Справа № 464/5895/20
пр.№ 2/464/148/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.07.2021 року м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючої - судді Сабари Л.В.

секретар судового засідання Мерза Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , звернувся із позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів та відшкодування моральної шкоди.

Позовна заява обгрунтована наступним.12.06.2017 року між позивачем - ОСОБА_1 та відповідачем - ФОГІ ОСОБА_2 було укладено Договір № 102 на виконання робі, відповідно до умов якого, Виконавець відповідач) зобов`язувався за кошти надані замовником (позивач) придбати матеріали та обладнання вказані в Додатку №1 на загальну суму 145026,52 грн. та за завданням Замовника виконати роботи із встановлення (монтажу) системи водопостачання та каналізації, що

визначені в Додатку № 2 до даного Договору на загальну суму 40165,18 грн. Позивачем на виконання умов Договору передано оплату готівкою для придбання виконавцем обладнання згідно Додатку №1 в момент підписання цього Договору, а також оплату готівкою за виконані роботи згідно Додатку №2. Відповідач в свою чергу не виконав в повному обсязі роботи згідно Додатку №2 - не встановив обладнання «фекальний насос Wilo Drainlift S 1/5» (п. 9 Додатку № 2 до Договору, на суму 1448,12 грн.) - не здійснив прокладання зовнішньої каналізації (п. 6 Додатку № 2 до Договору, на суму 5122,85 грн.) - не здійснив земляні роботи (п. 7 Додатку № 2 до Договору, на суму 4765,44 грн.) - не здійснив пробивання отворів (п. 8 Додатку № 2 до Договору, на суму 1868,80 грн.)не встановив придбане коштом позивача обладнання «фекальний насос Wilo Drainlift S 1/5» (п. 32 Додатку № 1 до Договору, на суму 51789,12 грн.). Неодноразові звернення позивача до відповідача із вимогою виконати узяті на себе зобов`язання та закінчити роботи по монтажу або повернути придбане обладнання - лишились без відповіді. Станом на даний час відповідач не скеровував на адресу позивача Акту здавання-приймання наданих послуг (роботи не було виконано в повному обсязі.Таким чином, загальна сума коштів, що підлягають поверненню - 79111,72 грн., з

яких: сума недовиконаних робіт - 13205,11 грн., сума по не встановленому (і не наданому на вимогу позивача) обладнанню - 51789,12 грн., інфляційне збільшення - 14117,39 грн. (за період з 01.07.2020 року до моменту звернення із позовом). Також, у зв`язку з протиправними діями відповідача, позивачу також завдано моральної шкоди, так як він увесь час перебував у стресовому стані, постійно був знервований, був порушений нормальний уклад його життя, у звязку із регулярними поїздками до відповідача та спробами повернути оплачене обладнання, оскільки відповідач не реагував на багаторазові спроби звязатись із ним в телефонному режимі, а також скаргам у контролюючі та правоохоронні органи, яку оцінює у 3000,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, правом на надання відзиву не скористався, хоча згідно ст.130 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Ухвалою суду від 30.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження.

У зв`язку з неявкою сторін та з врахуванням поданої заяви представником позивача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Ознайомившись із позовними вимогами, дослідивши матеріали позову тим самим з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

12 червня 2017 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 укладено договір про надання послуг № 102.

Згідно договору сторони домовилися, про виконання за плату робіт із встановлення (монтажу) системи водопостачання та каналізації у с. Конопниця із матеріалів, кошторис котрих визначається за узгодженням сторін.

Акт запуску інженерних систем суду не надано.

З цього слідує, що між сторонами виник спір з приводу договірних відносин.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частинами 1, 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 2 вказаної норми заначено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів.

При цьому, згідно ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (ч.3 вказаної норми).

Зміст Договору, у відповідності до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, згідно ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому, виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі, у відповідності до ст. 598 ЦК України, на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Так, згідно статті 615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Підстави для зміни або розірвання договору визначені ст. 651 ЦК України. Так, ч.1 встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (ст. 654 ЦК України ). Крім того, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Також, статтею 653 ЦК України визначені правові наслідки зміни або розірвання договору. Зокрема, у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. При цьому, у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Одночасно, згідно ч.4 вказаної статті, Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналізом вказаних норм, вбачається, що зобов`язання, котрі виникають із договору приняються їх виконанням, проведеним належним чином, зміною або розірванням договору за згодою сторін, вчиненій в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, чи внаслідок набрання набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Відповідно до ст. 229 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті, показаннями свідків оглянути речові докази.

Згідно копії договору про виконання робіт № 102 встановлено, що 12.06.2017 між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 укладено договір де сторони домовилися, про виконання за плату робіт із встановлення системи водопостачання та каналізації із матеріалів, вартість котрих визначається сторонами у с. Конопниця При цьому, п.п. 1.3.1, 1.3.2., 2.1, визначені зобов`язання відповідача з виконання робіт, та п.п. 2.3, 3.1.2, 3.2, встановленні зобов`язання позивача. Строк дії договору з моменту підписання, до повного виконання сторонами зобов`язань. При цьому, п.1.3.1 та 1.3.2 та 4.2 визначено строки виконання зобов`язань відповідача, та п. 3.2.1 визначені строки виконання зобов`язання позивача. (а.с. 4 -15).

З цього слідує, що між сторонами укладено письмовий двосторонній договір, без строку дії, в тому числі, з положеннями, що виконання окремих зобов`язань відповідача зумовлені вчиненням позивачем певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором.

А тому, суд приходить до переконання, що правовідносини щодо виконання за плату робіт із встановлення системи водопостачання та каналізації із матеріалів, вартість котрих визначається сторонами у с. Конопниця між сторонами врегульовані договором від 12.06.2017.

Доказів, про те, що на момент розгляду справи судом сторони розірвали чи змінили договір за взаємною згодою не здобуто, оскільки в судовому засіданні договору про припинення чи зміну договору не представлено. Також, не надано судового рішення, що набрало б законної сили, щодо розірвання чи зміни договору від 20.11.2019 між сторонами спору. Крім того, до процесуальних заяв, учасниками справи не долучено актів приймання-передачі робіт, Акту запуску інженерних систем, що може свідчити, що зобов`язання наразі не виконані.

У зв`язку із цим, суд встановив, що договір не втратив чинність.

При цьому, суд бере до уваги, що позивачем не надано жодних доказів про виконання ним умов договору. Зокрема, твердження викладені у позовній заяві про те, що позивач передав оплату готівкою для придбання виконавцем обладнання згідно Додатку №1 та оплатив готівкою за виконані роботи згідно Додатку №2 не підтверджені будь-якими даними.

Більше того, частина зобов`язань відповідача узгоджена сторонами в договорі зумовлена вчиненням позивачем певних дій (п.1.3.1, 2.3 Договору).

Одночасно позивачем не надано жодних доказів з приводу неналежного виконання умов договору відповідачем, оскільки доводи про те, що ОСОБА_2 не встановив обладнання на суму 1448,12, не здійснив прокладання зовнішньої каналізації на суму 5122,85 грн., не здійснив земельні роботи на суму 4765,44 грн., не встановив придбане коштом позивача обладнання на суму 51789,12 грн. не підтверджені фактичними обставинами.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, ніж тим, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Способи захисту порушеного права в процесуальному законі визначаються як підстава позову, у межах якої суд розглядає справу, що знаходить своє відображення у принципі диспозитивності цивільного процесу, визначеного ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Також згідно вказаної норми учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність / відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення / захисту в обраний спосіб. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 912/1856/16 та від 14 травня 2019 року у справі № 910/11511/18.

При цьому, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини.

В даному випадку відносини між сторонами врегульовані Договором та Цивільним кодексом України.

Одночасно, відповідно до положень ч. 2 ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Беручи до уваги, що в судовому засіданні позивачем не доведено, що ним проведено оплату виконаних робіт згідно Додатку №2 до Договору, а відповідачем не виконані договірні зобов`язання щодо виконання оплачених робіт, а також те, що на момент розгляду справи договір не є розірваним або зміненим, у зв`язку із чим в силу п.4 ст. 653 ЦК України, позивач не вправі вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням, суд прийшов до переконання про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди суд зважує на наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. При цьому, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Доводи позивача про те, що через протиправні дії відповідача він перебував у стресовому стані, постійно був знервований, був порушений нормальний уклад життя через регулярні поїздки до відповідача та складання скарг у контролюючі та правоохоронні органи не підтверджуються будь-якими даними. При цьому, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження спричинення йому моральної шкоди, у зв`язку із чим позов в цій частині не підлягає до задоволення.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України.

Зокрема, у судові витрати, понесені позивачем, суд відносить витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн.

Враховуючи, що суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову, з урахуванням ч.ч. 1 та 2 ст. 141 ЦПК України, відповідно до яких судовий збір у разі відмови в позові покладається на позивача.

На підставі ст.ст. 11, 16, 23, 509, 526, 530, 598, 599, 615, 626, 628, 631, 651, 653, 654 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 77, 79, 81, 141, 229, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

в позовних вимогах ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів в сумі 79111,72 гривень та стягнення моральної шкоди в сумі 3000 гривень відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення виготовлено 09 липня 2021 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , проживає: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 ;

Відповідач: Фізична особа підприємець ОСОБА_2 , проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Головуюча Сабара Л.В.