Справа № 462/3564/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2021 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Палюх Н.М.

при секретарі Фіс В.В.

з участю заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт його спільного проживання разом з матір`ю ОСОБА_3 у с. Заліски Жидачівського району Львівської області з січня 2005 року по день її смерті, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свої позовні вимоги мотивує тим, що його батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 проживали у власному будинку у с.Заліски Жидачівського району Львівської області. ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 69 років помер його батько ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_3 у віці 90 років. Його мати ще при житті, а саме 27 жовтня 1987 року на випадок своєї смерті у Кирівській сільській раді Жидачівського району Львівської області залишила письмове розпорядження (заповіт), згідно якого все своє майно, яке належатиме їй на день смерті заповіла своєму сину ОСОБА_1 . В подальшому ОСОБА_1 звернувся у Жидачівську державну нотаріальну контору з метою оформити спадкове майно, яке залишилося після смерті матері, але нотаріус, ознайомившись із пред`явленими ним документами, відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що він пропустив піврічний термін з дня смерті матері, оскільки із заявою про прийняття спадщини в Жидачівську ДНК вчасно не звернувся та порекомендував звернутися з заявою до суду. Вказує, що строк на прийняття спадкого майна він не пропустив, так як з січня 2005 року і по день смерті матері проживав разом з нею у її житловому будинку у с.Заліски, доглядав за нею, вів з нею спільне господарство та займався її похованням. Просить суд заяву задоволити.

Заявник в судовому засіданні заяву підтримав, дав пояснення аналогічно наведеними в заяві та додатково пояснив, що останні роки життя його мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тяжко хворіла, у зв"язку з чим потребувала сторонньої допомоги і постійного догляду, чому він у січні 2005 року переїхав проживати до неї у будинок АДРЕСА_1 . З того часу і по день смерті матері він постійно проживав з нею, доглядав її, вів з нею спільне господарство, а коли мати померла, займався її похованням. Просить заяву задоволити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, проте 12.07.2021 року подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та зазначила, що вимоги заявника ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

У ст.12 ЦПК України, зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За змістом ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Судом встановлено, заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , народився в с. Заліски Жидачівського району Львівської області та його батьком був ОСОБА_4 , а мати ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження /а.с. 8/.

Згідно свідоцтв про смерть, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько заявника - ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника - ОСОБА_3 /а.с. 5, 6/.

На день смерті ОСОБА_3 належав на праві приватної власності будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно /а.с. 9/.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 22.10.2020 року вбачається, що 22.10.2020 року ОСОБА_1 подав в Жидачівську державну нотаріальну контору заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті його матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, у зв`язку з тим, що він пропустив піврічний термін з дня смерті спадкодавця для звернення із заявою про прийняття спадщини /а.с. 4/.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

З роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, вбачається, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою звернення заявника до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З пояснень заявника встановлено, що останні роки свого життя його мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тяжко хворіла, у зв"язку з чим потребувала сторонньої допомоги і постійного догляду, чому він у січні 2005 року переїхав проживати до неї у будинок АДРЕСА_1 . З того часу і по день смерті матері він постійно проживав з нею, доглядав її, вів з нею спільне господарство, а коли мати померла, займався її похованням.

На підтвердження факту спільного проживання заявника з матір"ю ОСОБА_3 до матеріалів справи долучені довідки з Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області від 02.02.2021 р. та 01.07.2021 р., згідно яких ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з січня 2005 року проживав разом з матір`ю ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 без реєстрації, доглядав свою матір, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті матері займався її похованням та фактично вступив в управління спадковим майном.

Виходячи із наведеного, суд вважає, що заявник ОСОБА_1 та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , спільно проживали однією сім`єю в період з січня 2005 року по 22 травня 2010 року у будинку АДРЕСА_1 , а тому заяву ОСОБА_1 слід задовольнити, бо встановлення даного факту породжує для нього певні правові наслідки.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 315, 258-260, 319, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з січня 2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 у будинку АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 13 липня 2021 року.

Суддя: