Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.07.2021 Справа №607/11759/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

Головуючого судді Черніцької І.М.

присяжних Олійник О.М.,

Левицького П.Р.,

при секретарі судового засідання Бойко І.І.

з участю: прокурора Галаса Н.В.,

лікаря-психіатра Баранюк Н.М.,

Костіва Р.Є., представника ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,

представник Управління соціальної

політики Черніцького В.Р.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за заявою представника КНП «Тернопільська обласна комунальна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради генерального директора Шкробота В.В. про госпіталізацію до психіатричного закладу ОСОБА_3 у примусовому порядку, -

В С Т А Н О В И В :

Керівник КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Шкробот В.В. звернувся до суду із заявою про госпіталізацію ОСОБА_3 до психіатричного закладу, у примусовому порядку без його згоди.

В обґрунтування вимог представник психіатричного закладу посилається на те, що 03.07.2021 року ОСОБА_3 поступив в психіатричне відділення КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР в супроводі працівників поліції, у зв`язку з погіршенням психічного стану, агресивною, неадекватною поведінкою. Після огляду лікар-психіатр дійшов висновку про необхідність його госпіталізації для обстеження та лікування у зв`язку з наявність у нього тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих, суттєву шкоду його здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Вказані обставини також підтвердженні висновком комісії лікарів-психіатрів. ОСОБА_3 відмовляється від госпіталізації.

Посилаючись на наведене, просить задовольнити заяву.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 липня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд.

У судовому засіданні лікар психіатр заяву підтримала, з підстав викладених у ній. Зазначила, що ОСОБА_3 страждає на психічний розлад, внаслідок якого становить небезпеку для себе та оточуючих, а тому потребує лікування та госпіталізації. У добровільному порядку проходити лікування відмовляється. Також, зазначила, що ОСОБА_3 неодноразово проходив лікування починаючи з 2014 року з діагнозом емоційно-нестійкий розлад особистості, імпульсивний тип. 03 липня 2021 року ОСОБА_3 поступив в медичний заклад вперше у цьому році у супроводі працівників поліції. На даний час, у зв`язку з погіршенням психічного стану потребує госпіталізації до психіатричного закладу з метою лікування, оскільки внаслідок наявного у нього психічного розладу, погіршення стану здоров`я не здатний адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку. Посилаючись на наведене, просила задовольнити заяву.

ОСОБА_3 заперечив щодо його госпіталізації, з метою лікування, оскільки вважає себе здоровою людиною.

Представник ОСОБА_3 адвокат Бакалець І.Г. в судовому засіданні заперечив щодо задоволення заяви. Вказав, що ОСОБА_3 поводить себе адекватно та працює, а наявні в матеріалах справи документи не підтверджують факт наявність у нього будь-якого психічного розладу. Вважає, що бажання сестри госпіталізувати ОСОБА_3 пов`язане із їх спором щодо майна.

Прокурор у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви.

Сестра ОСОБА_3 ОСОБА_2 підтримала подану заяву та просила її задовольнити.

Представник управління соціальної політики Черніцький В.Р. зазначив, що у вирішенні даного клопотання покладається на думку суду.

Керівник КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» в судове засідання не з`явився, попередньо подав заяву про слухання справи за його відсутності.

Судом встановлено, що 03 липня 2021 року ОСОБА_3 був доставлений у психіатричне відділення КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР нарядом швидкої допомоги в супроводі працівників поліції, у зв`язку з погіршенням психічного стану, агресивною, неадекватною поведінкою. Після огляду лікар-психіатр ОСОБА_4 дійшов висновку про необхідність його госпіталізації для обстеження та лікування у зв`язку з наявність у нього психічного розладу та погіршення психічного стану, який обумовлює його небезпеку для себе та оточуючих, суттєву шкоду його здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога.

Підставою для висновку про необхідність примусової госпіталізації була поведінка ОСОБА_3 , відомості про поведінку останнього викладені у заяві та зверненнях сусідів, поясненнях сестри.

Як вбачається із заяви мешканців третього під`їзду будинку за АДРЕСА_1 від 05 липня 2021 року, адресованої до Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області останні просять вжити заходів щодо ОСОБА_3 , який становить загрозу життю і здоров`ю мешканцям під`їзду. Зокрема, 21 травня 2021 року ОСОБА_3 о 01 год. 00 хв. в агресивному стані взяв до рук металевий предмет, побив двері та кнопку відкривання ліфту. 03 липня 2021 року ОСОБА_3 взяв до рук дерев`яні палки, якими розмахував до дітей та погрожував їм.

Зі схожим зверненням мешканці будинку за АДРЕСА_1 раніше звертались до Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області, що підтверджується копією їх звернення, яке знаходиться в матеріалах справи.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 03 липня 2021 року встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на психічний розлад, діагноз емоційно-нестійкий розлад особистості, імпульсивний тип. ОСОБА_3 вперше в психіатричному стаціонарі лікувався в 2014 році через надмірно активну та неадекватну поведінку - був збудливим, подразливим, конфліктним, проводив час в антисоціальних компаніях, брав кредити в банках, які потім батьки повертали, був агресивним по відношенню до батьків, навколишніх людей. З того часу неодноразово лікувався в умовах КНП ТОКПЛ ТОР. Останній раз лікувався в умовах 2 психіатричного відділення КНП ТОКШГТОР» з 17 січня 2020 року по 20 лютого 2020 року Поступає в умови КНІІ "ТОКШГТОР» повторно в житті, вперше в цьому році, доставлений працівниками бригади швидкої медичної допомоги в супроводі наряду працівників поліції у зв`язку з агресивною поведінкою вдома. Приводом для виклику поліції була неадекватна поведінка пацієнта - погрожував мешканцям будинку, бігав за підлітками з ніжкою від стола, бив вітрини у магазині, поламав двері і кнопки ліфта в будинку, в своїй квартирі потрощив меблі, посуд.

