Справа № 683/136/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Сагайдак І.М.,

секретаря Повзун С.В.

з участю: позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Старокостянтинів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №683/136/21, 2/683/479/2021 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Блок Майстер Україна» про стягнення середньої заробітної плати за затримку видачі трудової книжки, стягнення компенсації за невикористану відпустку, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Старокостянтинівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Блок Майстер Україна» (далі ТОВ «Блок Майстер Україна»), обґрунтовуючи який, вказує, що працював на посаді директора Старокостянтинівської філії ТОВ «Блок Майстер Україна». На підставі наказу директора ТОВ «Блок Майстер Україна» №342-к від 26 жовтня 2020 року його було звільнено із займаної посади з 26 жовтня 2020 року за власним бажанням. Згідно розрахункового листа за жовтень 2020 року при звільненні йому підлягала до виплати компенсація за 67 днів невикористаної відпустки із розрахунку 1093,26 грн. за 1 день. Однак, фактично при звільненні йому було виплачено компенсацію лише за 15 днів невикористаної відпустки. Тому, просить стягнути з відповідача на свою користь 56849 грн. 52 коп. грошової компенсації за 52 дні невикористаної відпустки.

Крім того, вказує, що трудова книжка була видана йому не у день звільнення 26 жовтня 2020 року, а на наступний день 27 жовтня 2020 року, що є порушенням ч.1 ст.47 КЗпП України, а тому просить стягнути з відповідача заробітну плату за порушення строків видачі трудової книжки за один день у розмірі 1487 грн. 71 коп.

Також, зазначає, що сума виплат, які він мав отримати при звільненні, є для нього значними, він розраховував на вказані виплати, а тому, не отримавши їх, був позбавлений можливості пройти курс оздоровлення, здійснити заплановані покупки та належним чином поповнити свій бюджет, змушений був звертатись за захистом своїх прав до контролюючих органів та до суду, що завдало йому значний моральних страждань, які він оцінює у розмірі 12000 грн. та просить стягнути на свою користь із відповідача.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 02 березня 2021 року за клопотанням позивача замінено неналежного відповідача - Старокостянтинівську філію ТОВ «Блок Майстер Україна» на належного - ТОВ «Блок Майстер Україна» (Т.1 а.с.195).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги у повному обсязі, просять їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ТОВ «Блок Майстер Україна» - Вознюк С.А. проти позову заперечив, посилаючись на безпідставність заявлених позовних вимог. Визнав, що дійсно спочатку позивачу було нараховано 67 днів невикористаної відпустки, однак в подальшому такий розрахунок було визнано некоректним та нараховано 15 днів невикористаної відпустки. Визнав також, що трудову книжку ОСОБА_1 отримав не у день звільнення, а на наступний день 27 жовтня 2020 року.

Крім того, у визначений судом строк відповідач подав відзив, у якому вказує, що дійсно, при звільнені ОСОБА_1 було нараховано 67 днів невикористаної відпустки, однак в подальшому такий розрахунок було визнано некоректним, оскільки з`ясувалось, що тривалість щорічної основної відпустки, яка надавалась кожного року ОСОБА_1 , становила 28 календарних днів, тоді як її тривалість мала би бути 24 календарних дні. В зв`язку із цим, ТОВ «Блок Майстер України» перерахувало ОСОБА_1 кількість днів щорічної основної відпустки за період з 01.02.2011 по 26.10.2020 з розрахунку 24 календарних дні, що склало 228 календарних днів. Оскільки за вказаний період роботи на підприємстві ОСОБА_1 використав 213 днів щорічної відпустки, тому залишок невикористаної відпустки становить 15 календарних днів, компенсацію за які позивач отримав. Вважає, що вимоги позивача є безпідставними та не доведеними, тому задоволенню не підлягають (Т.1 а.с.204-207).

Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що наказом директора ТОВ «Блок Майстер Україна» №17-к від 01 лютого 2011 року ОСОБА_1 з 01 лютого 2011 року прийнято на посаду комерційного директора (Т.1 а.с.243).

Згідно рішення загальних зборів учасників ТОВ «Блок Майстер Україна», оформленого протоколом №26/02-2018 від 26 лютого 2018 року, було створено Старокостянтинівську філію ТОВ «Блок Майстер Україна», директором якої з 26 лютого 2018 року призначено ОСОБА_1 (Т.1 а.с.103-104).

На підставі наказу ТОВ «Блок Майстер Україна» №342-к від 26 жовтня 2020 року ОСОБА_1 директора Старокостянтинівської філії ТОВ «Блок Майстер Україна» звільнено з роботи 26 жовтня 2020 року на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням (Т.1 а.с.244).

