Справа № 161/3039/21
Провадження № 2/161/1822/21
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.03.2021 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Кирилюк В.Ф., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Перша Луцька державна нотаріальна контора, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Перша Луцька державна нотаріальна контора, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним.

Звернення із позовом до Луцького міськрайонного суду Волинської області позивач мотивує тим, що заповіт пов`язаний із нерухомим майном, що знаходиться на території м. Луцька Волинської області.

Відповідно до ч.1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно роз`яснень, викладених в п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року, виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК України). Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як вбачається із позовної заяви жодних вимог стосовно конкретного нерухомого майна позивач не заявляє.

У той же час, із змісту позовної заяви є очевидним, що спір випливає із складання заповіту і зокрема щодо вчинення дій для його складання. Отже, сприйняття позивачем свого позову, як такого, що підлягає розгляду за правилами виключної підсудності є помилковим.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказаний позов підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства за правилами загальної підсудності, встановленої ч. 1 ст. 27 ЦПК України, оскільки виник з правовідносин щодо визнання недійсним заповіту, а не щодо нерухомого майна.

Позивач, визначаючи підсудність справи посилається також на ч. 8 ст. 28 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦПК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Отже, заповіт не є договором в розумінні Цивільного кодексу України, а є одностороннім правочином до якого правила ч. 8 ст. 28 ЦПК України не застосовується.

Судом в порядку підготовки справи до розгляду надіслано запити до Управління ДМС України у Волинській області щодо реєстрації місця проживання відповідача.

За відомостями підрозділу Управління ДМС у Волинській області місце проживання ОСОБА_2 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , про що вказує в позовній заяві і позивач.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вказану справу слід передати на розгляд до Маневицького районного суду Волинської області (Волинська область, смт. Маневичі, вул. Незалежності, 13), за місцем реєстрації відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст .27, 28, 30-32 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Перша Луцька державна нотаріальна контора, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним передати на розгляд до Маневицького районного суду Волинської області (Волинська область, смт. Маневичі, вул. Незалежності, 13).

Передача справи на розгляд іншого суду здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 01.03.2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Ф. Кирилюк