Справа № 710/1537/19
Провадження № 2/710/4/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.07.2021 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Побережної Н.П.,

за участі секретаря судового засідання - Харченко Л.М.,

адвоката позивача - Різник В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ нерухомого майна в натурі між власниками (виділення частки),

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

21.11.2019 до Шполянського районного суду надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить поділити житловий будинок з господарсько - побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 в натурі між власниками і виділити позивачу у власність ј частину цього нерухомого майна; поділити будівлю магазинів № НОМЕР_1 та НОМЕР_2 з підвалом за адресою: АДРЕСА_1 в натурі між власниками і виділити позивачу у власність 1/8 частину цього нерухомого майна.

Свій позов позивач мотивує тим, що він є власником 1/4 частини будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 . Власником іншої частини будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 . Також позивач є власником 1/8 частини магазинів № НОМЕР_1 та НОМЕР_2 з підвалом за адресою: АДРЕСА_1 . Власниками інших частин магазинів № НОМЕР_1 та НОМЕР_2 з підвалом за адресою: АДРЕСА_1 - є відповідачі: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Між сторонами виникають спори про порядок користування і володіння нерухомим майном. Угоди про спосіб виділення частки позивача з загального майна не досягнуто. Тому позивач звернувся з цим позовом до суду для врегулювання спору.

15.03.2021 позивач уточнив позов та сформулював позовні вимоги таким чином: виділити позивачу у власність 1/4 частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні та визнання права власності за ОСОБА_2 . Виділити позивачу 1/8 частину будівель магазинів № НОМЕР_1 та НОМЕР_2 з підвалом за адресою: АДРЕСА_2 шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні та визнання права власності за ОСОБА_2 .

Позивач мотивував свої дії тим, що відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України передбачає, що співвласник має право на надання йому в окреме володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

05.05.2021 позивач надав до суду уточнену позовну заяву, в якій просив: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості частки у спільній частковій власності, а саме: 1/4 частки вартості житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , в сумі 35062 (тридцять п`ять тисяч шістдесят дві гривні) грн. 50 коп.; припинити право власності ОСОБА_1 на частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з дня отримання ним грошової компенсації. Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_1 , після сплати нею грошової компенсації за його 1/4 частку житлового будинку; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості частки у спільній частковій власності, а саме: 1/8 частки вартості приміщення магазинів НОМЕР_7, НОМЕР_8 з підвалом, розташованого по АДРЕСА_2 , в сумі 253638 грн. (двісті п`ятдесят три тисячі шістсот тридцять вісім гривень); припинити право власності ОСОБА_1 на 1/8 частку приміщення магазинів № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 з підвалом, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з дня отримання ним грошової компенсації. Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/8 частку приміщення магазинів № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 з підвалом, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_1 , після сплати нею грошової компенсації за його 1/8 частку приміщення магазинів НОМЕР_7, НОМЕР_8 з підвалом; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати.

Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 03.12.2019 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

10.02.2020 Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області по цивільній справі призначено судову будівельно - технічну експертизу. Проведення експертизи доручено судовому експерту Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (18002, м. Черкаси, вул. Небесної сотні, 31/1). Провадження в цивільній справі зупинено на час проведення експертизи та до отримання висновку експертизи.

24.03.2020 на адресу Шполянського районного суду Черкаської області від завідувача Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, надійшов лист №272/20-23 від 18.03.2020 про необхідність погодження строку виконання експертизи, направлення клопотання експерта, у зв`язку з чим ухвалою суду від 25.03.2020 було поновлено провадження в справі.

Шполянський районний суд Черкаської області своєю ухвалою від 05.05.2020 задовольнив клопотання експерта, вирішив надати судовому експерту Черкаського відділення Київського науково - дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, копію технічного паспорту на будівлі магазинів та підвалу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 з виправленням арифметичних помилок при підрахунку площі приміщень І поверху в розділі «Експлікація приміщень до плану поверхів громадського будинку АДРЕСА_3 поверху громадського будинку літ. «А» АДРЕСА_6» в повному обсязі. Провадження в цивільній справі було зупинено на час проведення експертизи та до отримання висновку експертизи.

22.02.2021 на адресу суду надійшов висновок експерта Черкаського відділення Київського науково - дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 11.02.2021 № 272/20-23/1570-1573/20-23 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, у зв`язку з чим ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 22.02.2021 було поновлено провадження у справі.

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 27.05.2021 було закрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

У судове засідання представник позивача з`явився та просив позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, відзив до суду в підготовчому засіданні не подавала, натомість під час судового розгляду надала заяву про позицію відповідача у справі, в якій вказала, що проти задоволення позову заперечує, проти щодо стягнення з неї грошових коштів та не має бажання щодо будь-якого зменшення чи збільшення її частки у спадковому майні, не має будь-яких намірів сплачувати ОСОБА_1 будь-яку компенсацію, чи за його ініціативою набувати будь-яких прав на будь-які частки у спадковому майні. Просила взяти до уваги, що в разі, якщо ОСОБА_1 бажає отримати спадкове майно в цілому, вона погоджуються на отримання від нього грошової компенсації, еквівалентної її частці відповідно до визначеної та проведеної у справі оцінки вартості спадкового майна. Крім того, вважає, що судові витрати мають бути зменшені, оскільки, на її думку, позивачем не додано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не надано детальний розрахунок судових витрат, позивач заявив про стягнення судових витрат, які не були передбачені попереднім розрахунком. який позивач зобов`язаний був подати при зверненні до суду із позовною заявою, розмір витрат на оплату послуг адвоката, заявлений позивачем, не співмірний зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами).

Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступне.

Згідно з рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 25.07.2018 у справі №710/335/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину нерухомого майна в порядку спадкування, було визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/8 приміщення магазинів № НОМЕР_1 та НОМЕР_2 з підвалом за адресою: АДРЕСА_2 загальною вартістю 74600,00 грн., та на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , загальною вартістю 77850,00 грн, які належали ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про смерть по Шполянському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області №224 від 26.08.2016 (а.с. 7-9).

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, № витягу 162047197, ОСОБА_1 є власником 1/4 частини житлового будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 56,1 кв.м., житловою площею 32,7 кв. м., на підставі рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 25.07.2018 у справі №710/335/18 (а.с. 10).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер довідки 189477729, ОСОБА_1 є власником 1/8 будівлі, приміщення магазинів за адресою: АДРЕСА_2 на підставі рішення Шполянської районної державної адміністрації про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45295853 від 31.01.2019. ОСОБА_3 є власником 1/2 будівлі, приміщення магазинів за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу №1288, виданого приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу в Черкаській області Курінним А.В. 15.12.2014. ОСОБА_4 є власником 3/8 будівлі, приміщення магазинів за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу №1288, виданого приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу в Черкаській області Курінним А.В. 15.12.2014. (а.с. 11-12).

Згідно з даними технічного паспорту на будинок типу з господарськими будівлями та спорудами, виконаного Черкаським обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації, станом на 31.07.2019, за адресою: АДРЕСА_2 , на земельній ділянці розташовані такі будівлі та споруди: житловий будинок «А-1», веранда «а», літня кухня «Б», прибудова «б», сарай «В», гараж «Г», вбиральня «Д», сарай «Е», погріб «Ж», колодязь №1, огорожа №2 (а.с. 13-18).

Відповідно до даних технічного паспорту на громадський будинок магазини № НОМЕР_1 та НОМЕР_2, виконаного Черкаським обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації, станом на 31.07.2019, за адресою: АДРЕСА_2 , на земельній ділянці розташовані такі будівлі: магазин «А», підвал «п/д», загальною площею 1115 кв.м. (а.с. 19-26).

За змістом довідки, виданої Шполянським виробничим відділком КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», від 05.08.2019 №250 інвентаризаційна вартість майна за адресою: АДРЕСА_2 станом на 05.08.2019 складає: магазин літ. «А» - 1 667 742,00 грн, підвал літ. п/д - 429 605,00 грн (а.с. 27).

Будинковолодіння, розташоване в АДРЕСА_2 складається з: житловий будинок «А-1», веранда «а», літня кухня «Б», прибудова «б», сарай «В», гараж «Г», вбиральня «Д», сарай «Е», погріб «Ж», колодязь №1, огорожа №2. Загальна вартість: 176704,00 грн, що підтверджується довідкою, виданою Шполянським виробничим відділком КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 31.07.2019 №253 (а.с. 28).

Відповідно до даних технічного паспорту на громадський будинок магазини № НОМЕР_1 та НОМЕР_2, виконаного Черкаським обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації, станом на 02.01.2019, за адресою: АДРЕСА_2 , на земельній ділянці розташовані такі будівлі: магазин «А», підвал «п/д», загальною площею 1115 кв.м. (а.с. 91-100).

Згідно з висновком експерта Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Науменко О. №272/20-23/1570-1573/20-23 від 11.02.2021, враховуючи фактичне об`ємно-просторове рішення житлового будинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , функціональне використання приміщень, розділити житловий будинок в частках 1/4 та 3/4 з метою влаштування двох ізольованих квартир у відповідності до ідеальних часток співвласників, не вбачається за можливе, оскільки виходячи із, умови виділення кожному із співвласників окремої квартири для ізольованого користування та заселення однією сім`єю, не можливо виконати вимоги пунктів: 5.17, 5.18, 5.19 ДБН В.2.2-15-2019 «Житлові будинки. Основні положення». Враховуючи фактичне об`ємно-просторове рішення будівлі магазину № НОМЕР_1 та НОМЕР_2 з підвалом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , функціональне використання приміщень, розділити будівлю магазину № НОМЕР_1 та НОМЕР_2 з підвалом в частках 1/8, 3/8 та 1/2 з метою влаштування трьох ізольованих приміщень у відповідності до ідеальних часток співвласників - не вбачається за можливе, оскільки виходячи із умови виділення кожному із співвласників окремого приміщення для ізольованого користування, не можливо виконати вимоги пунктів: 6.1.5, 6.1.10 ДБН В.2.2-23:2009 «Будинки і споруди підприємства торгівлі» (а.с. 124-137).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер інформаційної довідки: 252162169 від 12.04.2021 ОСОБА_2 є власником: земельної ділянки площею 0,2500 га, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; житлового будинку загальною площею 58,8 кв.м., який розташований по АДРЕСА_4 (а. с. 197-199).

Згідно з відповіддю з Єдиного державного реєстру транспортних засобів від 21.04.2021 ОСОБА_2 є власником автомобіля «Saturn» Vue, 2008 року випуску (а.с. 200).

Відповідно до висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки від 30.04.2021, зробленого відповідно до договору на проведення незалежної оцінки від 30.04.2021 року за №0536/он-21, ринкова вартість житлового будинку з надвірними спорудами загальною площею 56,1 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , становить 140250,00 грн (а.с. 201).

Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера №487 від 30.04.2021 ОСОБА_1 сплатив ТОВ «Земельне Бюро «Хрещатик» 3000,00 грн за оцінку магазину (а.с. 203).

Відповідно до висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки від 30.04.2021, зробленого відповідно до договору на проведення незалежної оцінки від 30.04.2021 за №0536/он-21, ринкова вартість магазинів літ. «А» НОМЕР_7 та НОМЕР_2 з підвалом «п/д», загальною площею 1207,8 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , становить 2029104 грн (а.с. 214).

Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера №486 від 30.04.2021 ОСОБА_1 сплатив ТОВ «Земельне Бюро «Хрещатик» 1000,00 грн за оцінку будинку (а.с. 213).

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не випливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ч.1-3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Згідно з ч.1, 2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Системний аналіз положень статей 183, 358, 364 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 545/3753/16-ц, провадження № 61-40289св18 та продубльований в постанові Верховного Суду від 22.02.2021 у справі № 279/4966/16-ц.

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55 (далі - Інструкція № 55).

Згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 Інструкції № 55 поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Так, відповідно до висновку експерта Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Науменко О. №272/20-23/1570-1573/20-23 від 11.02.2021, враховуючи фактичне об`ємно-просторове рішення житлового будинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , функціональне використання приміщень, розділити житловий будинок в частках 1/4, та 3/4 з метою влаштування двох ізольованих квартир у відповідності до ідеальних часток співвласників, не вбачається за можливе, оскільки виходячи із, умови виділення кожному із співвласників окремої квартири для ізольованого користування та заселення однією сім`єю, не можливо виконати вимоги пунктів: 5.17, 5.18, 5.19 ДБН В.2.2-15-2019 «Житлові будинки. Основні положення». Враховуючи фактичне об`ємно-просторове рішення будівлі магазину № НОМЕР_1 та НОМЕР_2 з підвалом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , функціональне використання приміщень, розділити будівлю магазину № НОМЕР_1 та НОМЕР_2 з підвалом в частках 1/8, 3/8 та 1/2 з метою влаштування трьох ізольованих приміщень у відповідності до ідеальних часток співвласників - не вбачається за можливе, оскільки виходячи із умови виділення кожному із співвласників окремого приміщення для ізольованого користування, не можливо виконати вимоги пунктів: 6.1.5, 6.1.10 ДБН В.2.2-23:2009 «Будинки і споруди підприємства торгівлі» (а.с. 124-131).

Разом з тим відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації.

У постанові Верховного Суду України від 13.01.2016 у справі № 6-2925цс15 зроблено висновок, що з врахуванням закріплених в пункті 6 статті 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, при розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного зі співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, суди мають встановити наступне: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники - відповідачі по справі; чи сплачується іншими співвласниками, які володіють та користуються майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар. Таким чином суд має встановити наступне: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники відповідачі по справі; чи сплачується іншими співвласниками, які володіють та користуються майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар.

Так, звертаючись до суду з позовом позивач зазначає, що сторони у справі не можуть дійти згоди щодо користування будинком та приміщеннями магазинів, поділ вказаних об`єктів є неможливим, а тому просить стягнути на його користь грошову компенсацію за належні йому частки, оскільки позивач позбавлений можливості захистити своє порушене право в інший спосіб.

Водночас позивач вказує, що ОСОБА_2 є власником: земельної ділянки площею 0,2500 га, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; житлового будинку загальною площею 58,8 кв.м., який розташований по АДРЕСА_4 ; автомобіля «Saturn» Vue, 2008 року випуску.

Наявність вищепереліченого майна, свідчить про спроможність відповідача ОСОБА_2 виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за нею права власності на частку позивача в спільному майні і така виплата не становитиме для відповідача надмірний тягар.

Разом з тим, позивач не заявив вимоги про стягнення грошової компенсації з відповідача ОСОБА_3 за припинення права власності позивача на 1/8 частку приміщення магазинів № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 з підвалом, розташованого по АДРЕСА_2 , який також є власником Ѕ частки вищевказаних магазинів, мотивуючи тим, що його батько разом з відповідачем ОСОБА_2 придбав Ѕ частину магазину з підвалом ще у 2014 році, після смерті батька позивач з відповідачем ОСОБА_2 успадкували дану частину магазину з підвалом в розмірах відповідно 1/8 та 3/8, а тому усталеним порядком користування є саме використання ОСОБА_2 частини магазину з підвалом, яка належить позивачу.

Згідно з пунктом 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Андрій Руденко проти України» від 21.12.2010, заява № 35041/05, норми ЦК України відображають конституційну гарантію попередньої компенсації за будь-яке позбавлення власності. Вимога попереднього платежу є не просто технічною складовою процедури відчуження майна, яка встановлена законом, а є основною вимогою, на якій має ґрунтуватися рішення суду про позбавлення особи майна.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у правах за позовами про захист права приватної власності" №20 від 22.12.1995 при визначенні грошової компенсації, суд повинен виходити з того, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору.

Отже, оскільки частки позивача у спільній власності на будинок та приміщення магазинів є незначними, в порівнянні з частками відповідачів, й не можуть бути виділені в натурі, позивач вказує на те, що сумісне користування об`єктами спору неможливе, враховуючи те, що позивач має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, позбавлення позивача права власності на вказане майно не завдасть відповідачам шкоди, усталений порядок користування приміщеннями, суд доходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню та стягує з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості частки у спільній частковій власності, а саме: 1/4 частки вартості житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , в сумі 35062 грн. 50 коп, керуючись тим, що відповідно до висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки від 30.04.2021, наданого позивачем, загальна вартість житлового будинку становить 140250,00 грн, відповідно вартість 1/4 частини становить 35062,50 грн., та 1/8 частки вартості приміщення магазинів НОМЕР_7, НОМЕР_8 з підвалом, розташованого по АДРЕСА_2 , в сумі 253638,00 грн, оскільки відповідно до висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки від 30.04.2021, наданого позивачем, загальна вартість магазинів НОМЕР_7 та НОМЕР_2 з підвалом становить 2029104,00 грн., відповідно вартість 1/8 частини становить 253638,00 грн.

Відповідно до ст. 364 ЦК України право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Відтак суд задовольняє вимоги щодо припинення права власності ОСОБА_1 на ј частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та на 1/8 частину приміщення магазинів НОМЕР_7, НОМЕР_8 з підвалом, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з дня отримання ним грошової компенсації і визнає за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 ,та 1/8 частину приміщення магазинів НОМЕР_7, НОМЕР_8 з підвалом, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що належали ОСОБА_1 , після сплати ОСОБА_2 грошової компенсації.

Заходи забезпечення позову не застосовувалися.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов підлягає задоволенню - суд стягує з відповідача ОСОБА_2 судовий збір, сплачений позивачем, в розмірі 3063,45 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 , понесені ним, інші судові витрати за надання правничої допомоги та проведення оцінки об`єктів нерухомого майна та за оплату судової будівельно-технічної експертизи.

Так, станом на 24.06.2021 позивач поніс наступні витрати у справі в розмірі:

9479,60 грн. за оплату судової будівельно-технічної експертизи, що підтверджується квитанцією №14 від 14.07.2020, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 117),

1000,00 грн. за проведення оцінки житлового будинку, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №486 від 30.04.2021 (а.с. 213),

3000,00 грн. за проведення оцінки магазинів НОМЕР_7 та НОМЕР_2 з підвалом, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №487 від 30.04.2021 (а.с. 203),

6100,00 грн. за надання професійної правничої допомоги, зокрема, за збір доказів та складання і подання уточненої позовної заяви, представництво позивача в судових засіданнях, на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги №91 від 07.04.2021 та додаткової угоди №1 від 22.04.2021, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера б/н від 22.04.2021, 05.05.2021, 26.05.2021 та 16.06.2021, актами виконаних робіт за договором про надання правничої (правової) допомоги № 91 від 07.04.2021 та 22.06.2021 та детальним описом робіт, виконаних адвокатом Різник В.П. у справі № 710/1537/19. Разом - 19579,60 грн.

За змістом ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 6 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.8. ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до п. 48 постанови Пленуму ВССУ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Верховний Суд у своїй постанові від 20.01.2021 у справі № 175/1386/18 визначив, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

У рішеннях ЄСПЛ від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про відшкодування витрат на розгляд справи за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим: рішення у справах «Двойних проти України» (пункт 80) від 12 жовтня 2006 року, «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36) від 10 грудня 2009 року, «East/West Alliance Limited» проти України» (пункт 268) від 23 січня 2014 року, «Баришевський проти України» (пункт 95) від 26 лютого 2015 року та інші. У рішенні «Лавентс проти Латвії» (пункт 154) від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і супроводжуються необхідними документами на їх підтвердження.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат на підставі, наданих стороною доказів.

Згідно ч.ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки представником позивача суду надано докази, які підтверджують проведення розрахунків за надання правничої допомоги, оцінку майна та оплату судової будівельно-технічної експертизи, суд вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача ОСОБА_2 судових витрат позивача в розмірі 198579,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316, 317, 356, 358, 364, 367 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 263-265, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості частки у спільній частковій власності, а саме: 1/4 частки вартості житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , в сумі 35062,50 грн (тридцять п`ять тисяч шістдесят дві гривні 50 коп).

Припинити право власності ОСОБА_1 на 1/4 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з дня отримання ним грошової компенсації.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_1 , після сплати нею грошової компенсації за його 1/4 частку житлового будинку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості частки у спільній частковій власності, а саме: 1/8 частки вартості приміщення магазинів НОМЕР_7, НОМЕР_8 з підвалом, розташованого по АДРЕСА_2 , в сумі 253638,00 грн. (двісті п`ятдесят три тисячі шістсот тридцять вісім гривень).

Припинити право власності ОСОБА_1 на 1/8 частку приміщення магазинів № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 з підвалом, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з дня отримання ним грошової компенсації.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/8 частку приміщення магазинів № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 з підвалом, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_1 , після сплати нею грошової компенсації за його 1/8 частку приміщення магазинів НОМЕР_7, № НОМЕР_2 з підвалом.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3063,45 грн (три тисячі шістдесят три гривні 45 коп) та інші судові витрати в розмірі 19579,60 грн (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот сімдесят дев`ять гривень 60 коп).

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серія НОМЕР_3 , виданий 06.02.2007 Шполянським РВ УМВС України в Черкаській області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: с.Маслове Звенигородського району Черкаської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Рішення в повному обсязі складене 14.07.2021.

Суддя Н.П. Побережна