Справа № 752/6924/21
Провадження № 2-з/752/604/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2021 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Кахно І. А., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване виробничо-наукове підприємство «Київпроменерго» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване виробничо-наукове підприємство «Київпроменерго» до Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації про заборону вчиняти дії,

в с т а н о в и в:

У провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа № 752/6924/21 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване виробничо-наукове підприємство «Київпроменерго» до Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації про заборону вчиняти дії.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 22 червня 2021 року відкрито провадження в указаній справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

30 червня 2021 року до суду надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване виробничо-наукове підприємство «Київпроменерго» про забезпечення позову у цивільній справі № 752/6924/21, у якій позивач просить заборонити відповідачу вчиняти певні дії, а саме - реєструвати будь-яких осіб у квартирі АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтована тим, що товариство з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване виробничо-наукове підприємство «Київпроменерго» подало позов до Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації, предметом якого є заборона здійснення реєстрації будь-яких осіб у квартирі АДРЕСА_1 , яка належить до особистої власності ОСОБА_1 . Позов подано з тих причин, що з метою перешкоджання проведення виконавчих дій відповідачем з продажу вказаної квартири ОСОБА_1 17 жовтня 2019 року зареєстрував за зазначеною адресою неповнолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач вважає, що за час розгляду позову ОСОБА_1 може здійснити ще якісь дії щодо унеможливлення проведення виконавчих дій.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 червня 2021 року заяву про забезпечення позову у цивільній справі № 752/6924/21 передано на розгляд головуючому судді Кахно І. А.

Вивчивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, всебічно з`ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підстави вимог своєї заяви, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Частинами першою та другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, за змістом наведених вище приписів умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Пунктом 2 частиною першою статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Згідно з частиною десятою статті 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Застосування судом таких заходів забезпечення позову, які за змістом є вирішенням спору по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову в такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, передбачених ЦПК України, що є неприпустимим.

Обраний позивачем спосіб забезпечення позову - заборона відповідачу вчиняти певні дії, а саме - реєструвати будь-яких осіб у квартирі АДРЕСА_1 - є підміною рішення суду. Так, у разі задоволення заяви про забезпечення позову в обраний заявником спосіб останнім буде досягнуто мети позовної вимоги про заборону вчиняти дії, тобто без вирішення спору по суті.

Ураховуючи вищевикладене, предмет позову, а також викладені у заяві доводи позивача та оцінюючи наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності щодо співставлення їх належності, допустимості, достовірності кожного окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку між собою, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, у зв`язку із цим заява не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 149-153 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване виробничо-наукове підприємство «Київпроменерго» про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Голосіївський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена 09 липня 2012 року.

Суддя І. А. Кахно