При звільнені ОСОБА_1 було виплачено 16398 грн. 90 коп. компенсації за 15 днів невикористаної відпустки.

Зазначені обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи.

Відповідно до ст.74 КЗпП України громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати.

Згідно ч.1 ст.75 КЗпП України щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору.

Аналогічні положення містяться також у ч.1 ст.6 Закону України «Про відпустки».

Стаття 4 Закону України «Про відпустки» визначає види відпусток, серед яких, щорічні відпустки (основна та додаткові), а також їх тривалість.

Частиною 4 статті 4 Закону України «Про відпустки» також передбачено, що законодавством, колективним договором, угодою та трудовим договором можуть установлюватись інші види відпусток.

Згідно ст.10 КЗпП України колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів.

Відповідно до положень ч.2 т ч.3 ст.13 КЗпП України у колективному договорі встановлюються взаємні зобов`язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема, встановлення гарантій, компенсацій, пільг, режиму роботи, тривалості робочого часу і відпочинку.

Колективний договір може передбачати додаткові порівняно з чинним законодавством і угодами гарантії, соціально-побутові пільги.

Згідно ч.1-3 ст.17 КЗпП України колективний договір набирає чинності з дня його підписання представниками сторін або з дня, зазначеного у ньому.

Після закінчення строку чинності колективний договір продовжує діяти до того часу, поки сторони не укладуть новий або не переглянуть чинний, якщо інше не передбачено договором.

Колективний договір зберігає чинність у разі зміни складу, структури, найменування уповноваженого власником органу, від імені якого укладено цей договір.

Колективним договором, укладеним між директором та профспілковим комітетом, який представляє інтереси трудового колективу ТОВ «Блок Майстер Україна» на 2010-2011 року, у п.5.9 передбачено надання додаткових відпусток за особливий характер роботи, зокрема, працівникам, робота яких пов`язана з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням (Додаток №16).

Так, у Додатку №16 до колективного договору передбачено найменування професій, яким згідно колективного договору встановлена додаткова відпустка тривалістю 4 календарних дні, серед яких є посада «Директор» (Т.2 а.с.71-74).

19 квітня 2012 року між директором підприємства та профспілковим комітетом, який представляє інтереси трудового колективу ТОВ «Блок Майстер Україна» укладено новий колективний договір на 2012 та 2013 роки, який набув чинності з 19 квітня 2012 року та діє до укладення нового договору (Т.2 а.с.47-51).

Пунктом 5.9 вищезазначеного колективного договору передбачено, що сторона власника зобов`язалась надавати додаткові відпустки за особливий характер роботи працівникам, робота яких пов`язана з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, згідно Додатку №16, у якому передбачено надання 4 календарних днів додаткової відпустки працівникам, в тому числі, які займають посаду «Директор».

Судом встановлено, що вищезазначений колективний договір діяв з моменту його укладення (19 квітня 2012 року) та продовжував діяти до звільнення ОСОБА_1 з роботи (26 жовтня 2020 року), оскільки нового колективного договору на підприємстві у цей період не укладалось.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_1 з 01 лютого 2011 року по 26 жовтня 2020 року перебував на посаді директора, тому тривалість його щорічної відпустки становила 28 календарних днів, з яких: 24 календарних дні щорічна основна відпустка та 4 календарних дні щорічна додаткова відпустка, встановлена колективним договором.

Той факт, що тривалість щорічної відпустки ОСОБА_1 становила 28 календарних днів, підтверджується наданими відповідачем копіями наказів про відпустки ОСОБА_1 за період з 01 лютого 2011 року по 26 жовтня 2020 року, які підписував директор ТОВ «Блок Майстер Україна» Тимощенко В.В., та з яких вбачається, що щорічна відпустка надавалась позивачу з розрахунку саме 28 календарних днів (Т.1 а.с.211-242), також цю обставину не заперечував в судовому засіданні і представник відповідача.

Крім того, допитана судом свідок ОСОБА_3 , яка до 30.11.2020 року працювала на посаді начальника відділу кадрів Старокостянтинівської філії ТОВ «Блок Майстер Україна», показала, що відпустка ОСОБА_1 за весь період його роботи нараховувалась з розрахунку 28 календарних днів відповідно до умов колективного договору, і на протязі усього періоду роботи ОСОБА_1 , директор ТОВ «Блок Майстер Україна» Тимощенко В.В., який підписував накази про відпустки, будь-яких зауважень щодо обрахування позивачу тривалості відпустки не висловлював.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що компенсацію за невикористану відпустку ОСОБА_1 слід обраховувати із розрахунку тривалості щорічної відпустки 28 календарних днів.

Згідно обхідного листа ТОВ «Блок Майстер Україна», складеного відносно ОСОБА_1 , вбачається, що на день звільнення ОСОБА_1 невикористана ним відпустка становить 67 календарних днів (Т.1 а.с.12).

Згідно розрахункового листка за жовтень 2020 року, який було надано ОСОБА_1 перед виплатою усіх належних йому перед звільненням сум, вбачається, що на момент звільнення невикористана ним відпустка становить 67 календарних днів, сума компенсації за яку складає 73248,42 грн. із розрахунку 1093,26 грн. за 1 календарний день невикористаної відпустки. (Т.1 а.с.10).

Судом також встановлено і сторонами не оспорюється, що відповідач виплатив ОСОБА_1 при звільнені грошову компенсацію в розмірі 16398,90 грн. лише за 15 днів невикористаної відпустки.

Враховуючи, що на момент звільнення ОСОБА_1 з роботи кількість невикористаної ним відпустки становила 67 календарних днів, тому з урахуванням оплачених відповідачем в добровільному порядку 15 календарних днів невикористаної відпустки, на користь позивача слід стягнути грошову компенсацію за 52 дні (67 15 = 52) невикористаної відпустки з розрахунку 1093,26 грн. за 1 календарний день невикористаної відпустки, який позивачем не оспорюється, у розмірі 56849 грн. 52 коп. (52 х 1093,26 = 56849,52), з яких підлягають сплаті відповідні податки та інші обов`язкові платежі.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача ОСОБА_4 на те, що розрахунок невикористаних днів відпустки ОСОБА_1 у кількості 67 календарних днів є некоректним, оскільки за результатами позапланової інвентаризації було встановлено, що на протязі усього часу роботи ОСОБА_1 йому невірно нараховувалась відпустка, в зв`язку із чим підприємством було проведено перерахунок його відпустки із розрахунку 24 календарних дні щорічної відпустки, виходячи з наступного.

Так, зі змісту наказу директора ТОВ «Блок Майстер Україна» №342 від 26 жовтня 2020 року вбачається, що у зв`язку із виявленими розбіжностями по працівниках підприємства в розрахунках кількості днів щорічних відпусток, на підприємстві було створено робочу комісію в складі головного бухгалтера ОСОБА_5 , секретаря Кравчук Л.А. та бухгалтера ОСОБА_6 , які мали провести позапланову інвентаризацію кількості днів нарахованих відпусток всіх працівників підприємства станом на 01 листопада 2020 року, при цьому акт про проведення інвентаризації слід було надати до 30 листопада 2020 року.

Допитана судом в якості свідка ОСОБА_5 показала, що в бухгалтерію Старокостянтинівської філії ТОВ «Блок Майстер Україна» надійшов обхідний лист ОСОБА_1 , де було зазначено кількість невикористаної ним відпустки 67 календарних днів. Вона направила обхідний лист в ТОВ «Блок Майстер Україна», де у керівництва виникли сумніви щодо великої кількості днів невикористаної ОСОБА_1 відпустки. Після чого від директора ОСОБА_7 вона отримала вказівку перерахувати ОСОБА_1 відпустку із розрахунку 24 календарних днів. В зв`язку із цим була створена комісія, за результатами якої було складено акт, коли саме вона не пам`ятає, однак пам`ятає, що після перерахунку кількість невикористаної відпустки ОСОБА_1 склало 15 днів, за які йому і було нараховано компенсацію.

Згідно показів свідка ОСОБА_6 , вбачається, що 26 жовтня 2020 року після обіду головний бухгалтер ОСОБА_5 дала їй вказівку зробити розрахунок невикористаної відпустки ОСОБА_1 так, щоб у кінцевому результаті вийшло 15 днів. У той же день вона зробила відповідний розрахунок і передала його головному бухгалтеру. Вказує, що дійсно створювалась інвентаризаційна комісія щодо перерахунку відпусток працівникам, яка працювала з 26.10.2020 і завершила свою роботу 30.11.2020. За результатами роботи комісії було складено акт, однак яким саме числом він датований вона не пам`ятає.

ТОВ «Блок Майстер Україна» не надало суду відповідного акта проведення інвентаризації, що позбавляє суд можливості встановити дату його складання, період роботи комісії та перевірити чи містяться у ньому будь-які висновки щодо ОСОБА_1 .

Вищезазначені докази свідчать про те, що перерахунок кількості днів невикористаної відпустки ОСОБА_1 було проведено відповідачем після звільнення ОСОБА_1 з роботи, без його відома, при цьому, для обрахунку було застосовано тривалість щорічної відпустки у 24 календарних днів, що є меншою, порівняно із тією, яка застосовувалась під час перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах із відповідачем (28 календарних днів).

Вказане свідчить про погіршення становища ОСОБА_1 , оскільки останній працюючи на підприємстві, був впевнений, що має право на щорічну відпустку тривалістю 28 календарних днів, до дня звільнення йому надавалась відпустка такою тривалістю, а тому при звільнені він розраховував, що отримає компенсацію за невикористану відпустку, виходячи із розрахунку 28 календарних днів, а тому його вимоги у цій частині є правомірними та підлягають до задоволення.

Згідно ч.1 ст.47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку.

Згідно з ч.5 ст.235 КЗпП України, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Судом встановлено, що днем звільнення ОСОБА_1 було 26 жовтня 2020 року. Трудову книжку ОСОБА_1 отримав 27 жовтня 2020 року, що підтверджується записом в Книзі обліку руху трудових книжок працівників ТОВ «Блок Майстер Україна», а також актом Управління Держпраці у Хмельницькій області №ХМ15758/529/АВ від 20 листопада 2020 року, складеним за результатами інспекційного відвідування ТОВ «Блок Майстер Україна» (Т.2 а.с.75-77, 80-84).

Відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що порушення строків видачі трудової книжки відбулось не з його вини, а з вини позивача.

А тому, з ТОВ «Блок Майстер Україна» на користь ОСОБА_1 слід стягнути середній заробіток за 1 день вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст.27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок). Цей Порядок застосовується, зокрема у випадку, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати.

Відповідно до п.8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів.

Останніми повними відпрацьованими місяцями перед звільненням ОСОБА_1 були березень та квітень 2020 року.

У березні 2020 року та у квітні 2020 року було по 21 робочому дню.

Згідно довідки ТОВ «Блок Майстер Україна», яка надана представником відповідача в судове засідання на вимогу суду, заробітна плата ОСОБА_1 у березні 2020 року становила 33068 грн. та у квітні 2020 року 33068 грн.

Отже, середньоденна заробітна плата позивача становить 1574 грн. 67 коп. ((33068 грн. + 33068 грн.) : (21 день + 21 день)).

Час вимушеного прогулу ОСОБА_1 становить 1 день 27 жовтня 2020 року.

А тому, середній заробіток за час вимушеного прогулу в зв`язку із затримкою видачі трудової книжки становить 1574 грн. 67 коп. (1 день х 1574 грн. 67 коп.).

Таким чином, з ТОВ «Блок Майстер Україна» на користь ОСОБА_1 слід стягнути 1574 грн. 67 коп. середньої заробітної плати за затримку видачі трудової книжки. Вказана сума визначена судом без утримання податку і інших обов`язкових платежів.

При цьому, суд враховує, що ТОВ «Блок Майстер Україна» на вимогу позивача не надавало останньому довідку про його доходи, в зв`язку із чим останній був позбавлений можливості вірно обрахувати середній заробіток. Оскільки довідку про доходи відповідач надав на вимогу суду лише в останнє судове засідання, тому суд вважає з можливе захистити порушене право позивача, стягнувши на його користь середній заробіток за затримку видачі трудової книжки у визначеному судом розмірі.

В силу ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації,

ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч. 3 ст. 23 ЦК України).

Внаслідок порушення відповідачем трудових прав позивача, останній не отримав належної йому при звільнені грошової компенсації за невикористану відпустку, на яку він розраховував та яка є суттєвою для нього, в зв`язку із чим змушений був вживати додаткових заходів для організації свого життя, а також змушений був захищати свої права, неодноразово звертатись до відповідача, а також до управління Держпраці в Хмельницькій області, а в подальшому до суду, що призвело до моральних страждань.

Розмір моральної шкоди суд визначає з урахуванням характеру правопорушення, глибини душевних страждань, вимог розумності та справедливості в сумі 12000 грн.

Таким чином, з ТОВ «Блок Майстер Україна» на користь ОСОБА_1 слід стягнути 56849 грн. 52 коп. грошової компенсації за невикористану відпустку (вказана сума визначена без утримання податку і інших обов`язкових платежів), 1574 грн. 67 коп. середньої заробітної плати за затримку видачі трудової книжки (вказана сума визначена без утримання податку і інших обов`язкових платежів), та 12000 грн. моральної шкоди.

При розподілі судових витрат суд виходить із положень ст.141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивача 875 грн. 60 коп. судового збору, сплаченого останнім при подачі позову.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Блок Майстер Україна» на користь ОСОБА_1 56849 грн. 52 коп. грошової компенсації за невикористану відпустку, 1574 грн. 67 коп. середньої заробітної плати за затримку видачі трудової книжки, 12000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Блок Майстер Україна» на користь ОСОБА_1 875 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення й ому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Блок Майстер Україна», місце знаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська,72А, група приміщень 177, .

Повне рішення складено 07 липня 2021 року.

Суддя: