Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.06.2021 Справа №607/11158/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Безручко Т.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ОСОБА_4 про стягнення страхового відшкодування, матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ПрАТ «Страхова група «ТАС», ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ОСОБА_4 , у якому, уточнивши позовні вимоги, просить: стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» в її користь 18 124,52 грн. страхового відшкодування; стягнути ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в її користь 18 124,52 грн.; стягнути із ОСОБА_4 Ѕ частину збитків у зв`язку з пошкодженням автомобіля в розмірі 13 845,47 грн., моральну шкоду, завдану у зв`язку з протиправною поведінкою в розмірі 5 000 грн., моральну шкоду, завдану у зв`язку з пошкодженням автомобіля в розмірі 10 000 грн., а всього 28 845,47 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 11.08.2019 року о 11 год. 30 хв. в м. Тернополі на перехресті вул. Микулинецька-Чернівецька відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «Fiat Scudo», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 , автомобіля «ВАЗ 2103», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 та автомобіля «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 . В результаті даної ДТП, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Зазначила, що вина володільців джерел підвищеної небезпеки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.10.2019 року, що залишена без змін постановою судді Тернопільського апеляційного суду від 18.11.2019 року. На момент даної ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Fiat Scudo», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , була застрахована у AT «СГ «ТАС» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № AM 9349496 від 12.12.2018 року. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «ВАЗ 2103», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , була застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО-1482604 від 03.07.2019 року. З метою отримання страхового відшкодування, 17.12.2019 року ОСОБА_3 звернулась до ПрАТ «СГ «ТАС», а також 19.12.2019 року, до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», надавши усі необхідні документи та копію звіту №781 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Nissan Qashqai» 1.5, р.н.з. НОМЕР_3 , в результаті його пошкодження при ДТП. Проте, відповідачами було відмовлено ОСОБА_3 у виплаті страхового відшкодування. ПрАТ «СГ «ТАС» своє рішення мотивувало тим, що 17.12.2019 року їх представником було проведено огляд транспортного засобу та складено акт огляду у яким встановлено, що автомобілі марки «Nissan Qashqai» 1.5, н.з. НОМЕР_3 було відновлено, що унеможливлює згідно Методики товарознавчої експертизи, проводити подальші процедури з оцінки автомобіля. Згідно інформації, викладеній ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» від 10.02.2020 р., підставою для відмови страховиком страхового відшкодування позивачу було те, що 19.12.2019 року представником страховика було проведено огляд транспортного засобу та складено протокол огляду, в якому зафіксовано відсутність пошкоджень на автомобілі. Позивач вважає такі дії страховиків незаконними. Так, як вбачається із п. 33.1.4 ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», кожен водій забезпеченого транспортного засобу учасник ДТП надає повідомлення про неї до тієї страхової компанії, якою забезпечено керований ним транспортний засіб та видано страховий поліс. Відтак, позивач вважає, що обов`язок повідомити страховиків - ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» був покладений на ОСОБА_4 , ПрАТ «СГ «ТАС» на ОСОБА_7 . Згідно інформації, яка міститься у відповіді ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на адвокатський запит представника позивача, повідомлення про ДТП від ОСОБА_4 надійшло 13.08.2019 року, тобто з дотриманням передбаченого п. 33.1.4. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строку. Однак, страховик, на думку позивача, будучи поінформованим про подію, яка містить ознаки страхового випадку, жодний дій, передбачених п.34.1 та п. 34.2. ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для визначення причин його настання та розміру збитків, не вчинив.При цьому, позивач вважає, що проведення огляду автомобіля з метою його оцінки до закінчення, передбачених п. 34.2. ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не порушує, визначені цим Законом обов`язки ОСОБА_3 та права страховика, оскільки огляд проводився належним суб`єктом оціночної діяльності, в присутності винуватця ДТП ОСОБА_4 . Стан автомобіля не змінювався, оскільки не був пов`язаний з будь-яким демонтажем чи розкомплектуванням автомобіля, а тому, позивач вважає, що страховик при виявленні такого бажання не був позбавлений можливості провести огляд та зафіксувати спричиненні ДТП пошкодження для визначення вартості збитків. Відповідно до п.36.3 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. Таким чином, позивач вважає, що сума страхового відшкодування, яка підлягає відшкодуванню із ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та AT «СГ «ТАС» (приватне) становить у розмірі 18 124, 52 грн. із кожного страховика. Також позивач зазначив, що фактично понесені ОСОБА_3 , витрати на ремонт її пошкодженого автомобіля склали 63 940 грн., що підтверджується актом виконаних робіт, товарними чеками та рахунками. Оскільки, відповідно до ст. 29 Закону, страховими компаніями у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, сума завданих збитків у зв`язку з пошкодженням автомобіля, що підлягає відшкодуванню із відповідача ОСОБА_4 становить 13845,48 грн. Також, позивач зазначила, що крім майнової шкоди, її заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо себе, та у душевних стражданнях, пов`язаних із пошкодженням її майна. В момент зіткнення позивач відчула страх з приводу ймовірної власної загибелі. Усвідомлення того, що внаслідок ДТП вона могла втратити життя чи здоров`я, завдало глибоких душевних страждань та переживань. Відновлення у пам`яті пережитого супроводжуються психологічними переживаннями, негативними емоціями, які впливають на якість життя, у зв`язку з чим ОСОБА_3 , змушена прикладати додаткових зусиль для відновлення свого звичного способу життя. У зв`язку із протиправним пошкодженням автомобіля позивача було порушено її право власності. Зазначена обставина змінила звичний спосіб життя ОСОБА_3 обмежила можливість використовувати автомобіль для власних потреб, вільно і незалежно пересуватися, спричинила додаткові витрати часу та коштів на організацію вирішення щоденних справ. Моральну шкоду, завдану позивачці у зв`язку протиправною поведінкою щодо неї, остання оцінює в розмірі 5 000 грн., а моральну шкоду, завдану у зв`язку з пошкодженням її автомобіля, в розмірі 10 000 грн.

