Справа № 205/9622/20
Провадження № 2/761/6746/2021
УХВАЛА

02 березня 2021 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Савицький О.А., вивчаючи матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

08.12.2020 р. до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська звернулась ОСОБА_1 з вищевказаною позовною заявою.

З аналізу позовної заява та матеріалів справи вбачається, що ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 11.12.2020 р. було відкрито провадження у справі.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 02.02.2021 р. справу передано на розгляд до Шевченківського районного суду м.Києва

Разом з тим, відповідно до ч.11 ст. 187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

У відповідності до положень ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач зазначає, що позовна заява подана відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», тому вона звільнена від сплати судового збору.

Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Так,згідно з положеннями ст. 3 Закону України «Про споживче кредитування» даний Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування.

Відповідно до пункту першого частини другої даної статті цей закон не поширюється на договори, що містять умову про споживчий кредит у формі кредитування рахунку зі строком погашення кредиту до одного місяця, та кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця.

Відповідно до п. 1.4 кредитного договору від 24.06.2019 р., термін повернення кредиту 07.07.2019 р. включно,строк користування кредитом - 14 календарних днів з дати надання кредиту.

Згідно з п.8.1 кредитного договору такий набирає чинності з дати його укладення та діє протягом 28 днів.

Кредитний договір укладений на строк до одного місяця, тому не є договором споживчого кредитування відповідно до ч.2 ст. 3 Закону України «Про споживче кредитування», отже даний спір не є спором про захист прав споживачів.

Відповідно до пунктів 1, 11 ч.1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Відповідно до п.1.2 договору кредит надавався для використання позичальником на будь-які законні цілі, включаючи перекредитування, підприємницьку діяльність, незалежну професійну діяльність або виконання обов`язків найманого працівника.

Крім того, в пункті 1.3 кредитного договору сторони погодились, що кредит за даним договором не є споживчим, а даний договір не є договором про надання споживчого кредиту.

З наведеного вбачається, що правовідносини за спірним кредитним договором від 24.06.2019 р. не є правовідносинами споживчого кредитування, а спір не є спором про захист прав споживачів, оскільки договір не є договором про надання споживчого кредиту, послуги, які були надані, не є послугами споживчого кредитування, а позивач не є споживачем і не користується правами споживача, в тому числі і на захист прав споживача, тобто звернувся до суду не за захистом своїх прав споживача, а за захистом своїх прав як сторона цивільного договору.

Як передбачено ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору із позовних заяв немайнового характеру, які подаються до суду фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 908 грн.

Отже, позивачу необхідно сплатити судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, в сумі 908,00 грн., та надати суду оригінали документів, що підтверджують сплату судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Реквізити для сплати судового збору за подання заяв до Шевченківського районного суду міста Києва: отримувач коштів - ГУК у м.Києві/Шевченк.р-н/22030101 ; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783 ; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП) ; код банку отримувача (МФО) - 899998 ; рахунок отримувача - UA0026011 ; код класифікації доходів бюджету - 22030101.

В свою чергу, відповідно до ч.13 ст. 187 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 187, 259-261 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про визнання договору недійсним- залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, попередивши, що в разі не усунення вказаних недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява буде залишена без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: