Справа № 310/1016/20
РІШЕННЯ
Іменем України
01 березня 2021 року м.Бердянськ
Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого: судді Черткової Н.І.,
за участю секретаря судового засідання - Димової Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бердянську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся з позовом до суду до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Позов мотивує тим, що вони з відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_4 є студентом 1 курсу денної форми навчання факультету художнього та музичного навчання напрямку підготовки бакалаврів Чувашського державного педагогічного університету ім. І.Я. Яковлева. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності та часткове визнання позовних вимог, в частині стягнення аліментів у розмірі 1/8 частини.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов підлягаючим частковому задоволенню з огляду на таке.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що також підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_1 .
Згідно судового наказу, виданого Бердянським міськрайонним судом Запорізької області від 27.09.2019 року з ОСОБА_3 було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 у розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 28.08.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.
З"ясовано, що ОСОБА_4 є студентом 1 курсу денної форми навчання факультету художнього та музичного навчання напрямку підготовки бакалаврів 44.03.04 Професійне навчання напрямок «Декоративно прикладне мистецтво та дизайн» Чувашського державного педагогічного університету ім. І.Я. Яковлева, що також підтверджено копією довідкою № 25-377 від 25.11.2019 року.
Встановлено, що ОСОБА_4 не працює, оскільки навчається на денній формі навчання, перебуває на повному утриманні у його матері - позивача по справі, ОСОБА_1 .
В обґрунтування позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) позивачем не наданий розрахунок місячних витрат ОСОБА_4 .
Відповідно до абзацу 2 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд, повинен урахувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 199 Сімейного кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.
Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей).
Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання.
Згідно з ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Однак, встановивши, що повнолітня дитина відповідача навчається на бюджетній основі, позивач не довів існування всіх юридичних фактів, які у своїй сукупності надають право стягувати аліменти на підставі статті 199 СК України, саме у розмірі 1/4 частини.
Суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки позивачем не надано належних доказів в обгрунтування стягнення саме 1/4 частини від доходу відповідача, не надано доказів вартості навчання, проживання, проїзду до навчального закладу.
Також суд повинен врахувати всі джерела, що утворюють дохід повнолітньої дитини, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги.
Позивачем не надано доказів про її дохід і суд позбавлений можливості врахувати, яку саме допомогу надає на навчання дитини матір.
Суд, частково задовольняючи позов, взяв до уваги, що ОСОБА_4 продовжує навчання і, будучи студентом 1 курсу денної форми навчання факультету художнього та музичного навчання напрямку підготовки бакалаврів 44.03.04, навчається в іншій державі, тому потребує матеріальної допомоги.
Разом з цим, суд при визначенні розміру аліментів на навчання, які потрібно стягнути, позбавлений можливості врахувати всі обставини, а саме матеріальне становище дитини, матеріальне становище позивача - матері дитини, не має даних про стан здоров`я дитини та платника аліментів, внаслідок ненадання позивачем належних доказів.
Батько дитини- ОСОБА_3 , виходячи із його доходу, який підтверджений відповідною довідкою, згдіно якої відповідач є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 ,
та з січня 2020 р. по лютий 2020 р. був начальником сектору відділу «Т» військової частини НОМЕР_3 , його заробітна плата за період з січня 2020 року по грудень 2020 року склала 267582,49 грн., може надавати матеріальну допомогу.
Але суд вважає, що розмір цієї допомоги є достатнім у розмірі 1/8 частини від доходу відповідача, саме цю суму визнав відповідач.
Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст.141 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по справі, а саме судовий збір у розмірі 840,80 грн.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354,430 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :
Позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2
до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на період навчання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/8 частини з усіх виді заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 10.02.2020 року і до закінчення ОСОБА_4 навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.
В задоволенні решти позовних вимог, відмовити .
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 ЦПК України рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу.
Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Третя особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення суду складено 05 березня 2021 року.

Суддя Н. І. Черткова