Справа № 464/3681/20
пр.№ 2/464/122/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2021 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Дулебка Н.І.,

за участі: секретаря судового засідання Цуняк А.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Синьовського Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Львівської міської ради, за участі третіх осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання права власності за набувальною давністю,

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача Львівської міської ради про визнання за нею права власності за набувальною давністю на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на частку квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Співвласниками вищевказаної квартири є також позивач та її донька ОСОБА_3 . Відповідно до витягу із розпорядження Виконавчого комітету Галицької районної адміністрації Львівської ради народних депутатів №76 від 01.03.1995 ОСОБА_2 з сім`єю у складі трьох осіб надано дозвіл на проживання в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру така зареєстрована на праві спільної сумісної власності, частки у такій є рівними. Позивач та її донька до цього часу проживають у такій квартирі. За життя ОСОБА_5 заповіту не склав, після його смерті спадщину у вигляді частки в вищевказаній квартирі ніхто не приймав, не оформляв, спадкова справа не заводилась. Позивач фактично, добросовісно, відкрито та безперервно володіє та користується квартирою в цілому, підтримує належний стан, здійснює витрати на утримання такої, більше 22 років володіє нею, в тому числі 1/3 частиною, яка належала ОСОБА_5 . У зв`язку з цим, вважає, що існують підстави для визнання права власності на частку квартири за набувальною давністю.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, надала пояснення, аналогічні змісту такого та відповіді на відзив (а.с. 121-126). Також зазначила, що ОСОБА_2 сплачує за надані до квартири комунальні послуги, згідно з довідкою ЛКП «Піл Зуброю» заборгованість щодо сплати комунальних платежів відсутня. Фак проживання останньої за адресою: АДРЕСА_2 підтверджується довідкою з місця проживання, актом обстеження житла. Зазначення адреси проживання ОСОБА_2 в позові ОСОБА_4 у АДРЕСА_3 є технічною помилкою. В свою чергу, ОСОБА_4 , яка є її матір`ю, не володіла квартирою на АДРЕСА_2 , не сплачувала комунальні платежі, не здійснювала дій щодо утримання такого майна. Витягом із спадкового реєстру підтверджується те, що після смерті ОСОБА_5 не вчинялись жодні дії щодо прийняття чи відмови від спадщини. Станом на сьогодні не має жодних осіб, які претендують на його майно, а саме 1/3 частки квартири на АДРЕСА_2 . Позивач, у відповідності до ст. 344 ЦК України, добросовісно заволоділа майном, продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном більше десяти років, відтак існують підстави для визнання за останньою права власності на 1/3 частини вищевказаної квартири за набувальною давністю.

Представник відповідача Львівської міської ради Синьовський Б.В. в судовому засіданні позов не визнав з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву (а.с 89). Зазначив, що позивач стверджує, що нібито ніхто окрім неї не здійснював та не здійснює витрат щодо утримання квартири, не цікавиться такою, переконує, що права та інтереси будь-яких осіб не порушує та впродовж 22 років користується 1/3 частки квартири, що залишись після смерті ОСОБА_5 , а інші особи не заявляють вимог щодо повернення вказаного майна. Проте, з приводу 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , що залишилась після смерті ОСОБА_5 , до Сихівського районного суду м.Львова зверталась ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а ОСОБА_2 у такій справі була третьою особою, при цьому вказано адресу проживання останньої АДРЕСА_4 . У своєму позові ОСОБА_4 стверджувала, що спірну частку квартири успадкувала після смерті її чоловіка ОСОБА_6 , а той в свою чергу нібито успадкував таку від його батька ОСОБА_5 . Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 19.06.2020 у справі №464/262/20 відмовлено ОСОБА_4 у задоволенні позову у зв`язку з відсутності поважності пропуску строку звернення для прийняття спадщини. Вважає, що достатні підстави для визнання за позивачем права власності за набувальною давністю відсутні. Просив суд у задоволенні позову відмовити.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляд справи.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засіданні не з`явилась, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Суд, заслухавши пояснення учасників розгляду, дослідивши матеріали справи в їх сукупності та перевіривши такі доказами, дійшов наступного висновку.

Згідно з витягом із розпорядження виконавчого комітету Галицької районної адміністрації Львівської міської ради народних депутатів №79 від 01.03.1995 ОСОБА_2 на склад сім`ї із трьох осіб: ОСОБА_2 , донька ОСОБА_3 та дідусь ОСОБА_5 надано дозвіл на проживання в будинку АДРЕСА_2 (а.с. 15).

18.07.1987 ОСОБА_7 уклала шлюб з ОСОБА_8 , у зв`язку з чим змінила прізвище на « ОСОБА_9 », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с. 9).

Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_2 від 12.09.1996, виданого Виконавчим комітетом Львівської міської Ради народних депутатів, зареєстрованим у Львівському міжміському бюро технічної інвентаризації 30.09.1996 за №19725, квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с. 10).

Як видно з довідки про склад сім`ї наймача ізольованої квартири та займані ним приміщення №624 від 29.05.1995 у квартирі АДРЕСА_1 були на той час зареєстровані та проживали ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_5 (а.с. 16).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого відділом РАГС Львівського міськвиконкому 08.09.1997, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с 8).

Із довідки з місця проживання №133 від 09.12.2019, виданої ЛКП «Старий Сихів», випливає, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано троє осіб: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 11).

Із акту комісії ЛКП «Старий Сихів» №638 від 07.12.2019 встановлено, що ОСОБА_5 до дня смерті проживав за адресою: АДРЕСА_2 та вів спільне господарство з внучкою ОСОБА_2 (а.с. 12).

Також встановлено, що рішенням Сихівського районного суду від 19.06.2020 у задоволенні позову ОСОБА_4 до Львівської міської ради, за участі третіх осіб: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 відмовлено у зв`язку з відсутністю поважних причин щодо прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом (ч. 1 ст. 344 ЦК України).

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речах прав», відповідно до частини першої статті 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Як видно з витягів із Спадкового реєстру №58902232 та №58902219 від 26.12.2019, із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 до нотаріальної контори ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавалось (а.с. 13-14).

Крім цього, ОСОБА_4 звернулася до суду з заявою від 11.01.2021, відповідно до якої позовні вимоги ОСОБА_2 визнає та не заперечує щодо задоволення таких (а.с. 161).

Судом встановлено, що позивач утримує та доглядає квартиру АДРЕСА_1 , сплачує за надані житлово-комунальні послуги, що, зокрема, підтверджується квитанціями про сплату таких та довідкою від 28.10.2020, виданою ЛКП «ПІд Зуброю», про відсутність заборгованості (а.с. 127-128, 130-135).

Враховуючи наведене у сукупності, а також те, що належна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 , не була успадкована, відумерлою спадщина в установленому законом порядку не визнавалась, позивач ОСОБА_2 добросовісно заволоділа вказаним майном, продовжує відкрито, безперервно володіти таким вже більше десяти років та при цьому спадкоємцем ОСОБА_5 не є, наявні достатні підстави для визнання за ОСОБА_2 права власності на це майно за набувальною давністю, а сам факт обізнаності особи про те, що вона не є власником речі не виключає добросовісності володіння за умови, що заволодіння майном не відбулося з порушенням норм права.

Іншим чином захистити права ОСОБА_2 , яка одночасно є власником іншої частки цієї ж квартири, неможливо.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтованими та такі необхідно задовольнити.

На підставі статей 321, 328, 344 ЦК України та керуючись статями 2, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності за набувальною давністю на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 04.03.2021.

Головуючий Дулебко Н.І.