Справа № 727/317/21
Провадження № 2/727/605/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді Чебан В.М.

при секретарі Гладкій Л.І.

за участю представника позивача Мандзюка В.Б.

за участю представника відповідача Василевського О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», де третьою особою виступає Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, -

В С Т А Н О В И В :

13.01.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної події до відповідача «Страхова компанія «Українська страхова група», де третьою особою виступає Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15 червня 2019 року близько 04 год. 50 хв. на вул.Героїв Майдану в м.Чернівці, водій автомобіля «Ford Fiesta», литовський реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 допустив зіткнення з припаркованим автомобілем «СНЕRY», реєстраційний номер НОМЕР_2 (що належить на праві власності ОСОБА_3 ), який в подальшому зіткнувся з автомобілем «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_3 . В результаті зіткнення транспортних засобів автомобіль «СНЕRY», реєстраційний номер НОМЕР_2 , отримав значні технічні пошкодження.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 липня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Після дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Ford», литовський реєстраційний номер НОМЕР_1 , надав дійсний на дату пригоди страховий поліс «Зелена Карта» ІТ/03/ЕЕ0725475.

Вказує, що оскільки винуватець пригоди надав ОСОБА_1 страховий сертифікат, виданий іноземним страховиком, то ОСОБА_1 , з метою отримати страхове відшкодування, 20 червня 2019 року звернувся з повідомлення про цю пригоду до МТСБУ.

Стверджує, що протягом 10 робочих днів МТСБУ не направило на огляд пошкодженого автомобіля «СНЕRY», реєстраційний номер НОМЕР_2 свого представника чи аварійного комісара. Тому, діючи у відповідності зі ст.33 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-ІУ, ОСОБА_1 звернувся до незалежного експерта, який оглянув автомобіль та надав йому висновок №42-1918 від 7 серпня 2019 року, відповідно до якого вартість заподіяного йому матеріального збитку склала 43.498,13 гривень. Вартість послуг експерта становила 1500,00 грн., а вартість послуг евакуатора за доставку авто 1200,00 грн.

14 серпня 2019 року ОСОБА_1 подав до МТСБУ заяву про виплату страхового відшкодування. Після цього, ОСОБА_1 за власні кошти провів ремонт автомобіля «СНЕRY», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Разом з тим, листом №40355 від 04 грудня 2019 року МТСБУ повідомили ОСОБА_1 , що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Ford», литовський реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована у страховій компанії «Глобус», права та обов`язки якої кореспондовані ПрАТ «СК«УСГ».

13 грудня 2019 року позивач подав повідомлення до ПрАТ «СК «УСГ». Невдовзі представник ПрАТ «СК «УСГ» оглянув автомобіль ОСОБА_1 та встановив, що він відремонтований. У зв`язку із цим 10 березня 2020 року він отримав лист від ПрАТ «СК «УСГ» про відмову у виплаті страхового відшкодування.

Своє рішення страховик мотивував тим, що ОСОБА_1 , в порушення вимог ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не зберіг пошкоджене майно (автомобіль) у такому стані, в якому він знаходився після дорожньо-транспортної пригоди, що дало підстави ПрАТ «СК «УСГ» застосувати вимоги п.37.1.3 ст.37 вказаного Закону.

Вважає відмову ПрАТ «СК «УСГ» необґрунтованою та незаконною, та такою, що порушує його законні права, як користувача транспортного засобу, вважає, що він має право на страхове відшкодування за довіреністю №1713 від 10 серпня 2018 року.

Зазначає, що з огляду на ст.41 України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та враховуючи, що винуватець пригоди надав інформацію (копію) про наявність у нього страхового полісу саме « ІНФОРМАЦІЯ_1 », його дії, які були спрямовані на отримання відшкодування, відповідали вимогам ст.33 Закону.

Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1. статті 35).

Враховуючи те, що МТСБУ являється єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду заподіяну третім особам, а ПрАТ «СК «УСГ» є повним членом МТСБУ, то останнє, виявивши факт наявності страхування автомобіля «СНЕRY», реєстраційний номер НОМЕР_4 , повинно було передати справу для подальшого врегулювання до ПрАТ «СК «УСГ» та повідомити його про це у встановлені терміни.

Таким чином, вважає, що МТСБУ порушивши терміни, передбачені ст.36 Закону, на прийняття рішення щодо виплати чи відмови у виплаті страхового відшкодування, проявило бездіяльність, що, в подальшому, порушило його законні права на отримання відшкодування, як представника власника пошкодженого майна.

Як вбачається з полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 17 травня 2016 року №АМ/4657476, виданий ТДВ СТДВ «Глобус», набувачем всіх прав та обов`язків якого є Відповідач ПАТ «СК «УСГ», страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну, становить 100 000 грн.

У даній справі, страховий випадок (ДТП) стався 15 червня 2019 року, відмова МТСБУ датується 04.12.2019 роком. Як вбачається з відповіді ПАТ СК «Українська страхова група» за відшкодуванням він звернувся 13.12.2019 року, тобто в межах установленого законом річного строку звернення до страхової компанії.

Відповідь про відмову у страховій виплаті ним була отримана в березні 2020 року, а тому вважає, що він не пропустив строк звернення до суду з даним позовом.

Зазначає, що страховик зобов`язаний, зокрема у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором (пункт 3 частини першої статті 988 ЦК України.

У разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом (частина перша статті 992 ЦК України).

Якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків (частина перша статті 624 ЦК України).

Враховуючи зазначене, вказує, що законодавством передбачене нарахування пені за відповідне прострочення виплати. Також, зважаючи на юридичнуприроду правовідносин сторін як грошових зобов`язань, до прострочення страховика застосовується частина друга статті 625 ЦК України. Основою для розрахунків пені, 3 % річних та інфляційних втрат є сума страхового відшкодування, яка підлягає стягненню.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно розрахунку вважає, що загальна сума боргу з урахуванням пені за весь час прострочення, становить 55550.61 грн., з яких 43498.13грн. - основного боргу, 12052.48 грн. пеня; загальна сума боргу з урахуванням 3 % річних, становить 45385.91 грн., з яких 43498.13 грн. - основного боргу, 1887.78 грн. - 3 % річних; загальна сума боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, становить 45440.39 грн., з яких 43498.13грн. - основного боргу, 1942.26 грн. - інфляційні втрати.

На основі викладеного, позивач просить суд стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на його користь страхове відшкодування в сумі 43498,13 гривень, інфляційні втрати в розмірі 1942,26 гривень, 3% річних в розмірі 1887,78 гривень та пені в розмірі 12 052,48 гривень, що разом становить 59380,65 гривень; стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на його користь судові витрати (оплата послуг експерта) в розмірі 1500 гривень; стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на його користьвитрати на оплату евакуатора в розмірі 1200,00 гривень; стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на його користь судовий збір в розмірі 840,80 гривень; стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на його користь витрати на правову допомогу в розмірі 12752,1 гривень.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Вказав суду, що позивач звернувся з повідомленням про ДТП до МТСБУ через 5 днів після самої події, а 14.08.2019 року в межах трьохмісячного строку звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування. Звертався саме до МТСБУ, оскільки винуватець пригоди надав йому страховий поліс «Зелена карта», а тому вважав, що в даному випадку підлягає застосуванню саме ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Представник відповідача - ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група»в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Вказав, що у листопаді 2019 року транспортний засіб позивача був відновлений. Разом з тим, з заявою про виплату страхового відшкодування позивач звернувся до них тільки 24.12.2019 року, порушивши таким чином свій обов`язок зберігати пошкоджене майно до огляду представником страхової компанії. Також, підтримав поданий ним відзив на позов, згідно якого посилаються на те, що 15.06.2019 року трапилося ДТП за участю транспортного засобу «Ford Fiesta», литовський реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «СНЕRY», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . 24.12.2019 року ОСОБА_1 було подано до ПАТ СК «УГС» весь пакет документів включаючи повідомлення про ДТП від 13.12.2019 року, заяву про виплату страхового відшкодування від 13.12.2019 року, яка не підписана ОСОБА_1 , оцінку про матеріальний збиток транспортного засобу №42-1918 від 07.08.2019 року та написано пояснення. Виходячи із документів, які надав ОСОБА_1 вбачається, що ДТП трапилося 15.06.2019 року, транспортний засіб ОСОБА_1 було оглянуто 15.06.2019 року, звіт №42-1918 складено 07.08.2019 року ОСОБА_1 відремонтував свій транспортний засіб в листопаді 2019 року, і надав весь пакет документів до ПАТ СК «УСГ» 24.12.2019 року. Таким чином, ОСОБА_1 звернувся до ПАТ СК «УСГ» вже після того, як відремонтував свій транспортний засіб, що призвело до неможливості ПАТ СК «УСГ» встановити факт ДТП, причини та обставини її настання, а також розмір заподіяння шкоди, чим порушив норми матеріального права.

Крім цього, звертає увагу, що сума 43498,13 грн., яку позивач бажає стягнути з ПАТ СК «УСГ» не підлягає стягненню також і з тих підстав, що на 3 аркуші ремонтної калькуляції №42-1918 від 15.06.2019 року, яка є невід`ємним додатком до Звіту №42-1918 від 07.08.2019 року, оцінювач ОСОБА_4 до вартості відновлювального ремонту додає 20% ПДВ. Однак, для відшкодування потерпілій особі податку на додану вартість ремонт транспортного засобу повинен здійснюватися на підприємстві яке є платником ПДВ. Таким чином у випадку проведення фактичного ремонту транспортного засобу, або проведення його особою, яка не є платником ПДВ, податкові зобов`язання не виникають. Позивачем не було надано до суду доказів оплати проведеного ремонту транспортного засобу у особи, яка є платником ПДВ, у зв`язку із чим у ПАТ «СК «УСГ» не виникають обов`язки про відшкодування даного податку потерпілій особі.

Згідно п.5.2. розділу V Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. Однак, позивач не запрошував представника ПАТ «СК «УСГ» для технічного огляду з зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ.

Щодо вимог позивача про стягнення інфляційних витрат, 3% річних та пені зазначив, що оскільки штрафні санкції випливають з основного зобов`язання, якого у ПАТ «СК «УСГ» немає, то вважає, що і вимоги щодо стягнення штрафних санкцій є безпідставними та необгрунтованими. Відповідно до ч.2 ст. 258 ЦК України зазначено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог стягнення неустойки (штраф, пені). Враховуючи той факт, що позивач (як він зазначає в своїй позовній заяві) знав про порушення свого права на отримання страхового відшкодування з 14.08.2019 р., то позивач пропустив річний строк звернення з такими вимогами до суду ще 14.08.2020 р.

На основі викладеного, просять суд відмовити в задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Представник третьої особи - МТСБУ в судове засідання не з`явився, однак від них до суду надійшли письмові пояснення, згідно якого розгляд справи просять проводити у відсутності їх представника, рішення постановити згідно чинного законодавства. Також, посилаються на те, що 23 серпня 2019 року на адресу МТСБУ надійшло повідомлення про ДТП та заява про виплату відшкодування. Позивачем було зазначено, що цивільно-правова відповідальність винної особи на момент ДТП була забезпечена міжнародним Сертифікатом «Зелена картка». У зв`язку з чим, було вжито заходи щодо перевірки діючого Сертифікату та зроблено відповідний запит. Згідно довідки Національної поліції України, яка надійшла на запит, було встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Форд, номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована в ДТВ «СТДВ «Глобус», правонаступником якої є ПАТ «СК «УСГ», згідно полісу, що діяв на момент ДТП. Таким чином, враховуючи наявність страхового полісу цивільної відповідальності страхове відшкодування має бути відшкодовано виключно страховою компанією, про що була надана відповідна відповідь.

Суд, вислухавши доводи представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що15.06.2019 року приблизно о 04:50 год. за адресою: вул.Героїв Майдану, 26 м.Чернівці, громадянин ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «Форд», н.з НОМЕР_5 , не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з припаркованим біля краю проїзної частини транспортним засобом марки «Черрі», д.н.з НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 , який в свою чергу проїхав вперед та вчинив зіткнення з транспортним засобом марки «ВАЗ 21043», д.н.з. НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_5 , чим порушив п.п. 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, що підтверджується копією постанови Шевченківського районного суду м.Чернівці від 12.07.2019 року, яка набрала законної сили 22.07.2019 року (а.с.16).

Власником пошкодженого транспортного засобу марки «СНЕRY», реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_3 , яка згідно довіреності від 10.08.2018 р. уповноважила ОСОБА_1 експлуатувати транспортний засіб, з правом керування, а також укласти договір позички, оренди, обміняти чи продати за ціну та умовах за своїм розсудом, зняти з обліку в органах ВДАІ, належний її автомобіль марки «СНЕRY», реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.14).

На момент настання ДТП транспортний засіб марки «СНЕRY», реєстраційний номер НОМЕР_2 , був застрахований в ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП»», що підтверджуєтьсяполісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №4823472 (а.с.18).

Як вбачається з полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 17 травня 2016 року №АМ/4657476, виданий ТДВ СТДВ «Глобус», набувачем всіх право та обов`язків якого є Відповідач ПАТ «СК`УСГ», страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну, становить 100 000 грн. Поліс станом на 15.06.2019 року діючий (а.с.17, 86).

20.06.2019 року ОСОБА_1 звернувся до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 15.06.2019 р. о 04 год. 30 хв. в м.Чернівці, вул.Г.Майдану, 26, за участю транспортних засобів «Ford Fiesta», литовський реєстраційний номер НОМЕР_1 , та «СНЕRY», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 23.08.2019 року МТСБУ отримано вказане повідомлення (а.с.81-82).

14 серпня 2019 року ОСОБА_1 подав до МТСБУ заяву про виплату страхового відшкодування (а.с.48).

В подальшому, ОСОБА_1 звернувся до експерта ОСОБА_4 , який оглянув автомобіль та надав йому звіт про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 42-1918 від 7 серпня 2019 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «СНЕRY», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на дату оцінки, становить 43498,13 грн. (а.с.20-25).

Відповідно до акту огляду транспортного засобу, оцінювачем ОСОБА_4 транспортний засіб ОСОБА_1 було оглянуто 04.07.2019 р. (а.с.26).

Листом №40355 від 04 грудня 2019 року МТСБУ повідомили ОСОБА_1 , що водій транспортного засобу Ford, з реєстраційним номером НОМЕР_6 , мав поліс №АМ/4657476 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданий ТДВ «СТДВ «Глобус». Рекомендовано позивачу звертатись до згаданого страховика. (а.с.34).

24.12.2019 року ОСОБА_1 подав до ПАТ «СК «УСГ» увесь пакет документів для виплати страхового відшкодування.

Листом №ДКЦВ-19270/7 від 10.03.2020 р. ПАТ «СК «Українська страхова група» повідомили ОСОБА_1 , що права та обов`язки страховій компанії «Глобус» кореспондовані ПАТ «СК«УСГ», зазначивши, що лише 13 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «СК«УСГ» з повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування. 04.01.2020 р. на виконання обов`язків страховика відповідно до ст. 34.2 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для огляду пошкодженого транспортного засобу СНЕRУ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , страхова компанія направила свого представника (експерта). Відповідно до рапорту експерта, ОСОБА_1 відмовився від надання транспортного засобу для огляду у зв`язку з тим, що транспортний засіб було відремонтовано. 22.01.2020 р. в своєму письмовому поясненні ОСОБА_1 підтвердив, що транспортний засіб «СНЕRY», реєстраційний номер НОМЕР_2 , було відновлено в листопаді 2019 р. Таким чином, зазначили, що ОСОБА_1 своїми діями позбавив ПАТ «СК«УСГ» можливості визначити розмір збитку, завданого власнику автомобіля «СНЕRY», внаслідок ДТП, що сталася 15.06.2019 р. Повідомили, що за порушення ст.37.1.3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт ДТП, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди, позивачу відмовлено у виплаті страхового відшкодування (а.с.35).

В листі ПАТ «СК«УСГ» від 16.03.2020 р. ОСОБА_1 було повідомлено, що в листі №ДКЦВ-19270/7 від 10.03.2020 р. допущено технічну описку, а саме в даті його звернення до страхової компанії, де зокрема було вказано: «13 грудня 2019 року Ви звернулись до ПАТ «СК «Українська страхова група» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування», вірним необхідно вважати дату «24 грудня 2019 року».

Згідно письмових пояснень Голові правління СК «Глобус» від 22.01.2020 р. ОСОБА_1 вказує, що повністю відновив свій транспортний засіб в листопаді 2019 р. (а.с.113).

Відповідно до претензії до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг ОСОБА_1 зазначає, що весь пакет документів ним було надано 24.12.2019 р.

Зазначені обставини не заперечувались в судовому засіданні і представником позивача.

Судом встановлено, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування», ЦК України та іншими законодавчими актами.

Відповідно до п.9.1 ст.9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

У відповідності до ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України, - шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За приписами п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», - у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст.28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно ст.8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої, виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

У відповідності до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту.

Відповідно до п.33.1.4 ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

При цьому, згідно з п.33.3. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Згідно п.37.1.3 ст. 37Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Відповідно до змісту п.п.34.2, 34.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Відповідно до ст.34Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Разом з тим, частина 2 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: власниками транспортних засобів, якщо такі власники надали відповідним уповноваженим органам інших країн страховий сертифікат «Зелена картка», виданий від імені страховиків - членів МТСБУ, та за умови, що такий страховик не відшкодував шкоду; транспортним засобом, зареєстрованим в іншій країні, щодо якого був виданий іноземний страховий сертифікат «Зелена картка», що діяв на день дорожньо-транспортної пригоди на території України. Така регламентна виплата здійснюється на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка».

З огляду на наведене, суд вважає, що позивачем був порушений порядок звернення до страховика після настання ДТП, а саме позивач звернувся саме до МТСБУ, посилаючись на ст.33 вищезазначеного Закону, однак враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП, яке відбулось на території України, була застрахована полісом «Зелена картка», виданим в Україні та стосовно якого згідно відомостей на сайті МТСБУ станом на момент ДТП був діючий поліс №АМ/4657476 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданий ТДВ «СТДВ «Глобус», позивач повинен був звертатись саме до ТДВ «СТДВ «Глобус», як страховика, який і повинен був відшкодувати завдану позивачу шкоду.

Так, як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до ПАТ «СК «УСГ» після того, як відремонтував свій транспортний засіб, в той час як, пунктом 33.3 ст.33 Закону встановлено, що на водіїв та власників транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власників пошкодженого майна покладено обов`язок зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилось після дорожньо-транспортної пригоди до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком працівник, аварійний комісар або експерт, а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Згідно постанови Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №405/5159/15 визначено обов`язковість надання транспортного засобу на огляд страховій компанії.

Потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди згідно із пунктом 34.3 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» лише якщо представник страховика (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк.

Оскільки позивач у встановленому законом порядку не повідомив страховика про ДТП, позивачем самостійно проведено оцінку майнової шкоди без участі страхової компанії та відремонтовано пошкоджений автомобіль до звернення до відповідного страховика з повідомленням про ДТП, суд приходить до висновку про те, що у позивача немає права на отримання відшкодування за рахунок відповідача.

Не заслуговують на увагу доводи позивача про те, що він своєчасно повідомив МТСБУ про ДТП та надав всі необхідні докази на підтвердження завданого йому матеріального збитку, а неприбуття страхового комісара для огляду авто у десятиденний строк з моменту повідомлення про ДТП, надало позивачу можливість зробити експертну оцінку ушкодженого авто та відремонтувати його (як вбачається із матеріалів справи, експертну оцінку для визначення матеріального збитку ушкодженням автомобіля позивачем отримано у серпні 2019 року, а в листопаді 2019 року повністю відремонтовано автомобіль), оскільки лише 24 грудня 2019 року ОСОБА_1 надав саме до ПАТ «СК «УСГ» весь пакет документів, що унеможливило огляд пошкодженого транспортного засобу належним страховиком, а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Крім того, у разі, якщо потерпілий має на меті заявляти вимоги саме до страховика, або МТСБУ, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що водій та /або власник транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, власник пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник.

Відповідно до пункту 34.3 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди лише в тому випадку, якщо представник страховика (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився.

В даному випадку позивачем проведено оцінку для визначення матеріального збитку ушкодженням автомобіля та ремонт автомобіля до звернення до страхової компанії.

Таким чином, оскільки в порушення вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ОСОБА_1 не зберігав належний йому пошкоджений транспортний засіб у такому стані, в якому він знаходився після ДТП до моменту огляду його аварійним комісаром, призначеним страховою компанією, та самостійно здійснив ремонт автомобіля до звернення до ПАТ «СК «УСГ», що унеможливило визначення страховиком розміру заподіяної йому шкоди, тому у відповідача відсутні правові підстави для відшкодування заподіяної шкоди.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позивачем був порушений як порядок звернення до страховика з повідомленням про ДТП та заявою про отримання страхового відшкодування, так і передбачений Законом обов`язок зберігати пошкоджене майно до його огляду представником страхової компанії, а тому в задоволенні позову в частині вимог про стягнення страхового відшкодування слід відмовити.

З огляду на відмову в задоволенні вимог позивача про стягнення страхового відшкодування, також не підлягають задоволенню як похідні позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені, а також вимоги позивача і про оплату послуг експерта в розмірі 1500 гривень та витрат на оплату евакуатора в розмірі 1200,00 гривень;

Стосовно стягнення з відповідача судових витрат на користь позивача, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ст.ст.141, 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із відмовою в задоволенні позову в повному об`ємі, суд вважає за можливе відмовити позивачу у стягненні судових витрат з відповідача.

Відповідно до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на означене, розглядаючи справу виходячи з диспозитивності цивільного судочинства на підставі ст.13 ЦПК України, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і повному з`ясуванні обставин справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.990, 1194 ЦК України, ст.ст.13, 81, 89, 137, 141, 142, 247, 263, 265, 268, 273, 282, 284, 289 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», де третьою особою виступає Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

З повним текстом рішення суду учасники справи можуть ознайомитись 12 липня 2021 року.

СУДДЯ: