Справа № 204/4243/20
Провадження № 2/204/191/21 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2021 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

за участю відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Автотранссервіс», ОСОБА_3 про повернення безпідставно набутих грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» завдані збитки в розмірі 8472 грн. 97 коп. та судовий збір. В обґрунтування позовних вимог вказав на те, що 29 травня 2017 року між ТОВ «Автотранссервіс» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/6684236, відносно транспортного засобу Mercedes, державний номкр НОМЕР_1 . Згідно постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.09.2017 року у справі № 203/2977/17 30 червня 2017 року о 15 год. 19 хв. у м. Дніпро на просп. Олександра Поля, 110 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Volkswagen державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу Daewoo, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 . Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.09.2017 року у справі № 203/2977/17 ОСОБА_3 , було визнано винним у настанні дорожньо-транспортної внаслідок порушення передбаченого ст. 124 КУпАП. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся відповідач. На підставі даної заяви та наданих Відповідачем документів було складено страховий акт № 16 від 28.07.2017 року. На підставі вище зазначеного страхового акту позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 8472,97 грн. на користь відповідача. Позивач звернувся до ТОВ «Автотранссервіс» із претензією про відшкодування шкоди в порядку регресу на підставі п. ґ. ч. І ст. 38 Закону України «Про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Проте, згідно відповіді ТОВ «Автотранссервіс», транспортний засіб Mercedes, державний номер НОМЕР_1 за вказаних у претензії обставин учасником ДТП не був. Також, ОСОБА_3 не був працівником ТОВ «Автотранссервіс». Окрім того, згідно витягів із Централізованої бази даних Моторного (транспортного страхового бюро України за державним номером НОМЕР_1 знайдено три транспортних засобів:

1. 3A3 110307 (WIN код НОМЕР_3 ) - забезпечений за полісом № АК 486813 ПрАТ «УПСК»;

2. Daewoo (WIN код НОМЕР_4 ) - забезпечений за полісом № АК 486812 Л ПрАТ «УПСК»;

3. Mercedes-Benz 310D (WIN код б/н) - забезпечений за полісом № АК66842 ПрАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».

Також, згідно довідки про дорожньо-транспортну пригоду ОСОБА_3 керував транспортним засобом Volkswagen, державний номер НОМЕР_1 (WIN код НОМЕР_5 ). Враховуюче вказане, транспортний засіб Volkswagen, державний номер НОМЕР_1 не було забезпечено договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК6684236 у позивача. Отже, на підставі вищезазначеного, у зв`язку із тим що у Позивача не виник обов`язок відшкодувати шкоду завдану відповідачу, оскільки цивільно-правова відповідальність позивача не настала, в такому разі Відповідач особа, яка набула кошти за рахунок позивача без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути позивачу ці кошти. Звертає увагу суду на те, що позивач звертався до відповідача із претензією про повернення безпідставно набутих коштів, проте виплати з боку відповідача здійснено не було.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовну заяву та просила її задовольнити.

ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовної заяви, оскільки вважає, що перевіркою документів повинні були займатися саме співробітники позивача, а відтак помилка при перевірці даних по клієнту на боці позивача. Зазначила, що не зрозуміло, чому саме помилку позивач помітив тоді, коли спливає строк позовної давності для звернення до суду з позовом.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранссервіс» та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи та оглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 203/2977/17, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню по наступним підставам.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В судовому засіданні встановлено, що 19 липня 2017 року о 15 год. 19 хв. за адресою просп. Олександра Поля 110 в м. Дніпрі відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: Volkswagen, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 і Daewo, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 .

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення № 203/2977/17 ОСОБА_3 було визнано винним в скоєному ДТП і на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с.12).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема щодо винуватості ОСОБА_3 не потребують доказування, оскільки вони встановлені постановою суду по вищевказаній справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили.

У вищевказаній дорожньо-транспортній пригоді, автомобілю Daewo, державний номерний знак НОМЕР_2 , були спричинені механічні пошкодження.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування до справи № 16 на підставі ремонтної калькуляції № 17-121916 від 21.07.2017 року сума страхового відшкодування становить 8472 грн. 97 коп. (а.с. 34).

З платіжного доручення № ЗР044826 від 01 серпня 2017 року вбачається, що позивачем було сплачено ОСОБА_2 відшкодування згідно страхового акту № 16 від 28.07.2017 року у сумі 8472 грн. 97 коп. (а.с. 35).

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

На підставі вищевикладеного, ПрАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 06.11.2019 року звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранссервіс» з претензією про відшкодування шкоди в порядку регресу (а.с. 36).

Втім, з відповіді № 303 від 09.12.2019 року вбачається, що 29 травня 2017 року між ТОВ «Автотранссервіс» та ПрАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової діяльності власника наземного транспортного засобу Mercedes, державний номер НОМЕР_1 . Але, громадянин ОСОБА_3 не є працівником ТОВ «Автотранссервіс». Більш того, дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу Mercedes, державний номер НОМЕР_1 30 червня 2017 року не відбувалася (а.с. 37).

Згідно з ч. 32.1 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до цього закону страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до з ч. ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З вищенаведеного вбачається, що ПрАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було сплачено страхове відшкодування, в той час, як автомобіль, водія якого було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення (дорожньо-транспортної пригоди), не був застрахованим ПрАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

При зверненні до суду позивач надав належні та допустимі докази на підтвердження вказаних в позовній заяві обставин, а доказів зворотного відповідачкою не надано. Відтак, відповідачка на власний розсуд розпорядилася своїми правами.

Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 29 січня 2020 року у справі № 755/18920/18 (провадження № 61-17205 св 19) (з повним текстом постанови можливо ознайомитись за посиланням: https://reyestr.court.gov.ua/Review/87517072).

Європейський суд з прав людини зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23).

За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням всього вищевказаного в сукупності, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» завдані збитки в розмірі 8472 грн. 97 коп.

Крім того, в порядку ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слідує стягнути судовий збір в сумі 2102 грн. 00 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом).

На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування», ст.ст. 979, 993, 1191 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-82, 89, 229, 247, 258-259, 263-265, 273, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Автотранссервіс», ОСОБА_3 про повернення безпідставно набутих грошових коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» завдані збитки в розмірі 8472 грн. 97 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» судовий збір в сумі 2102 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 24175269, місцезнаходження: 04050, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 44; адреса для листування: 01033, м. Київ, вул. Тарасівська, 19Б, офіс 9.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Товариство з обмеженою відповідальністю «Автотранссервіс», ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 30548889, місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, Лоцманський узвіз, буд. 8.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя В.В. Самсонова