Після огляду ОСОБА_3 , комісія лікарів прийшла до висновку, що останній потребує стаціонарного обстеження і лікування, оскільки страждає на психічний розлад, що обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих, суттєву шкоду його здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога.

В судовому засіданні встановлено та не заперечувалось учасниками, що ОСОБА_3 раніше надавалась психіатрична допомога в стаціонарних умовах за його згодою та у примусовому порядку за рішенням суду.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 червня 2015 року вирішено госпіталізувати ОСОБА_3 у Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню в примусовому порядку.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що заяву представника психіатричного закладу слід задовольнити.

Статтею 4 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування, медичної, психологічної та соціальної реабілітації, надання освітніх, соціальних послуг.

Цей Закон визначає правові та організаційні засади забезпечення громадян психіатричною допомогою виходячи із пріоритету прав і свобод людини і громадянина, встановлює обов`язки органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування з організації надання психіатричної допомоги та правового і соціального захисту, навчання осіб, які страждають на психічні розлади, регламентує права та обов`язки фахівців, інших працівників, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги, здійсненні соціального захисту та навчання осіб, які страждають на психічні розлади.

Відповідно до вимог частини першої статті 339 ЦПК України за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява представника закладу з надання психіатричної допомоги про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

Згідно з вимогами ст. 340 ЦПК України у заяві про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

В силу вимог ст. 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» стаціонарна психіатрична допомога - психіатрична допомога, що включає в себе обстеження стану психічного здоров`я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, і надається в стаціонарних умовах понад 24 години підряд.

Відповідно до вимог ст. 14 цього ж Закону, особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

В силу вимог ст. 1 вказаного Закону, тяжкий психічний розлад - розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод особа може бути позбавлена свободи як «психічно хвора», якщо дотримано трьох мінімальних умов: по-перше, має бути достовірно доведено, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад повинен бути такого виду або ступеня, що слугує підставою для примусового тримання у психіатричній лікарні; і по-третє, обґрунтованість тривалого тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості відповідного захворювання.

Перед тим як визначати, чи було достовірно доведено, що особа страждає на психічний розлад, вид і ступені якого можуть бути підставою для примусового тримання цієї особи у психіатричній лікарні, суди повинні встановити, чи було таке тримання законним у розумінні підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, зокрема, чи була дотримана процедура, передбачена чинним законодавством України.

Недотримання вимог норм матеріального чи процесуального права при вирішенні питання про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку призводить до порушення підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Відповідність такого позбавлення особи свободи національному законодавству є недостатньою умовою; воно також має бути необхідним за конкретних обставин, які повинен встановити суд, розглядаючи справу.

Судом встановлено, що станом на день звернення КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР із відповідною заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку ОСОБА_3 існують підстави для такої госпіталізації, які установлені комісією лікарів-психіатрів, госпіталізація особи до психіатричного закладу відповідає положенням Закону України «Про психіатричну допомогу», вимогам процесуального законодавства та є необхідною, у зв`язку із тим, що ОСОБА_3 виявляє реальні наміри вчинити та вчиняє дії, що становлять небезпеку для нього та оточуючих, а його обстеження та лікування можливі лише в умовах психіатричного стаціонару, що підтверджено належними та допустимими доказами та не спростовано сторонами.

Встановивши вказані обставини, за наявності обґрунтованого висновку комісії лікарів-психіатрів про госпіталізацію ОСОБА_3 у психіатричний стаціонар у примусовому порядку, суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для примусової госпіталізації ОСОБА_3 до психіатричного закладу, а тому заяву генерального директора КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Шкробота В.В. про госпіталізацію ОСОБА_3 до психіатричного закладу у примусовому порядку слід задовольнити.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 3, 4, 259, 263, 265, 268, 339-342, 354,355 ЦПК України, Законом України "Про психіатричну допомогу", суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву представника КНП «Тернопільська обласна комунальна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради генерального директора Шкробота В.В. про госпіталізацію до психіатричного закладу ОСОБА_3 у примусовому порядку задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (жителя АДРЕСА_2 ) до КНП «Тернопільська обласна комунальна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради у примусовому порядку.

Рішення суду підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення має право на поновлення строку на апеляційне оскарження в порядку вимог ч. 2 ст. 354 ЦПК України.

Заявник: представник КНП «Тернопільська обласна комунальна клінічна психоневрологічна лікарня» генеральний директор Шкробот В.В., вул. Тролейбусна, 14 м. Тернопіль, код ЄДРПОУ - 02001280.

Заінтересовані особи:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ,.

- ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 ,.

- Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, вул. Лисенка, 8 м. Тернопіль, код ЄДРПОУ - 03195636.

Повне рішення складено 09 липня 2021 року.

Головуючий суддяІ. М. Черніцька