Справа № 758/9105/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2021 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі судді Ковбасюк О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В :

02 липня 2021 року до Подільського районного суд м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом зупинення стягнення заборгованості на підставі виконавчого листа № 761/24751/17, виданого 10.07.2018 року Шевченківським районним судом м. Києва щодо солідарного стягнення з ОСОБА_1 заборгованості та судового збору.

В обґрунтування заяви заявниця зазначила, що у провадженні приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Ярослава Вікторовича перебуває виконавче провадження № 65156667 з примусового виконання виконавчого листа №761/24751/17, виданого 10.07.2018 року Шевченківським районним судом м. Києва, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за договором споживчого кредиту, пені та судового збору, у рамках якого приватний виконавець здійснює заходи для звернення стягнення на належну заявнику квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник вважає незаконними дії приватного виконавця, посилаючись на п. 3 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті №1381-ІХ від 14 квітня 2021 року, яким встановлено заборону на примусове звернення стягнення на предмет іпотеки, набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, продаж іпотекодержателем третій особі предмета іпотеки, та має намір звернутись до суду з позовом про визнання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 761/24751/17 таким, що не підлягає виконанню. У зв`язку з цим та на підставі ст. 149 ЦПК України заявник просить зупинити стягнення за вказаним виконавчим листом, вказуючи на те, що невжиття такого заходу може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Вирішуючи подану заяву про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа, судом враховується наступне.

Як вбачається з поданих заявником матеріалів, 24 квітня 2018 року Шевченківським районним судом м. Києва було прийняте заочне рішення у справі № 761/24751/17, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за договором споживчого кредиту у розмірі 24491,92 доларів США, 213,88 грн. пені та 4782,75 грн. судового збору.

Вказане заочне рішення не було скасоване та набрало законної сили 05 червня 2018 року, про що свідчить відмітка у виконавчому листі від 10 липня 2018 року, виданому Шевченківським районним судом м. Києва на виконання вказаного заочного рішення у справі № 761/24751/17.

14 квітня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Бережним Ярославом Вікторовичем було винесено постанову ВП № 65156667 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 761/24751/17.

У рамках виконавчого провадження № 65156667 приватним виконавцем було винесено 14.04.2021 року постанову про арешт майна боржника; 15.06.2021 року - постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою описано та накладено арешт на однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ; 22.06.2021 року - постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні, якого зобов`язано надати звіт (висновок) ринкової вартості описаного майна боржника, а саме: однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконання виконавчих листів, виданих на виконання судових рішень, здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»),

У статтях 149, 150 ЦПК України зазначені положення щодо порядку вирішення питання про забезпечення позову і способи забезпечення позову.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд, за заявою учасника справи, має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Разом із тим, згідно зі статтею 14 Конституції України та статтею 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Статтями 284-288 ЦПК України передбачено порядок перегляду, скасування та оскарження заочного рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що заявник не скористалась своїм правом на перегляд чи оскарження заочного рішення суду, воно набрало законної сили та виконується у примусовому порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

З наданих заявником документів слідує, що у рамках виконавчого провадження приватним виконавцем здійснюються передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи з примусового виконання судового рішення, а саме: накладено арешт на кошти та інше майно боржника, здійснено опис та накладено арешт на належну боржнику квартиру, призначено суб`єкта оціночної діяльності для визначення ринкової вартості описаного майна боржника, а саме: однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Пунктом 3 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті №1381-IX від 14 квітня 2021 року, який набув чинності 23 квітня 2021 року та на який посилається заявник, передбачено, що упродовж строку, передбаченого цим Законом для подання заяви про проведення відповідно до пункту 7 розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" реструктуризації, та упродовж 60 днів після закінчення зазначеного строку забороняється: примусове звернення стягнення (відчуження без згоди власника) на предмет іпотеки, що є забезпеченням виконання зобов`язань, які підлягають реструктуризації на підставі заяви про проведення реструктуризації; набуття іпотекодержателем на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі у власність предмета іпотеки, що є забезпеченням виконання зобов`язань, які підлягають реструктуризації на підставі заяви про проведення реструктуризації; продаж іпотекодержателем третій особі на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі предмета іпотеки, що є забезпеченням виконання зобов`язань, які підлягають реструктуризації на підставі заяви про проведення реструктуризації.

Разом з цим пунктом 4 розділу II зазначеного Закону передбачено, що проведення відповідно до цього Закону реструктуризації зобов`язань, передбачених договором, є підставою для визнання судом відповідно до статті 432 Цивільного процесуального кодексу України таким, що не підлягає виконанню, виконавчого документа, виданого для звернення до виконання рішення суду (ухваленого до дня проведення такої реструктуризації), яким передбачено стягнення грошових коштів та/або звернення стягнення на нерухоме майно. У разі визнання судом з цих підстав зазначеного виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, та в разі подання нової позовної заяви стороною справи, в якій було ухвалено рішення про визнання зазначеного виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, таке рішення суду не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пункту 2 частини першої статті 186 Цивільного процесуального кодексу України.

Статтею 432 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню (ч. 1). Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. (ч. 2). До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання. (ч. 3). Про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом (ч. 4).

З аналізу вищезазначених норм права вбачається, що захист прав власників предмета іпотеки здійснюється не шляхом пред`явлення позову, а шляхом подання до суду заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, в порядку, передбаченому ст. 432 Цивільного процесуального кодексу України.

Отже, заявник мав би звернутись до Шевченківського районного суду м. Києва, який ухвалив заочне рішення та видав виконавчий лист у справі №761/24751/17, із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, та про зупинення виконання за вказаним виконавчим листом.

Зі змісту статей 149-153 ЦПК України, які регламентують забезпечення позову, вбачається, що вжиття заходів забезпечення позову судом, в тому числі шляхом зупинення стягнення за виконавчим документом, здійснюється у справах позовного провадження як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

У даній справі спір між позивачем і відповідачем фактично вирішено судом, судовий розгляд завершився ухваленням заочного рішення.

На переконання суду положення статей 149-153 ЦПК України, не можуть застосовуватися для зупинення виконання рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для будь-якої особи і підлягає примусовому виконанню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином, ураховуючи викладене, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для зупинення стягнення заборгованості на підставі виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва № 761/24751/17 від 10.07.2018 року, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 258-261, 447-451 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом зупинення стягнення заборгованості на підставі виконавчого листа № 761/24751/17, виданого 10.07.2018 року Шевченківським районним судом м. Києва щодо солідарного стягнення з ОСОБА_1 заборгованості та судового збору, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяО. О. Ковбасюк