Провадження № 2/761/2776/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

24 червня 2021 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Горюк В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

03.08.2020 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу. При цьому, на даний час у вказаній квартирі значиться зареєстрованою відповідач, який без поважних причин з 2017 року в ній фактично не проживає, з реєстрації в добровільному порядку не знімається, витрати по квартирній платі та платі за комунальні послуги не несе, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 11.09.2020 р. відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 28.01.2021 р. закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив та відзиву не подав.

Враховуючи, що позивач не заперечив проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву не подав, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши пояснення позивача допитавши в судовому засіданні свідків, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, врахувавши показання свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 29.08.2000 р. між ним та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , посвідченого приватним нотаріусом КМНО Пузіком Ю.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 8346.

З довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої 21.08.2020 р. за відомостями Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м.Києві та Київській області, вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 значиться зареєстрованою з 02.10.2003 р. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з тим, судом встановлено, що відповідач зареєстрований, але без поважних причин з 2017 року не проживає у даній квартирі, що підтверджується актами від 15.11.2019 р., 17.01.2020 р., 18.03.2020 р., 01.06.2020 р., 03.08.2020 р. складеними працівниками КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» з підписами сусідів, які проживають поряд з квартирою позивача, а також показаннями, допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Положеннями ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

При цьому, згідно до вимогами ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За таких обставин, оскільки судом встановлено, що відповідач більше трьох років без поважних причин не проживає в квартирі АДРЕСА_1 , у якій він зареєстрований, при цьому витрат на утримання вказаної квартири не несе, суд приходить до висновку, що останній втратив право користування вказаним житловим приміщенням, а тому вважає за необхідне визнати ОСОБА_2 такою, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 289, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а також рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: