Провадження № 2-др /760/5/21
В справі № 760/386/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ додаткове /

05 березня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Шереметьєвої Л.А., за участю секретаря - Фареник А.О., розглянувши заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-я особа: Київська міська рада про визнання незаконним та скасування рішення, суд

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 25 вересня 2020 року було відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-я особа: Київська міська рада про визнання незаконним та скасування рішення.

Представник відповідача звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу.

Посилається на те, що під час ухвалення рішення у справі судом не було вирішено питання про судові витрати, які понесла відповідач у зв`язку з розглядом справи, а саме витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 гр.

Водночас зазначає, що 17 серпня 2020 року нею було подано заяву про стягнення судових витрат.

На підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу останньою було додано до матеріалів справи: попередній розрахунок судових витрат, копію договору на надання правової допомоги, ордер на надання правової допомоги та квитанції до прибуткового касового ордеру .

З огляду на це, просить задовольнити заяву.

Відповідно до ч.ч.1,2,3,4 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Сторони в судове засідання не викликалися.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПКУкраїни у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 25 вересня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення було відмовлено.

Питання про розподіл судових витрат, які відповідач понесла у зв`язку з розглядом справи, а саме витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 гр. в судовому рішенні вирішено не було.

Справу було розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відповідно судові дебати не проводилися.

З матеріалів справи вбачається, що 28 липня 2020 року між відповідачем та адвокатом Юрченко А.О. було укладено Договір № 35 про надання правової допомоги.

Відповідно до п. 1 Договору адвокат зобов`язується надавати клієнту правову допомогу як представник в цивільній справі № 760/386/20, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання Договору.

Крім того, до суду надано розрахунок суми судових витрат від 17 серпня 2020 року, в якому приведено характер правової допомоги, кількість витрачено часу та вартість наданих послуг, а саме:

- 1 година попередньої консультації щодо характеру спірних відносин - 300, 00 гр.;

- 4 години вивчення та правовий аналіз документів - 700, 00 гр. ;

- 1 година складання адвокатського запиту - 500, 00 гр. ;

- 2 години складання клопотань до суду - 700, 00 гр;

-3 години складання письмових пояснень - 1 000, 00 гр.

-1 година ознайомлення з матеріалами справи - 500, 00 гр.;

- орієнтовно 3 години участі в судових засіданнях - 1 300. 00 гр.

На підтвердження сплати вказаних коштів відповідачем було додано квитанцію до прибуткового касового ордера № 40 від 28 липня 2020 року про сплату адвокату 3 500, 00 гр. відповідно до договору про надання правової допомоги № 35 від 28 липня 2020 року та квитанцію до прибуткового касового ордера № 42 від 12 серпня 2020 року про сплату адвокату 1 500, 00 гр. відповідно до договору про надання правової допомоги № 35 від 28 липня 2020 року.

/ т. 2, а.с. 7 - 10 /

01 вересня 2020 року представник позивача подав до суду заперечення на заяву про розподіл судових витрат.

Зазначає, що адвокат Юрченко А.О., як представник відповідача, не подавала відзив на позовну заяву та попередній розрахунок судових витрат, а тому вважає, що пістави для стягнення витрат на правничу допомогу відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару адвоката враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Вартість витрат відповідача на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції сторонами була обумовлена в розмірі 5 000, 00 гр.

Статтею 59 Конституції закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до ст.1 Закону України « Про адвокатуру і адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

За змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В п. 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Таким чином, оплата відповідачем судових витрат, пов`язаних із витратами на професійну правничу допомогу, підтверджена належними та допустимими доказами.

Цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

З точки зору ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

Щодо вартості вчинених адвокатом дій, необхідних для представництва інтересів клієнта, та приведених у розрахунку, суд, з урахуванням заперечень представника позивача, виходить з наступного.

З точки зору закону адвокат самостійно визначається зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту.

Повноваження адвоката при представництві інтересів відповідача в суді визначено п.3.3 Договру про надання правової допомги від 28 липня 2020 року, згідно з яким адвокат, у тому числі, має право знайомитися з матеріалами справи, брати участь у судових засіданнях, складати та подавати заяви та клопотання, запити та користуватися іншими правами, якими законом наділений відповідач.

Матеріалалми справи підтверджується вчинення адвокатом дій, обумовлених договором з клієнтом, та направлених на представництво інтересів клієнта в суді, який відповідає зазначеному в розрахунку витраченому часу на вчинення цих дій.

В той же час, суд вважає обґрунтованими заперечення представника позивачки щодо зазначеного в розрахунку часу для участі в судових засіданнях, оскільки з матеріалів справи вбачається, що витрачений на таку послугу час становить втричі менше зазначеногов розрахунку, а тому приходить до висновку про зменшення понесених відповідачем вират у цій частині до 430, 00 гр.

В решті суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву про ухвалення додаткового рішення здовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 /адреса: АДРЕСА_1 , ІН: НОМЕР_1 / на користь ОСОБА_2 /адреса: АДРЕСА_2 ; ІН: НОМЕР_2 / 4 130, 00 гр. витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині заяву залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Л.А.Шереметьєва