Справа № 643/3051/21
Провадження № 2/643/2982/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2021 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря Гюлалієвої Ф.Р. кизи, відповідача - ОСОБА_3 , представника відповідача - адвоката Царьова Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та ОСОБА_3 (далі - відповідачка), зареєстрований 22.09.2017 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області, актовий запис № 4022.

Підставою для розірвання шлюбу зазначає різні інтереси, різний погляд на життя, відсутність інтересу один до одного. У шлюбі у сторін народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюбні відносини сторони не підтримують.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 12.04.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні 08.06.2021 позивач наполягав на розірванні шлюбу та категорично заперечував проти клопотання відповідачки про надання строку для примирення. Крім доводів щодо втрати почуття любові до відповідача, позивач також зазначив, що проживає однією сім`єю з іншою жінкою, яка перебуває в стані вагітності та очікує від нього дитину. Наявність формального шлюбу з відповідачкою перешкоджає позивачу можливості укласти шлюб з жінкою, з якою він в даний час разом проживає однією сім`єю та яка чекає від нього дитину.

Враховуючи позицію відповідачки, яка категорично заперечувала проти розірвання шлюбу, судом в судовому засіданні 08.06.2021 справу не було розглянуто, судове засідання відкладено на 30.06.2021 з метою надання відповідачу можливості вжити заходів щодо збереження шлюбу.

В судове засідання 30.06.2021 позивач не з`явився, надав заяву (вх. від 22.06.2021), в якій просив розглядати справу за його відсутності та задовольнити позов.

Також позивач надав суду клопотання (вх. від 22.06.2021), в якому просив пришвидшити розгляд справи. Зазначив, що бажає укласти шлюб з іншою жінкою, з якою разом проживає. До клопотання додав довідку з місця проживання, згідно якої проживає спільно з ОСОБА_5 , та довідку від 09.06.2021, згідно якої ОСОБА_5 перебуває на обліку в жіночій консультації з діагнозом: вагітність 27-28 тижнів.

Відповідачка та її представник в судовому засіданні 30.06.2021 неодноразово наполягали на наданні строку для примирення.

Судом було відмовлено у вказаному клопотанні, оскільки з позиції позивача, висловленої в судовому засіданні 08.06.2021, а також його письмових заяви і клопотання вбачається, що примирення між сторонами не відбулось, будь-яке бажання зберегти сім`ю та шлюб у позивача відсутнє.

Враховуючи наведене, суд відхиляє доводи та аргументі відповідачки та її представника відносно того, що відносини сторін з минулого судового засідання покращились та позивач не заперечує проти збереження сім`ї, оскільки вказані доводи спростовуються позицією позивача, викладеної в його заяві та клопотанні.

Також суд враховує, що позивач звернуся до суду з даним позовом 22.02.2021. Таким чином, з часу звернення позивача до суду з даним позовом і до моменту ухвалення рішення минуло більше 4 місяців. Відповідно, відповідачка мала достатній строк для примирення та відновлення відносин з позивачем, проте такого примирення не відбулось.

Оцінюючи доводи представника відповідачки відносно того, що довідка про вагітність не є належним та допустимим доказом того, що позивач є батьком дитини, суд керується таким.

Підставою для відмови в наданні строку для примирення є не достовірне встановлення судом факту батьківства позивача щодо дитини, якою вагітна ОСОБА_5 , а факт категоричної відмови позивача від будь-яких заходів щодо примирення з позивачем та його категоричне заперечення щодо відкладення розгляду справи.

Згідно висновків щодо застосування норм права, викладених в постановах Верховного Суду від 30.05.2019 у справі № 442/6319/16-ц, від 15.01.2020 у справі № 200/952/18, надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.

Враховуючи категоричне заперечення позивачем проти будь-яких подальших спроб примирення з відповідачкою, доводи позивача щодо проживання однією сім`єю з іншою жінкою, яка вагітна від нього, засади добровільності шлюбу, а також завдання розгляду справи протягом розумного строку, яке випливає із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 129 Конституції України, ст. 2 ЦПК України, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для подальшого відкладення розгляду справи, в тому числі з метою надання строку для примирення, оскільки таке відкладення порушувало би право позивача на розгляд справи протягом розумного строку та фактично означало би примушування позивача до подальшого перебування в шлюбі з відповідачкою, що суперечитиме конституційним засадам добровільності шлюбу.

Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

22.09.2017 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області зареєстровано шлюб, актовий запис № 4022, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 . Після укладення шлюбу дружина змінила прізвище на « ОСОБА_3 ».

Під час вказаного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Статтею 24 Сімейного кодексу України (далі - СК) також передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 110 СК, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно ст. 112 СК, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено судом, сімейне життя позивача та відповідача не склалось, шлюбно-сімейні відносини сторін припинено, розірвання шлюбу відповідає інтересам позивача.

За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу порушуватиме засади добровільності шлюбу та суперечитиме інтересам позивача, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню.

З наведених вище підстав суд відхиляє доводи відповідачки відносно того, що вона заперечує проти розірвання шлюбу та бажає зберегти сім`ю.

Відповідно до позиції відповідачки суд після розірвання шлюбу залишає їй прізвище « ОСОБА_3 ».

Керуючись ст. 2, 4, 10-13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований 22.09.2017 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області, актовий запис № 4022 - розірвати.

Після реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_3 залишити прізвище - « ОСОБА_3 ».

Копію рішення направити до Московського відділу реєстрації актів цивільного стану м. Харкова для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про реєстрацію шлюбу.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Московський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.А. Крівцов