Головуючий у І інстанції Козленко Г.О.
Провадження №22-ц/824/5264/2021 Доповідач у ІІ інстанції Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Гуля В.В., Шебуєвої В.А.,

при секретарі: Ковтун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 03 грудня 2020 року по справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2020 року ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» звернулося до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчих листах №№2-422-1/10, обґрунтовуючи заяву тим, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 19.07.2010 року було задоволено позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про стягнення боргу з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 за кредитними договорами № CL-006/819/2006 від 17.04.2006 року та № PL3-006/805/2006 від 12.04.2006 року.

18.12.2018 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір факторингу, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за вищевказаними договорами.

Враховуючи викладене, заявник на підставі положень ст. 512 ЦК України та ст. 442 ЦПК України просив замінити сторону виконавчого провадження, а саме ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у виконавчих листах №№ 2-422-1/10.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03 грудня 2020 року заяву ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» задоволено.

Замінено сторону, а саме стягувача - ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у справі за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Не погоджуючись з ухвалою про заміну стягувача, ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу скасувати та постановити по справі нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником.

Обгрунтовуючи скаргу, боржник, зокрема, посилався те, що до заяви не додано доказів сплати Фактором Клієнту платежів, передбачених п. 7 Договору факторингу, а без надання суду такого доказу договір факторингу № б/н від 18.12.2018 року не можна вважати чинним.

Боржник ОСОБА_2 також подала на ухвалу суду апеляційну скаргу, в якій посилалась на те, що в матеріалах справи відсутні докази переходу права вимоги від ПАТ «ОТП Банк», з яким були укладені кредитні договори, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна», в зв`язку із чим відсутні підстави вважати ТОВ «ОТП Факторинг Україна» правонаступником прав та обов`язків кредитора ПАТ «ОТП Банк». Відтак, у апелянта є сумніви щодо наявності у ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права вимоги по зазначеним кредитним договорам, яке дане товариство не могло передати заявнику ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на підставі укладеного між ними 18.12.2018 року Договору факторингу. Вищенаведені обставини є підставою до скасування ухвали та постановлення по справі нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви.

У відзиві на апеляційні скарги боржників, що надійшов від представника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» - Могиліна С.С., останній проти задоволення скарг ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заперечив та просив залишити їх без задоволення, а ухвалу суду - без змін, як таку, що постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та представник ОСОБА_2 - адвокат Домбровський Є.В., апеляційні скарги підтримали та просили про їх задоволення з викладених у них підстав.

Представник ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» Могилін С.С. в апеляційному суді проти задоволення скарг заперечив та просив залишити ухвалу суду без змін з підстав, викладених у відзиві на скаргу.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарг боржників, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарг без задоволення, а ухвали суду - без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, щорішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 19.07.2010 року задоволено позов ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» суму боргу за кредитним договором № CL-006/819/2006 від 17.04.2006 року у розмірі 20709,62 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.07.2010 року еквівалентно 163601,86 грн. та 16326,72 грн. штрафних санкцій, а всього 179928,58 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» суму боргу за кредитним договором №PL-3-006/805/2006 від 12.04.2006 рокуу розмірі 12898,23 грн. Розірвано кредитний договір №PL-3-006/805/2006 від 12.04.2006 року, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ «ОТП Банк». Стягнуто частково, в рівних долях, з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» судові витрати у розмірі 1730 грн. У позові ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ПАТ «ОТП Банк» про визнання недійсними договорів кредиту, поруки та застави - відмовлено (том 1, а.с.177-180).

18.12.2018 року між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу, відповідно доумов якого клієнт передає (відступає) фактору право грошової вимоги, а фактор приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, стає кредитором за кредитними договорами (том 2, а.с.51-53).

Згідно Витягу на виконання Договору факторингу від 18.12.2018 року, боржником зазначено ОСОБА_2 (том 2, а.с.54).

Відповідно до п.п. 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником має відбуватись не лише у відкритому виконавчому провадженні, тому що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям попередника після ухвалення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що за загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов`язків, не погіршує становища боржника та не впливає на його інтереси, що не позбавляє сторін права додатково врегулювати порядок заміни кредитора у договорі.

При цьому, слід зазначити, що заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду. При цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні новий кредитор позбавлений можливості звернутися до виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Враховуючи викладене, зважаючи на факт відступлення права вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заявнику ТОВ «ФК«Довіра та Гарантія» у визначений законом спосіб на підставі договору факторингу, законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про задоволення заяви та заміну стягувача по справі за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про недоведеність факту набуття ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» права вимоги за кредитними договорами, оскільки в матеріалах справи відсутні докази набуття права вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» від ПАТ «ОТП Банк», колегією суддів відхиляються, як необґрунтовані, оскільки представником ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» надано апеляційному суду завірену належним чином копію Договору факторингу, укладеного 25.06.2011 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», згідно умов якого ПАТ «ОТП Банк», як кредитор, відступив право вимоги відносно боржників ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ТОВ «ОТП Факторинг Україна», яке в подальшому відступило це право заявнику ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на підставі договору факторингу від 18.12.2018 року.

Необгрунтованими є і доводи скарги ОСОБА_1 про нечинність договору факторингу від 18.12.2018 року у зв`язку із недоведеністю факту сплати Фактором Клієнту платежів, передбачених п. 7 Договору факторингу від 18.12.2018 року, оскільки до відзиву на апеляційні скарги представником ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» долучено завірену належним чином копію платіжного доручення від 11.01.2019 року про сплату ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» згідно договору факторингу від 18.12.2018 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» фінансування у розмірі 340 349,02 грн. (том 2, а.с.191).

Відхиляються колегією суддів і доводи апелянтів про неможливість задоволення заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» з тих підстав, що наразі не існує виконавчих проваджень відносно боржників ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , оскільки згідно ч. 5 ст. 442 ЦПК України положення статті про заміну сторони виконавчого провадження застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження. З матеріалів справи вбачається, що виконавчі листи за заявою ПАТ «ОТП Банк» про стягнення з боржників ОСОБА_2 , ОСОБА_1 суми заборгованості за кредитними договорами видавались (том 2, а.с.42-46), тому висновки суду про наявність підстав до задоволення заяви про заміну стягувача є законними та обґрунтованими.

Інші доводи апеляційних скарг зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції, невірного розуміння скаржниками вимог чинного законодавства тавласного тлумачення характеру спірних правовідносин.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування згідно вимог ч. 1 ст. 375 ЦПК України відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 и - залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 03 грудня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: