Справа №359/4466/21
Провадження №2/359/2315/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 липня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Гомоли О.А.,

за участю відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

встановив:

В травні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 3 червня 2004 року сторони уклали шлюб. Під час якого у них народились дочка ОСОБА_3 та син ОСОБА_1 . Позивач не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому ОСОБА_2 просить суд розірвати шлюб.

ОСОБА_2 не з`явилась у судове засідання. Вона надіслала заяву (а.с.17), в якій підтримує позов та просить розглянути цивільну справу за її відсутності.

У судовому засіданні ОСОБА_1 визнає позов та не заперечує проти його задоволення.

Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 3 червня 2004 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у ВРАЦС Бориспільського МУЮ Київської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження був зроблений запис за №129. Ця обставина підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 3 червня 2004 року (а.с.18).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 - дочка ОСОБА_1 . Це підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 18 червня 2010 року, серії НОМЕР_3 від 19 липня 2005 року (а.с.6-7).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу супере-чило б інтересам хоча б одного з них.

Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допуска-ється. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН.

Встановлено, що ані ОСОБА_2 , ані ОСОБА_1 не бажають жити однією сім`єю. Вони не мають жодного наміру вживати заходи, спрямовані на примирення. Ці обставини красномовно свідчать про те, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам обох сторін.

З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати.

Відповідно до ч.1 ст.141 та п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, пов`язане з розподілом між сторонами судових витрат. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що ОСОБА_2 сплатила судовий збір в розмірі 908 гривень. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.12). Пред`явлений нею позов задоволений в повному обсязі.

З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 908 гривень.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, ч.1-ч.3 ст.259, ст.ст.263-265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений 3 червня 2004 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження був зроблений запис за №129, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на оплату судового збору в розмірі 908 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець