а довідка відділу поліції щодо проведення перевірки заяви відповідача про вчинення злочину не є доказом вини ОСОБА_1 .

Сам по собі факт недостачі і лишків продуктів без доведеності вини працівника не може бути достатньою підставою для недовіри та звільнення на підставі пункту 2 частини першої статті 41 КЗпП України.

В суді апеляційної інстанції представник відповідача та завідуюча Вовчансько-Хутірського навчального закладу (ясла-садочок) «Дзвіночок» Вовчансько-Хутірської сільської ради Вовчанського району Харківської області не довели того, що їхні доводи апеляційної скарги є такими, що підлягають задоволенню. Самі пояснення представника відповідача та завідуючої, надані в суді апеляційної інстанції, не є доказами для оголошення ОСОБА_1 догани, правомірності наказу від 17 лютого 2020 року № 06-К та зміни формулювання причини її звільнення з пункту 3 частини 1 статті 40 КЗпП, на пункт 2 частини 1 статті 41 КЗпП.

Встановивши відсутність підстав для звільнення ОСОБА_1 та порушення її трудових прав, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку щодо поновлення її на роботі та стягнення на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, обчисленого у відповідності до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Оскільки судове рішення перевіряється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду в оскаржуваній частині - без змін.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось та не переглядалось.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу Вовчансько-Хутірського навчального закладу (ясла-садочок) «Дзвіночок» Вовчансько-Хутірської сільської ради Вовчанського району Харківської області залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судового збору не вбачається.

Доводів щодо незгоди з розміром витрат на правничу допомогу, стягнутим на користь ОСОБА_1 , апеляційна скарга Вовчансько-Хутірського навчального закладу (ясла-садочок) «Дзвіночок» Вовчансько-Хутірської сільської ради Вовчанського району Харківської області не містить, тому підстав для перегляду рішення суду першої інстанції в цій частині не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Вовчансько-Хутірського навчального закладу (ясла-садочок) «Дзвіночок» Вовчансько-Хутірської сільської ради Вовчанського району Харківської області залишити без задоволення.

Рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 16 жовтня 2020 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось та не переглядалось.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 05 березня 2021 року.