Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/444/20
Провадження № 2/670/15/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2021 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Волкової О.М.

з участю секретаря Сікорської В.О.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування документів, що виготовлені в незаконний спосіб,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом до ОСОБА_2 , у якому просила визнати недійсною та скасувати технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в АДРЕСА_1 , та проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 01.03 для ведення особистого селянського господарства в с. Нетечинці Віньковецького району Хмельницької області.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначила, що вона проживає в АДРЕСА_2 , та є суміжником земельних ділянок ОСОБА_2 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 . У зв`язку з цим технічна документація, яку виготовила ОСОБА_2 на вказані земельні ділянки, підлягала погодженню із нею як із суміжником. Проте землевпорядник ОСОБА_3 при проведенні кадастрової зйомки не врахував старі межові знаки, а землевпорядник Пахольчак Ю.В. виготовив технічну документацію, де межі переміщені, і позивач як суміжник їх не погоджувала.

Ухвалою судді Віньковецького районного суду Потапова О.О. від 30.09.2020 року у справі відкрито провадження.

Ухвалою Віньковецького районного суду від 08.12.2020 року відхилено клопотання позивача ОСОБА_1 про відвід головуючому у справі Потапову О.О. , та задоволено заяву про самовідвід судді Віньковецького районного суду Потапова О.О.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Віньковецького районного суду Хмельницької області від 08.12.2020 року, головуючим суддею визначено суддю Волкову О.М.

Ухвалою судді Волкової О.М. від 15.12.2020 року цивільна справа прийнята до розгляду, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 13.01.2021 року підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до розгляду по суті за правилами загального позовного провадження.

Також за клопотанням позивача залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору -- «Віньковецький районний виробничий відділ Хмельницької регіональної філії «Центр Державного земельного кадастру».

У судовому засіданні ОСОБА_1 свої вимоги підтримала повністю та просила задовольнити.

Пояснила, що у серпні 2018 року вона викликала поліцію, оскільки відповідачка встановила паркан на її земельній ділянці. Під час перевірки ОСОБА_2 пред`явила поліцейським документи із підписом ОСОБА_1 , яким вона ніби-то погодила межі земельних ділянок під час їх приватизації. Однак позивач межі не погоджувала, жодних документів ОСОБА_2 не підписувала, тому вважає, що відповідач її підписи в протоколі погодження меж підробила, та про це свідчить довідка Віньковецького ВнП на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.09.2019 року, яким вилучено інформацію про те, що ОСОБА_1 дійсно підписувала документи ОСОБА_3 під час приватизації земельних ділянок.

Відповідач ОСОБА_2 та представник третьої особи, «Віньковецького районного виробничого відділу Хмельницької регіональної філії «Центр Державного земельного кадастру», будучи належним чином повідомлені про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явились, відзиву на позов не подали.

Водночас в.о. директора Хмельницької регіональної філії державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» С. Варченко надіслав до суду письмові пояснення, зазначивши, що у позовній заяві ОСОБА_1 відсутні докази про неправильність встановлення межових знаків та переміщення меж земельних ділянок позивача працівниками виробничого відділу Філії, окрім самих припущень позивача, тому вимоги про скасування документацій із землеустрою необґрунтовані, безпідставні і задоволенню не підлягають.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 07.03.2003 року, посвідченого Віньковецькою державною нотаріальною конторою Хмельницької області, відповідач ОСОБА_2 є власницею домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

06.11.2013 року ОСОБА_2 на підставі рішення ХХІІІ сесії Шостого скликання Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області № 7-23/2013 від 22.05.2013 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 » звернулася до «Віньковецького районного виробничого відділу Хмельницької регіональної філії «Центр Державного земельного кадастру» із заявою про виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 0,68 га, за адресою: АДРЕСА_1 , після чого сертифікованим інженером-землевпорядником Пахольчаком Ю.В. було виготовлено відповідну технічну документацію.

Рішенням 45 сесії Шостого скликання Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області № 21-45/2015 від 21.10.2015 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 на території Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області та передано їй у власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства в с. Нетечинці площею: 0,4639 га, кадастровий номер :02:002:0049; 0,1850 га, кадастровий номер :02:004:0078; 0,2515 га, кадастровий номер :02:003:0067.

Згідно з протоколом встановлення (погодження) зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) суміжником земельної ділянки ОСОБА_2 по лінії Г-Д є ОСОБА_1 , спірні питання при погодженні меж відсутні, та у графі «Представники суміжних земельних ділянок» навпроти прізвища ОСОБА_1 міститься відповідний підпис (а.с. 23-34).

