Справа № 183/3152/21
№ 2-з/183/108/21

У Х В А Л А
12 липня 2021 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря судового засідання Устименко М.О.,
розглянувши у судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про забезпечення позову,-
В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про:
-визнання автомобіля марки Мерседес Бенз А 180, загальний легковий загальний хетчбек В, номерний знак НОМЕР_1 , 2009 року випуску, зареєстрований на даний час за новим власником ОСОБА_3 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;
-визнання договору купівлі-продажу автомобіля Мерседес Бенз А 180, загальний легковий загальний хетчбек В, номерний знак НОМЕР_1 , 2009 року випуску, укладений 15.04.2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 недійсним;
-визнання квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 44,6 кв.м, житловою площею 28,3 кв.м, санвузла 5-3,1 кв.м, кімнати 6 14,9 кв.м, комори 7 2,0 кв.м, балкону І 0,8 кв.м особистою власністю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою суду від 03 червня 2021 року по справі відкрито провадження.
09 липня 2021 року канцелярією суду зареєстровано заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, у якій останній просить накласти арешт на:
-квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 44,6 кв.м, житловою площею 28,3 кв.м, яка складається з: коридору 1 4,7 кв.м, шафи 2 0,3 кв.м, кімнати 3 13,4 кв.м, кухні 4 5,4 кв.м, санвузла 5 3,1 кв.м, кімнати 6 14,9 кв.м, комори 7 2,0 кв.м, балкону І 0,8 кв.м, зареєстровану на імя ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
-автомобіль Мерседес Бенз А 180, загальний легковий загальний хетчбек В, номерний знак НОМЕР_2 , 2009 року випуску, що зареєстрований за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 .
Вказана заява мотивована тим, що між ним та відповідачем дійсно виник спір з приводу набутого ними в період шлюбу майна, враховуючи що відповідачем після подання ним позову до суду про поділ майна, остання змінила замки на вхідній двері квартири та нею була висловлена думка, з приводу того, що його в спірній квартирі нічого не має і вона взагалі відчужить цю квартиру без його згоди стороннім особам, так само як і відчужила спільний автомобіль. Тому, позивач вважає, що забезпечення позову ніяким чином не зашкодить інтересам відповідача, а навпаки захистить його право, як позивача та забезпечить подальше виконання рішення суду.
Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).
З врахуванням наведеного, сторони в судове засідання не викликались, оскільки суд прийшов до висновку про розгляд вказаної заяви за їх відсутності у відповідності до положень ч.1 ст.153 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали заяви, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Пленум Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" №9 від 22.12.2006 в п.1 роз`яснив, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).
Вказана норма імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.
При цьому, співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п.3-4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року N 9).
Так, судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про поділ спільного майна, а також із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту рухоме та нерухоме майно, яке належить відповідачам, оскільки вважає, що відповідачі може розпорядитись зазначеним майном на власний розсуд.
Разом з тим, вказана обставина сама по собі не є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову в спосіб, визначений позивачем.
Також позивач не наводить в своїй заяві жодних обґрунтувань, які б свідчили про необхідність вжиття відповідних заходів забезпечення позову, зокрема, що невжиття таких заходів в подальшому може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також ефективність вжиття таких заходів.
Крім того, позивачем не зазначено доказів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
Отже, проаналізувавши зміст позовних вимог та надавши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи співмірність заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що заява позивача про забезпечення позову є необґрунтованою, а її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому. Також, заява ґрунтується тільки на припущеннях, а ініційований позивачем вид забезпечення позову суперечить змісту заходів забезпечення та меті їх застосування, що полягає у захисті інтересів учасників процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб,а тому вважає за доцільне в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд,-
п о с т а н о в и в:
У задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про:
-визнання автомобіля марки Мерседес Бенз А 180, загальний легковий загальний хетчбек В, номерний знак НОМЕР_1 , 2009 року випуску, зареєстрований на даний час за новим власником ОСОБА_3 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;
-визнання договору купівлі-продажу автомобіля Мерседес Бенз А 180, загальний легковий загальний хетчбек В, номерний знак НОМЕР_1 , 2009 року випуску, укладений 15.04.2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 недійсним;
-визнання квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 44,6 кв.м, житловою площею 28,3 кв.м, санвузла 5-3,1 кв.м, кімнати 6 14,9 кв.м, комори 7 2,0 кв.м, балкону І 0,8 кв.м особистою власністю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з моменту її проголошення. Оскарження ухвали не перешкоджає розгляду справи.

Суддя Сорока О.В.