Представник ПрАТ «Страхова група «ТАС» подав суду відзив на позовну заяву, у якому вказує на те, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_7 яка керувала автомобілем марки «Fiat Scudo», д.н.з. НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована у АТ «СГ «ТАС» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ 9349496 від 12.12.2018 р. 17.12.2019 року ОСОБА_3 звернулася до АТ «СГ «ТАС» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка трапилась 11.08.2019 р. 17.12.2019 року ОСОБА_3 ПрАТ «Страхова група «ТАС» було надано для огляду автомобіль марки «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_3 , за результатами якого був складений акт огляду транспортного засобу. Відповідно до зазначеного акту автомобіль марки «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_3 було відновлено, що на думку страховика унеможливлює проводити подальші процедури з оцінки автомобіля. 04.05.2020 року зазначеним страховиком прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування позивачу, про що повідомило ОСОБА_3 . Зазначають, що позивачем був порушений порядок отримання страхового відшкодування, визначений спеціальним Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що призвело до неможливості АТ «СГ «ТАС» (приватне) визначити розмір заподіяної шкоди, а отже вважає, що позивач втратила право на отримання страхового відшкодування. Просять у задоволенні позовних вимог до АТ «СГ «ТАС» (приватне) відмовити у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Представник ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» подав суду відзив на позовну заяву, у якому вказав, що відповідно до п.п. 33.1.4 п. 33.1 ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Однак, водій забезпеченого транспортного засобу ОСОБА_4 в своєму повідомленні про ДТП не зазначив місцезнаходження пошкодженого транспортного засобу, що належить позивачу. Позивач всупереч вимогам зазначеного Закону не надала письмового повідомлення страховику про дорожньо-транспортну пригоду, із зазначенням місцезнаходження пошкодженого транспортного засобу упродовж трьох робочих днів з дня її настання. ОСОБА_3 звернулася до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» з письмовим повідомленням про ДТП лише 19.12.2019 року. Протоколом огляду транспортного засобу «Nissan Qashqai» д.н. НОМЕР_3 від 19.12.2019 р., складеним представником ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» встановлено, що автомобіль було відновлено позивачем після настання дорожньо-транспортної пригоди. Отже вважає, що позивач не виконала своїх обов`язків. передбачених п.33.3 ст.33. п. 33-1 ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо забезпечення можливості страховику оглянути належний їй транспортний засіб в пошкодженому стані, що позбавило страховика (ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп») можливості встановити відповідність наявних пошкоджень обставинам заявленої ДТП та розмір заподіяної шкоди. Оцінка транспортного засобу позивача суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_8 було проведено 17.08.2019 року, тобто на 7-й день після ДТП, відтак поза межами вказаних строків, передбачених Законом. Із письмовим повідомленням про ДТП позивач звернулася до ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" лише 19.12.2019 року. Тому вважають, що в даному випадку існують підстави для відмови позивачу у виплаті страхового відшкодування, з підстав, передбачених п.37.1.3 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Крім того у відзиві зазначено, що позивач не повідомила ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про проведення огляду автомобіля оцінювачем ОСОБА_8 17.08.2019 р. У зв`язку з цим вважає, що позивачем не доведено страховику ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», що всі, зафіксовані оцінювачем при огляді КТЗ, пошкодження отримані саме 11.08.2019 року під час дорожньо-транспортної пригоди. Також, позивачем не було надано страховику ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" на огляд її автомобіль в пошкодженому стані після даної дорожньо-транспортної пригоди. У задоволенні позовних вимог просять відмовити повністю.

Відповідач ОСОБА_4 відзиву на позов не подавав.

Позивач ОСОБА_3 та її представник відповіді на відзив не подавали.

11.11.2021 року у даній справі проведено підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача ОСОБА_3 адвокат Шкільняк Б.М. в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав та просить суд їх задовольнити. Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги не визнають та проти їх задоволення заперечують.

Представник Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в судове засідання не з`явився, подавши заяву відповідно до якої, просять справу розглядати у відсутності їх представника, позовні вимоги не визнають, просять суд врахувати їх пояснення, викладені у відзиві.

Представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Рукавець О.В. в судовому засіданні позовних вимог не визнав, у їх задоволенні просить відмовити.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив.

11 серпня 2019 року о 11 год. 30 хв. в м. Тернополі на перехресті вул. Микулинецька Чернівецька, ОСОБА_7 керуючи транспортним засобом марки «Fiat Scudo», д.н.з. НОМЕР_1 , була неуважна, не стежила за дорожньою обстановкою, не вибрала безпечної швидкості руху, дистанції, внаслідок чого здійснила зіткнення із транспортним засобом марки «ВАЗ 2103», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 . Після зіткнення, транспортний засіб марки «ВАЗ 2103» відкинуло та останній у свою чергу зіткнувся із транспортним засобом марки «Nissan Qashqai» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_7 порушила вимоги п.п. 1.5, 2.3б, 12.1,13.1 Правил дорожнього руху України.

Окрім того, 11 серпня 2019 року о 11 год. 30 хв. в м. Тернополі на перехресті вул. Микулинецька Чернівецька, ОСОБА_4 керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 2103», д.н.з. НОМЕР_2 , був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, перед перестроюванням із лівої смуги в праву смугу для руху, не переконався, що це буде безпечним та не створить небезпеки для інших учасників дорожнього руху, не надав дороги транспортному засобу марки «Fiat Scudo», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_7 , яка рухалася по смузі на яку мав намір перестроюватися, внаслідок чого відбулося зіткнення, після чого транспортний засіб марки «ВАЗ 2103», д.н.з. НОМЕР_2 від удару відкинуло та останній здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Nissan Qashqai» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 . Своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3б, 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 жовтня 2019 року ОСОБА_7 та ОСОБА_4 визнано винуватими у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу із стягненням в дохід держави в розмірі 340 грн., на кожного.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 18 листопада 2019 року постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 жовтня 2019 року залишено без змін.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч.6 ст.82 ЦПК України).

Таким чином, не підлягають доказуванню обставини дорожньо-транспортної пригоди яка мала місце 11 серпня 2019 року о 11 год. 30 хв. в м. Тернополі на перехресті вул. Микулинецька Чернівецька, за участю водіїв ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , внаслідок якої ОСОБА_4 , ОСОБА_7 допустили порушення Правил дорожнього руху України, а також винуватість останніх у її вчиненні, причинно-наслідковий зв`язок із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням майнової шкоди позивачу.