05.12.2013 року відповідач ОСОБА_2 на підставі рішення ХХІІІ сесії Шостого скликання Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області № 6-23/2013 від 22.05.2013 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» звернулася до «Віньковецького районного виробничого відділу Хмельницької регіональної філії «Центр Державного земельного кадастру» із заявою про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га, за адресою: АДРЕСА_1 , після чого сертифікованим інженером-землевпорядником Пахольчаком Ю.В. було виготовлено відповідну технічну документацію.

Рішенням 45 сесії Шостого скликання Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області № 22-45/2015 від 21.10.2015 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування житлового будинку, господарських споруд гр. ОСОБА_2 та передано у приватну власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,25га (кадастровий номер :02:002:0048) за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з протоколом встановлення (погодження) зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) суміжником земельної ділянки ОСОБА_2 по лінії Г-Д є ОСОБА_1 , зазначено, що спірні питання при погодженні меж відсутні, та у графі «Представники суміжних земельних ділянок» навпроти прізвища ОСОБА_1 міститься відповідний підпис (а.с. 35-49).

Статтею 14 Конституції України передбачено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно зі ст. 3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

Основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації (ч. 1 ст. 107 ЗК України).

Статтею 181 ЗК України визначено, що землеустрій це сукупність соціально-економічних та екологічних заходів, спрямованих на регулювання земельних відносин та раціональної організації території адміністративно-територіальних одиниць, суб`єктів господарювання, що здійснюються під впливом суспільно-виробничих відносин і розвитку продуктивних сил.

За змістом п. «е» ч. 1 ст. 184 ЗК України землеустрій передбачає встановлення в натурі (на місцевості) меж земельних ділянок.

В силу ч. 1 ст. 25 Закону України від 22 травня 2003 року №858-ІV «Про землеустрій» (далі Закон № 858-ІV) документація із землеустрою розробляється у виді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації.

Згідно зі ст. 55 Закону № 858-ІV (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Документація із землеустрою щодо встановлення меж житлової та громадської забудови розробляється у складі генерального плану населеного пункту, проектів розподілу територій і є основою для встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості). Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка. Межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам, у тому числі орендарям.

Механізм встановлення (відновлення) меж земельних ділянок визначено Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за № 391/17686; далі Інструкція).

Із п.п. 4.1, 4.3 Інструкції слідує, що відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється при повній (частковій) втраті в натурі (на місцевості) межових знаків, їх пошкодженні, яке унеможливлює використання межових знаків, а також при розгляді земельних спорів між власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок. Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до статті 186 Земельного кодексу України документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Частиною 1 статті 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до п. «а» ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

В силу ч. 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Як передбачено ст.ст. 15, 18 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» (в редакції на час прийняття Радою оспорюваного рішення), виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, яке видається фізичним та юридичним особам, у тому числі в разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою,і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ст. 5 ЦПК України застосовуваний судом спосіб захисту цивільного права має відповідати критерію ефективності та законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як зазначено вище, власник або користувач земельної ділянки вправі вимагати встановлення твердих меж належної йому земельної ділянки та відновлення втрачених або зниклих межових знаків.

Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки здійснюється з метою визначення в натурі (на місцевості) метричних даних земельної ділянки, у тому числі місцеположення поворотних точок її меж та їх закріплення межовими знаками. Такий комплекс робіт здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою, погодженою та затвердженою в установленому порядку.

Громадяни набувають права власності на земельні ділянки в порядку приватизації земель державної або комунальної власності, що перебували в їх користуванні. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян здійснюється на підставі відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Право власності на земельну ділянку посвідчується відповідним правовстановлюючим документом та реєструється у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Порушене право має бути захищене у спосіб, який установлений законом, при цьому судовий захист має бути ефективним, у зв`язку з чим, при вирішені спору суд повинен застосувати дієвий спосіб захисту, який призведе до реального відновлення порушених прав та інтересів позивача.

З досліджених судом доказів вбачається, що за домоволодінням по АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , була закріплена присадибна ділянка площею 0,25 га, яка належала до комунальної власності та перебувала в користуванні відповідача.

З метою встановлення (відновлення) меж присадибної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_2 розробила та затвердила в установленому порядку технічну документацію із землеустрою, на підставі якої були проведені роботи з встановлення твердих меж.

Крім цього ОСОБА_2 розробила та затвердила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,68 га по АДРЕСА_1 .

Після цього Нетечинецька сілська рада безоплатно передала земельні ділянку у власність ОСОБА_2 з дотриманням порядку приватизації земель комунальної власності.

У справі відсутні будь-які дані про те, що оспорювана документація із землеустрою виготовлена всупереч вимогам чинного законодавства та порушує права позивача ОСОБА_1 як суміжного землекористувача.

У судовому засіданні при досліджені оригіналів оспорюваної земельної документації, що була надана суду начальником відділу у Віньковецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Я. Сивуном, позивач ОСОБА_1 не заперечувала, що підписи у протоколах встановлення (погодження) меж, належать їй.

В той же час позивач стверджувала, що при ознайомлені із земельними документами, які ОСОБА_2 надавала працівникам поліції під час перевірки її заяви у серпні 2018 року, у протоколах встановлення (погодження) меж підписів навпроти її прізвища не було, тому ймовірно ОСОБА_2 їх пізніше підробила.

При цьому ОСОБА_1 покликалась на рішення Хмельницького окружного адімністративного суду від 21.02.2019 року, ухваленому у справі за її позовом до Віньковецького відділення поліції Ярмолинецького ВПГУНП в Хмельницькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, яким визнано протиправною бездіяльність Віньковецького відділення поліції Ярмолинецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, яка полягає у неповідомленні ОСОБА_1 у строки встановлені законом, про результати розгляду її звернення від 13.08.2018 року, зареєстрованого у журналі єдиного обліку Віньковецького відділення поліції за № 1510, та про наявність висновку від 26.08.2018 року, та зобов`язано Віньковецьке відділення поліції Ярмолинецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області вилучити з висновку Віньковецького відділення поліції від 26.08.2018 року, складеного за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 , зареєстрованого 13 серпня 2018 року за № 1510, наступну інформацію, достовірність та точність якої не підтверджується письмовими матеріалами перевірки, проведеної з 13 по 26 серпня 2018 року, а саме: « ОСОБА_1 дійсно підписувала відповідні документи гр. ОСОБА_3 » який робив приватизацію земельних ділянок».

У зв`язку із такими обставинами та поясненнями, наданими позивачем у судовому засіданні, відповідно до положень ч. 5 ст. 12 ЦПК України ОСОБА_1 було роз`яснено її право на заявлення клопотання про призначення експертизи на предмет підробки її підписів іншою особою, однак на пропозицію суду скористатись таким правом вона відмовилась.

Разом з тим щодо погодження меж земельної ділянки із суміжним землекористувачем суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 193 ЗК України визначено, що Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Призначенням державного земельного кадастру є забезпечення необхідною інформацією органів державної влади та органів місцевого самоврядування, заінтересованих підприємств, установ і організацій, а також громадян з метою регулювання земельних відносин, раціонального використання та охорони земель, визначення розміру плати за землю і цінності земель у складі природних ресурсів, контролю за використанням і охороною земель, економічного та екологічного обґрунтування бізнес-планів та проектів землеустрою.

Згідно зі ст. 198 ЗК України кадастрові зйомки - це комплекс робіт,виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: геодезичне встановлення меж земельної ділянки; погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами; відновлення меж земельної ділянки на місцевості; встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; виготовлення кадастрового плану.

Аналіз вказаних норм свідчить, що погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов`язкових технічних помилок. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Непогодження меж земельної ділянки із власником та/або землекористувачем не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів чи землевласників. Ненадання особою своєї згоди на погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача та/або власника не може бути перешкодою для розгляду місцевою радою питання про передачу земельної ділянки у власність відповідачу за обставин виготовлення відповідної технічної документації. Непідписання суміжним власником та/або землекористувачем акту узгодження меж земельної ділянки саме по собі не є підставою для визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 23 січня 2019 року (справа № 580/168/16-ц), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.

Тому навіть у разі непогодження позивачем ОСОБА_1 меж земельної ділянки з ОСОБА_2 та непідписання протоколу встановлення (погодження) зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (на місцевості ), це не могло б слугувати підставою для визнання оспорюваної документації із землеустрою недійсною, при тому, що матеріали справи не містять доказів про неправильність встановлення цієї межі та порушення прав позивачки внаслідок приватизації відповідачкою земельних ділянок.

Крім того суд зауважує, що відповідні рішення Ради, якими затверджені проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_2 та передачі земельних ділянок відповідачу у власність, є ненормативним актом органу місцевого самоврядування, який вичерпав свою дію внаслідок його виконання, оскільки на підставі цього рішення за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на земельні ділянки, а позивачкою це право не оспорюється.

Тому суд вважає, що позивачкою обрано неефективний спосіб захисту порушеного права, оскільки визнання недійсною та скасування технічної документації на землю не породить правових наслідків для ОСОБА_2 як власника земельних ділянок.

За наведених обставин суд доходить до висновку, що позивач не довела факт порушення її прав, у зв`язку з чим її позов необґрунтований, безпідставний та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-13, ст.ст. 76-81, ст. 83, ст. 89, ст.ст. 258-259, ст.ст. 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про скасування документів, що виготовлені в незаконний спосіб, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 09.03.2020 року.

Суддя О.М. Волкова