Справа № 694/1374/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01.03.2021 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Сакун Д.І.,

за участю секретаря судових засідань Матвієнко А.А.

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи Чепіги Н.М.,

розглянувши в судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,) представник позивача адвокат Токар О.М. свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №367 від 15.02.2010 року Черкаської КДКА 20250, Черкаська область, м.Ватутіне, вул.. Зоряна 18,адреса ел. Пошти ІНФОРМАЦІЯ_2 , тел.. НОМЕР_2 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП невідомий, адреса, АДРЕСА_2 ), третя особа: Звенигородський районний відділ Державної реєстрації актів Цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ),( 20202, пров. В.Погорілого 1, м.Звенигородка, Черкаської області, адреса ел.пошти , тел.. 2-21-06,2-21-00) про визнання батьківства,

встановив:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просив суд: визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;; Внести зміни до актового запису про народження малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вчиненого Звенигородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), вказавши в графі прізвище « ОСОБА_6 » замість « ОСОБА_7 », та вказавши ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, щопозивач жив однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 з 2011 року по 2015 рік.За час спільного проживання у них народилася донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .. Реєстрацію народження дитини здійснювала мати особисто, батько не був присутній при вчиненні дії, при цьому відповідач повідомила позивача про те, що запис про нього, як про батька внесено до свідоцтва про народження. Позивачу було достатньо цієї інформації і на саме свідоцтво про народження доньки він уваги не звернув, так як дійсно, по-батькові дитини було його. Щоо запису прізвища, відповідач пояснила, що їй зручніше буде перебувати з дитиною наодному прізвищі, тому ОСОБА_8 погодився з такою обставиною. В 2015 році стосунки між позивачем та відповідачем припинились в зв`язку з тим, що ОСОБА_3 почала вести досить вільний спосіб життя, який не відповідав уявленням позивача про сім`ю. ОСОБА_8 розійшовся з ОСОБА_3 та почав проживати окремо у своєму житлі в м. Ватутіне. При цьому, позивач продовжив виховувати та утримувати доньку ОСОБА_9 , яка залишилась проживати з матір`ю. З часом поведінка відповідача почала ставати дедалі гіршою, ОСОБА_3 зловживає спиртними напоями, та зовсім не займається вихованням ОСОБА_9 . В помешканні завжди сторонні люди на підпитку та постійні застілля. Розуміючи, що в таких умовах його дитина надалі проживати не може, ОСОБА_8 забрав ОСОБА_9 до себе на початку літа 2020 року і по сьогоднішній день донька мешкає разом з батьком перебуваючи на його повному утриманні. З початком навчального року, ОСОБА_8 звернувся до відповідача, щоб вона надала дозвіл на переведення ОСОБА_9 до Ватутінського навчального закладу, так як дівчинка навчається у м. Звенигородка і батькові доводиться кожного ранку завозити дитину до школи, а потім їхати на роботу до смт. Єрки, і так само забирати доньку з навчання. На це витрачається багато часу і є незручним як для дитини так і для батька. Крім того, ОСОБА_9 не була підготована матір`ю до школи, тому програма по якій навчається дівчинка в Звенигородській школі є для неї занадто складною, що відображається на успішності. Переведення дитини до іншого навчального закладу в м. Ватутіне, де є пропозиції менш ускладнених програм навчання буде комфортнішим для неї і зручнішим в плані економії часу, що витрачається на дорогу. Такі аргументи для відповідача не були вагомими, так як вона байдужа до проблем дитини, і ОСОБА_3 відмовила позивачу у наданні дозволу, при цьому зауваживши, якщо він ще буде її турбувати то свою доньку не побачить так як мати передасть дитину на виховання до інтернату. В подальшому ОСОБА_8 звернувся до Звенигородського районного відділу державноїреєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) з проханням видати йому дублікат такого свідоцтва, на що отримав відмову, так яквиявилось, що запис про батька в актовому записі про народження здійснено за ст. 135Сімейного Кодексу України, зі слів матері, тобто позивач юридично своє батьківствопідтвердити не може незважаючи на біологічне походження ОСОБА_5 , 2013 року народження, від нього. Враховуючи вищевикладене позивач змушений звернутися до суду.

Відповідач була належно повідомлена про розгляд справи за адресою реєстрації, а також відповідач була повідомлена про розгляд справи шляхом оголошення на веб-сайті Звенигородського районного суду, що відповідно до вимог ч. 11 ст. 128ЦПК України - з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, однак, відзив до суду на позов не надала, про причини неподання суду відзиву не повідомила, зустрічного позову не пред`являла, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, пояснив, що з 2011 р. по 2015 р. проживав разом з відповідачкою і у 2013 році у них народилася спільна дитина - ОСОБА_9 . На момент народження доньки він перебував у відрядженні і тому відповідачка здійснювала реєстрацію народження дитини самостійно. Вказаній обставині він значення не придав, оскільки по-батькові дитина вказана за його іменем. На даний час відповідачка зловживає алкоголем і з лііта 2020 року дитина проживає разом з ним, проте вирішувати будь-які питання стосовно своєї доньки він позбавлений можливості внаслідок не зазначення його батьком у свідоцтві про народження дитини. У своїй спорідненості з дитиною він не має жодних сумнівів.

Представниктретьої особи Звенигородського РВ ДРАЦС Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) Черпіга Н.М.,в судовому засіданні позов підтримала.Вказала, що дійсно дитини була записана у свідоцтві про народження за вказівкою матері, оскільки остання офіційно у шлюбі не перебувала.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 10листопада 2020 року було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 02.02.2021 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

В судове засідання відповідач повторно не з`явилася, хоча про час та дату була повідомлена належним чином. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

В судовому засіданні 01.03.2021 були допитані свідки:

ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні пояснила, що є сестрою позивача. Вказала, що її брат дійсно проживав у цивільному шлюбі з відповідачкою і у них народилася спільна дитина. Донька називає її брата батьком, схожа на нього як зовнішньо так і характером. Весь час, протягом спільного проживання з відповідачкою її брат визнавав себе батьком дівчинки і ніхто не мав з цього приводу жодних сумнівів. Позивач весь час дбав про матеріальне забезпечення дитини, навіть після припинення відносин з відповідачкою і робить це і на сьогоднішній день. Саме свідоцтво про народження вони не бачили і про існування вказаної проблеми дізналися нещодавно. На даний час дитина проживає разом з позивачем і повертатися до матері категорично не бажає.

ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні пояснила, що є кумою позивача і хрещеною матір`ю дівчинки. Позивача і відповідачку знає, оскільки проживали разом з ними в одному будинку і товаришували. Всі знали, що позивач є батьком дівчинки і ні у кого це не викликало сумнівів. Саме відповідачка запропонувала їй стати хрещеною матір`ю дитини. Дівчинка називає з народження позивача батьком і він себе веде по відношенню до неї як батько. Вони дуже схожі між собою. Після народження дитини позивач і відповідачка ще кілька років проживали разом, а потім розійшлися.

ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні пояснила, що позивач познайомив їх з відповідачкою ще до її вагітності, вони проживали у цивільному шлюбі з відповідачкою і у них народилася спільна дитина. Донька схожа на нього як зовнішньо так і характером Весь час, протягом спільного проживання з відповідачкою її брат визнавав себе батьком дівчинки і ніхто не мав з цього приводу жодних сумнівів.

ОСОБА_13 , який в судовому засіданні пояснив, що є хрещеним батьком дівчинки. Він працював разом з позивачем і саме останній йому повідомив, що у нього з`явилася донька і запросив її похрестити. Донька дуже схожа на позивача і він весь час вважав себе батьком дівчинки і ніхто не мав з цього приводу жодних сумнівів.

В судовому засіданні 01.03.2021 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом

Суд, вивчивши матеріали справи та подані сторонами докази, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до копії актового запису про народження № 127 від 28.08.2013 складеного Звенигородським РВ ДРАЦС Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками записані : батько - ОСОБА_14 , мати - ОСОБА_3 .

Як вбачається з акту депутата Ватутінської міської ради від 19.10.2020 року ОСОБА_15 складеного в присутності свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та проживає разом з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яку виховує та утримує за власний кошт (а.с. 9)

Згідно довідки виданої МХП «Катеринопільський елеватор» від 26.10.2020 року ОСОБА_1 працює в ТОВ «Катеринопільський елеватор» на посаді монтера колії в структурному підрозділі відділ залізничного транспорту (а.с.9)

З характеристики виданої Звенигородською спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів ім. Тараса Шевченка від 19.10.2020 року ОСОБА_5 навчається у 2-А класі, зарекомендувала себе з позитивної сторони (а.с.10)

ОСОБА_1 на праві власності належить 1/5 частини квартири АДРЕСА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 04.01.2007 року (а.с.11)

З фото наданих до матеріалів справи вбачається, що дитина є дуже схожою на позивача (а.с.17-20).

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін

Відповідно до ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Згідно зі ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері.

Відповідно до роз`яснень п. 9 цієї постанови рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Згідно ст.22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану, в тому числі про народження дитини, проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Як вбачається з п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Відповідно до пункту 2.16.2 цих Правил за наявності рішення суду щодо оспорювання батьківства або материнства в актовому записі про народження дитини виправляються відомості, про які зазначено в рішенні суду.

За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Відтак суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

Разом з тим в позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача судові витрати за оплату судового збору та витрати за надання правової допомоги. Відтак, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати за сплату судового збору в сумі 840,80 грн. та 4500 грн. витрати за надання правової допомоги.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 1212, 1225 ЦК України, ст. ст. 12, 81,82,137,141,258, 263-265, 274-279, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,) представник позивача адвокат Токар О.М. свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №367 від 15.02.2010 року Черкаської КДКА 20250, Черкаська область, м.Ватутіне, вул.. Зоряна 18,адреса ел. Пошти ІНФОРМАЦІЯ_2 , тел.. НОМЕР_2 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП невідомий, адреса, АДРЕСА_2 ), третя особа: Звенигородський районний відділ Державної реєстрації актів Цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ),( 20202, пров. В.Погорілого 1, м.Звенигородка, Черкаської області, адреса ел.пошти , тел.. 2-21-06,2-21-00) про визнання батьківства - задоволити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , батьком малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Внести зміни до актового запису №127 від 28.08.2013 року про народження малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вчиненного Звенигородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), вказавши в графі прізвище « ОСОБА_6 » замість « ОСОБА_7 », та вказавши ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , батьком малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП невідомий, адреса, АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) витрати за сплату судового збору в сумі 840,80 грн. та витрати за надання правничої допомоги в сумі 4500 грн.

Заочне рішення суду може бути переглянуто Звенигородським районним судом за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 04.03.2021

Суддя Д.І.Сакун