Згідно протоколу огляду колісного транспортного засобу від 17 серпня 2019 року, складеного аварійним комісаром, оцінювачем ОСОБА_8 , оглядом транспортного засобу марки «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_3 встановлено наступні пошкодження: бампера переднього розламане кріплення; крило переднє праве деформація; підкрилок передній правий розламаний; дверка передня права деформація, пошкодження ЛФП; розширювач переднього правого крила подряпини, сколи; фара права зламане кріплення; фара ліва зламане кріплення; вітрове скло тріщина з правої сторони; зміщення передньої правої стійки; кріплення переднього бампера (праве) розламане.

Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_3 , наданого суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_8 , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_3 , в результаті пошкодження його КТЗ при ДТП, з урахуванням ПДВ і без урахування втрати товарної вартості станом на 17 серпня 2019 року становить 36 249,05 грн.

Як вбачається із акту виконаних робіт від 05.09.2019 року та товарного чеку від 05.09.2019 року, виданих ФОП ОСОБА_9 , які були надані позивачем, вартість виконаних робіт по ремонту автомобіля марки «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_3 складає 6 769,00 грн. Також, згідно товарних чеків від 29.08.2019 року складених ФОП ОСОБА_10 на суму 17 900 грн. та 39 271 грн., вартість складових для ремонту транспортного засобу марки «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_3 , які були придбані ОСОБА_3 з метою проведення ремонту пошкодженого внаслідок ДТП належного їй транспортного засобу становить 57 171 грн.

Судом встановлено, що транспортний засіб марки «Fiat Scudo», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керувала водій ОСОБА_7 , застрахований у ПрАТ «СГ «ТАС» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ 9349496 від 12.12.2018 року.

Відповідно до умов договору (полісу) № АМ 9349496 від 12.12.2018 р., укладеного між ОСОБА_7 та ПрАТ «СГ «ТАС» розмір страхової суми (ліміту відповідальності) за шкоду, заподіяну майну, складає 100 000 гривень. Розмір франшизи складає 0 грн.

17 грудня 2019 року ОСОБА_3 звернулась до ПрАТ «СГ «ТАС» з письмовим повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 11.08.2019 року та надала копію звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_3 .

Згідно акту огляду транспортного засобу від 17.12.2019 року, складеного представником АТ «СГ «ТАС», автомобіль «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_3 , відновлено.

Як вбачається із страхового акту №05203/44/920, затвердженого начальником регіонального врегулювання страхових випадків АТ СГ «ТАС», зазначеним товариством відмовлено у страховій виплаті по події, яка трапилась 11 серпня 2019 року за участю забезпечувального транспортного засобу марки «Fiat Scudo», д.н.з. НОМЕР_1 , страхувальником якого виступала ОСОБА_7 .

Відповідно до інформації, викладеній у листі ПрАТ СГ ТАС від 05.03.2020 року №03423/9120, адресованій ОСОБА_3 , останній зазначеним страховиком відмовлено у виплаті страхового відшкодування на підставі п. 37.1.3. ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки автомобіль Nissan Qashqai 1.5 д.н.з. НОМЕР_3 було відновлено, що унеможливлює згідно Методики товарознавчої експертизи, проводити подальші процедури з оцінки автомобіля.

Крім цього, судом встановлено, що на час дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правову відповідальність водія транспортного засобу «ВАЗ 2103», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 було застраховано у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО №1482604 від 03.07.2019 року.

Відповідно до умов договору (полісу) №АО №1482604 від 03.07.2019 року, укладеного між ОСОБА_4 та ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» розмір страхової суми (ліміту відповідальності) за шкоду, заподіяну майну, складає 100 000 грн. Розмір франшизи складає 2 000 грн.

19.12.2019 року ОСОБА_3 звернулася до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» з письмовим повідомленням про настання даного страхового випадку.

19.12.2019 року представником ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за адресою м. Тернопіль вул.. Руська, 24 було проведено огляд транспортного засобу «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_3 та складено протокол огляду, в якому зафіксовано відсутність пошкоджень автомобіля.

Представником ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за участю позивача ОСОБА_3 19 грудня 2019 року складено акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) марки «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_3 , у якій зафіксовано, що зазначений транспортний засіб відновлено після дорожньо-транспортної пригоди.

Як вбачається з інформації викладеній у листі ТзОВ «Експертно-асистуюча компанія «Фаворит», адресованого ПрАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп від 20.01.2020 року №898, ТзОВ «Експертно-асистуюча компанія «Фаворит» позбавлена можливості виконати вимоги замовлення та надати звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу марки «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_3 , оскільки на 19 грудня 2019 року під час проведення огляду було встановлено, що зазначений транспортний засіб відремонтовано після дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до інформації, викладеній у листі ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» від 10.02.2020 р. №1219 адресованій ОСОБА_3 , останній відмовлено у виплаті страхового відшкодування на підставі п. 37.1.3. ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто у зв`язку із відсутністю пошкоджень зазначеного автомобіля.

Згідно інформації, викладеній у листі ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» від 17.03.2020 р. №2418, адресованій представнику позивача адвокату Шкільняку Б.М., повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 11 серпня 2019 року надійшло до товариства від ОСОБА_4 13.09.2019 року, від ОСОБА_3 19.12.2019 року, від ОСОБА_7 - 27.12.2019 року.

Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Спеціальним законом, який регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є Закон №1961-ІV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону (стаття 2).

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закону), страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом зазначеного Закону (статті 9, 22-31, 35, 36), настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в стому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

З огляду на вищевикладене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник і страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Таким чином, дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Відповідно до п.п. 33.1.4. п. 33.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. У випадку невиконання чи неналежного виконання страхувальником вказаного обов`язку страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника (підпункт 38.1.1. («г») пункту 38.1. статті 38 зазначеного Закону.

Відповідно до ст. 35.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Проте, відповідно до ст. 37.1.4. Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є не подання заяви про страхове відшкодування впродовж: одного року, якщо шкода заподіяна майну, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю, з моменту скоєння ДТП.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 червня 2018 року у справі № 910/7449/17, «....право кредитора (потерпілого) на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) обов`язкового страхування транспортних засобів узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що у свою чергу законодавець обмежує річним строком з моменту скоєння відповідної ДТП».

Також, суд зазначає, що згідно правової позиції, висвітленої Верховним Судом України у постанові від 16 квітня 2018 року у справі № 910/4790/17, ненадання позивачем доказів своєчасного звернення до відповідача з повідомленням про настання ДТП, не є порушенням, оскільки, з огляду на приписи підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), обов`язок щодо повідомлення страховика про настання ДТП виникло лише у водія застрахованого транспортного засобу, а не у позивача.

Таким чином, суд вважає, що обов`язок щодо повідомлення страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди виник у водіїв транспортних засобів марки «ВАЗ 2103», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 та марки «Fiat Scudo», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керувала водій ОСОБА_7 .. У випадку невиконання чи неналежного виконання страхувальником вказаного обов`язку страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника (підпункт 38.1.1. («г») пункту 38.1. статті 38 зазначеного Закону.

Відтак, суд відкидає твердження відповідачів ПрАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», а також ПрАТ «СГ ТАС» щодо невиконання позивачем зазначеної норми Закону, які підстави для відмови їй у виплаті страхового відшкодування.

Пунктом 33.3 статті 33 зазначеного Закону передбачено, що водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Згідно із п.37.1.3 п.37.1 ст.37 зазначеного Закону у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

За змістом наведеної правової норми порушення потерпілим передбачених законом обов`язків, зокрема залишення місця ДТП та надання страховику пошкодженого транспортного засобу не в тому вигляді, в якому він знаходився після ДТП, є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування лише у тому разі, якщо такі порушення перешкоджали страховику переконатися, що ця подія є страховим випадком, або унеможливили встановити розмір заподіяної шкоди.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі №570/1668/16ц.

Суду не надано доказів відповідачами, а саме ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», а також ПрАТ «Страхова група «ТАС», які б підтверджували проведення ними розслідування щодо отримання відповідних відомостей, у розумінні пунктів 34.1, 34.2 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п.19 Постанови Вищого спеціалізованого суду України від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», з урахуванням змісту статті 979 ЦК та статті 16 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку.

Суд вважає, що ПрАТ «СГ «ТАС» та ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» не надали доказів, які б підтверджували про неможливість встановлення ними розміру заподіяної шкоди позивачу, що є беззаперечною підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у разі невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених Законом 1961-IV. (постанова ВС від 03.10.2018 року у справі № 182/6271/16-ц).

Таким чином, враховуючи наведене, суд вважає, що не надання потерпілою ОСОБА_3 страховикам пошкодженого транспортного засобу не у тому вигляді, в якому він знаходився після ДТП, не є безумовною підставою позивачу для відмови йому у виплаті страхового відшкодування.

Статтею 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до умов договору (полісу) №АО №1482604 від 03.07.2019 року, укладеного між ОСОБА_4 та ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», розмір франшизи становить 2 000 грн.

Враховуючи наведене, оцінивши та дослідивши докази у судовому засіданні, суд вважає, що позов ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ОСОБА_4 у частині її вимог про стягнення страхового відшкодування підлягає до часткового задоволення. Відтак, суд вважає, що слід стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_3 18 124 грн. 52 коп. страхового відшкодування, а також із Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь позивача 16 124 грн. 52 коп. страхового відшкодування за мінусом суми франшизи, визначеної страховим полісом, із розрахунку (36249,05 / 2 = 18124,52, де 36249,05 сума заподіяного збитку із врахуванням зносу транспортного засобу, визначеного на підставі звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_3 , наданого суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_8 ).

Щодо вимог ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_4 1/2 збитків у зв`язку із пошкодженням автомобіля у розмірі 13845,47 грн., а також моральної шкоди у розмірі 15 000 грн., суд виходить з наступного.

Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

В силу вимог ч.1, 2 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням,зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За приписами статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до статті 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, зазначених у пункті 3 Постанови Пленуму від 31.03.1995 № 4 із змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 25.05.2001 № 5, від 27.02.2009 № 1, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.

Таким чином, суд дослідивши та оцінивши докази, вважає, що позов ОСОБА_3 у частині вимог до ОСОБА_4 про стягнення Ѕ збитків у зв`язку із пошкодженням автомобіля та моральної шкоди слід задовольнити частково, стягнувши у її користь із відповідача 13 845 грн. 48 коп. заподіяної матеріальної шкоди, 2 000 грн. суму франшизи, 2 000 грн. заподіяної моральної шкоди. При цьому, визначаючи розмір матеріальної шкоди суд виходить із розрахунку (63940 - 36249,05 = 27690,95 / 2 = 13845,48), де 63940 сума понесених фактичних витрат позивачем на відновлення транспортного засобу, 36249,05 сума заподіяного збитку із врахуванням зносу транспортного засобу, визначеного на підставі звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_3 , наданого суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_8 та яка на думку суду підлягає відшкодуванню страховиками. Також, визначаючи розмір заподіяної моральної шкоди позивачу, суд виходить із принципу розумності та справедливості та зазначає, що така шкода полягає у моральних стражданнях ОСОБА_3 , які полягали у пошкодженні відповідачем ОСОБА_4 належного їй майна, неможливістю тривалий час користуватись ним.

Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 141, 263, 265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ОСОБА_4 про стягнення страхового відшкодування, матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_3 18 124 (вісімнадцять тисяч сто двадцять чотири) грн. 52 коп. страхового відшкодування.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_3 16 124 (шістнадцять тисяч сто двадцять чотири) грн. 52 коп. страхового відшкодування.

Стягнути із ОСОБА_4 у користь ОСОБА_3 13 845 (тринадцять тисяч вісімсот сорок п`ять) грн. 48 коп. заподіяної матеріальної шкоди, 2 000 (дві тисячі) грн. суму франшизи, 2 000 (дві тисячі) грн. заподіяної моральної шкоди.

У решті вимог, відмовити.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 сплачений нею судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп., тобто по 280 (двісті вісімдесят) грн. 27 коп. із кожного, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 18 червня 2021 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан