Справа № 331/3857/18
Провадження № 2-п/331/15/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Антоненка М.В.,

при секретарі Федоровій К.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.09.2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.09.2018 року.

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_1 (далі - Відповідач) дізнався, що у грудні 2020 року з його пенсії було утримано суму в розмірі 1 051,40 грн. (Одна тисяча п`ятдесят одна гривня 40 коп.). В зв`язку із чим, він звернувся за роз`ясненнями до відділу обслуговування громадян Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя і отримав відповідь, що згідно виконавчих проваджень Олександрівського ВДВС у м. Запоріжжя Південно-Східного МУМЮ (м. Дніпро) (далі - ВДВС) з нього було стягнуто заборгованість перед Концерном «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» (далі - Позивач) і будуть стягуватись в подальшому до погашення заборгованості.

Представник ВДВС повідомив йому телефоном номер судової справи за яким з нього стягнуто кошти.

Ознайомившись із матеріалами справи 01 лютого 2021 року, йому стало відомо наступне. 24 вересня 2018 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя розглянуто цивільну справу № 331/3857/18 за позовом Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 11 024.46 грн. та судового збору в розмірі 1 762,00 грн. та винесено заочне рішення суду.

Зазначає, що в матеріалах справи міститься позовна заява Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» про стягнення заборгованості за комунальні послуги, в якій не вказано жодної інформації про Відповідача, окрім прізвища, ім`я, по-батькові та ІПН. В заяві не вказані дата народження, паспортні дані та способи зв`язку з Відповідачем. Місцем проживання вказана адреса стягнення заборгованості: АДРЕСА_1 .

Крім того, Позивачем не надано копію договору або будь-якого іншого документу, на підставі якого відкрито особовий рахунок НОМЕР_1 , за яким надавались послуги з центрального опалення та гарячого водопостачання в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Також відсутні будь-які документи, які б свідчили про проживання (перебування) Відповідача за даною адресою.

До позовної заяви додана довідка стосовно заборгованості послуги з центрального опалення та централізованого постачання гарячої води по особовому рахунку НОМЕР_1 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказана довідка не містить а ні номеру, а ні дати її складання. Відповідно до довідки, Відповідач, начеб то, має заборгованість 11024,46 грн. за період з січня 2015 року по грудень 2017 року згідно відкритого на його ім`я особового рахунку.

В позовній заяві Позивач посилається на норми ст.ст. 20, 21 Закону України 1875- IV «Про житлово-комунальні послуги», та вказує, що відсутність укладеного договору не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, що на його думку є доречним посиланням в рамках даної справи. Позивач навіть приводить постанову Верховного суду України від 30.10.2013р. по справі 6-59цс13. Однак Позивач не враховує у своїй позовній заяві, що у справі 6-59цс13 факт споживання житлово-комунальних послуг Відповідачами у справі встановлено судом! Так у вказаній постанові Верховного суду України вказано, що Судами встановлено, що відповідачі відповідно до свідоцтва про право власності є співвласниками квартири АДРЕСА_2 , в якій зареєстровані та проживають.

В ст. 1 Закону України 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальні послуги.

Звертає увагу суду на те, що вищевказані в матеріалах та рішенні суду, заборгованість та особовий рахунок, відповідно до якого надавались послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , та не мають до ОСОБА_1 ніякого відношення. Йому ніколи не належала ця квартира (в тому числі на правах спільної сумісної власності), ОСОБА_1 ніколи не винаймав її в оренду, не проживав і не був прописаний в даній квартирі, також жодних договорів або будь-яких інших документів із Позивачем про надання послуг із централізованого опалення та гарячого водопостачання він не укладав. Жодних звернень до Позивача про надання йому цих послуг за вищевказаною адресою не здійснював.

Зазначає, що перебуваючи в шоковому стані, він вимушений був звернутися до Центру надання адміністративних послуг для отримання Виписки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Дана виписка, в сукупності із його пропискою у паспорті та відсутністю будь-яких договорів оренди (найму) житлової квартири свідчить про те, що він не має жодного відношення до приміщення, та послуг що надавались начебто йому по цьому приміщенню Позивачем.

З 20.11.1974 року ОСОБА_1 постійно проживає за місцем реєстрації, а саме за адресою: АДРЕСА_3 (про що вказано на с. 11 його паспорта та в Домовій книзі). ОСОБА_1 не отримував жодних відомостей про вищезазначене судове провадження так саме, як і про виконавче провадження.

Таким чином, він не мав змоги з`явитися у судове засідання та надати обґрунтований відзив на позовну заяву та прибути до ВДВС для надання відповідних пояснень та/або отримання відомостей про провадження, оскільки взагалі не знав про вказані процеси та не має жодного відношення до приміщення та послуги, які, начебто, йому надавались в цьому приміщенні.

Вищевказані обставини також свідчать про те, що ОСОБА_1 не знав та не міг дізнатися про розгляд справи, оскільки проживає за іншою адресою, жодного відношення до адреси приміщення, на які відправлялась кореспонденція по даній справі, не має.

На сьогоднішній день, ОСОБА_1 досі не розуміє, на яких правових підставах Позивач використав його персональні дані для реєстрації його, як споживача, присвоєння йому особового рахунку та нарахування йому боргу.

Також залишається незрозумілим, на яких підставах вказав його як Відповідача у своїй позовній заяві.

Згідно ч. 1 ст. 2 Цивільно-процесуального кодексу України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Звертає увагу, що ч. 2 ст. 2 Цивільно-процесуального кодексу України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Частиною першою ст. 5 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Яким саме законом, або договором керувався суд під час ухвалення оспорюваного заочного рішення мені незрозуміло.

В Заочному рішенні по справі 331/3857/18 від 24 вересня 2018 року, судом встановлено, що на відповідача відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , відповідно до якого йому Концерном «МТМ» надавалися послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в квартирі АДРЕСА_4 . Однак судом не встановлено правових-підстав відкриття вказаного рахунку, належності боржника та інших обставин справи.

В тексті Заочного рішення суд посилається на ст. 901 ЦК України та зазначає, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Однак в матеріалах справи, як вже зазначалось вище, відсутній договір та будь які докази його наявності між ОСОБА_1 та Позивачем.

Відповідно, не зрозумілим є посилання суду на ст. 611, 629 Цивільного кодексу, оскільки, судом не встановлений факт а ні вчинення правочину, а ні укладання договору Відповідачем, тобто ОСОБА_1 із Позивачем. Також відсутні докази його конклюдентних дій та споживання послуг саме ним.

Цивільно-процесуальним кодексом України, а саме ч. 2 ст. 284 передбачено, що заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Однак, ч. 4 ст. 284 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Частиною 1 ст. 288 Цивільно-процесуального кодексу України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Обставини, що свідчать про поважність причин неявки Відповідача в судове засідання та не повідомлення їх суду, а також причини неподання відзиву полягають в наступному.

Дані обставини невідривно пов`язані з його запереченнями по справі. Вважає, той факт що він не має жодного відношення а ні до приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , а ні до боргу за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 11 024,46 грн., і відповідно не знав і не міг знати про розгляд справи, поважною причиною неявки у судове засідання та ненадання відзиву на позовну заяву, а також докази на які посилається у даній заяві вважає суттєвими для прийняття рішення по справі.

На підставі вищезазначеного просить суд поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення по справі 331/3857/18. Переглянути заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по цивільній справ № 331/3857/18 від 24.09.2018 року, яке ухвалене по справі за позовом про стягнення заборгованості. Скасувати заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по цивільній справ № 331/3857/18 від 24.09.2018 року, та ухвалити нове рішення, яким в позовних вимогах відмовити в повному обсязі. Стягнути із Позивача на користь Відповідача суму судового збору в розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 коп.). Скасувати видані виконавчі листи видані на підставі заочного рішення Олександрівського районного суду м. Запоріжжя по цивільній справ № 331/3857/18 від 24.09.2018 року. Зобов`язати Олександрівський ВДВС у м. Запоріжжя Південно-Східного МУМЮ (м. Дніпро) та Концерном «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» повернути раніше стягнені кошти за виконавчими листами, виданими на підставі заочного рішення Олександрівського районного суду м. Запоріжжя по цивільній справ № 331/3857/18 від 24.09.2018 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримав та просив її задовольнити.

Представники позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просили прийняти рішення на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.09.2018 року позовні вимоги Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання задоволені. Стягнуто з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» (місцезнаходження: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137, ) заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з січня 2015 року по грудень 2017 року в сумі 11024 (одинадцять тисяч двадцять чотири) гривні 46 копійок та судовий збір в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок.

Згідно частини першої статті 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з*явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Зі змісту ст. 288 ЦПК України випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе лише у випадку встановлення судом двох обставин: відповідач не з*явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 судову повістку про виклик до суду на 24.09.2018 року на 09 год. 30 хв. не отримував та відповідно участі у розгляді справи не приймав, процесуальні права не реалізовував.

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя направляв рекомендованим листом судове повідомлення відповідачу у цій справі щодо розгляду відповідної справи 25.07.2018 р. Це судове повідомлення направлялось на поштову адресу, яка зазначена у позовній заяві. При направленні зазначеного рекомендованого листа Жовтневий районний суд м. Запоріжжя користувався послугами підприємства поштового зв`язку Публічне акціонерне товариство «Укрпошта» (далі -ПАТ «Укрпошта»). Однак конверт з повідомленням повернувся на адресу суду першої інстанції з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Згідно з положеннями ст. 128 ЦПК України, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

В свою чергу частина 6 ст. 187 ЦПК України зазначає, що у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Згідно із вимогою частини першої та другої статті 76 ЦПК України судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку.

Так, Верховний Суд в окремій ухвалі по справі № 761/15565/16-ц від 23 січня 2019 року звернув увагу пошти на необхідність доставки судових повісток адресатам згідно з вимогами процесуального законодавства.

Зокрема, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зобов`язав Укрпошту привести процедуру направлення судових повідомлень рекомендованими листами, зокрема в частині відміток про причини їх невручення, у відповідність до вимог цивільного процесуального законодавства. Окрема ухвала з цього приводу у справі №761/15565/16-ц від 23 січня 2019 року.

Ані Закон про поштовий зв`язок, ані Правила не передбачають для судових повідомлень, направлених рекомендованим листом, довідки із зазначенням причини повернення - «за закінченням терміну зберігання», яка засвідчується підписом працівника поштового зв`язку та відбитком календарного штемпеля. Зазначене за своїм сутнісним змістом не є причиною невручення, а є причиною повернення. З зазначених норм права випливає, що у разі повернення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», мають зазначатись причини невручення, а не причини повернення такого рекомендованого листа.

Крім того, як зазначено у заяві ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення та підтверджено матеріалами справи долученими до заяви, ОСОБА_1 з 20.11.1974 року постійно проживає за місцем реєстрації, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується сторінкою 11 його паспорта та Домовою книгою.

Тому суд вважає, що це є поважною причиною пропуску 24.09.2018 року судового засідання у Жовтневому районному суді м. Запоріжжя.

01.02.2021 року ОСОБА_1 отримав копію згаданого вище заочного рішення суду і у встановлений закон строк подав заяву про його перегляд.

Згідно з ч. 1 ст. 284 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України ), заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідач зазначає, що не з`явився у судове засідання та не подав відзиву на позовну заяву з поважних причин, бо не отримував судової кореспонденції, оскільки зареєстрований та фактично мешкає за іншою адресою, а докази, на які спирається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Окрім того, доводи відповідача ОСОБА_1 про відсутність у нього заборгованості перед Концерном «МТМ» є важливими для з`ясування обставин справи і підлягають перевірці в судовому засіданні, однак, заявити про це відповідач міг тільки до винесення рішення у справі.

Із змісту ч. 1 ст. 284 ЦПК України вбачається, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

У відповідності до ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Як на думку суду, заява про перегляд заочного рішення суду в частині його скасування є обґрунтованою та містить заперечення, які слід ретельним чином дослідити в судовому засіданні, що в свою чергу, може суттєво вплинути на прийняте судом рішення. Крім того, дійсно відповідач ОСОБА_1 не отримував судової повістки на 24.09.2018 року на 09 год. 30 хв. та не був присутній в судовому засіданні і не мав можливості приймати участь у змагальному процесі, оскільки зареєстрований та фактично проживає за іншою адресою, а ні ж та яка зазначена позивачем по справі.

На підставі викладеного, суд вбачає підстави для скасування заочного рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з*явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав докази, на які він посилається та які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Крім того, суд вважає причину пропущення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24 вересня 2018 року, поважною, а тому приходить до висновку про поновлення заявнику ОСОБА_1 строку на її подання.

Що стосується вимог заявника ОСОБА_1 про стягнення з Концерну «МТМ» на його користь понесених судових витрат у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 454,00 грн.; скасуванні виконавчих листів виданих на підставі заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по цивільній справ № 331/3857/18 від 24.09.2018 року; зобов`язанні Олександрівський ВДВС у м. Запоріжжя Південно-Східного МУМЮ (м. Дніпро) та Концерном «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» повернути раніше стягнені кошти за виконавчими листами, виданими на підставі заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по цивільній справ № 331/3857/18 від 24.09.2018 року, суд приходить до висновку, що у задоволенні цих вимоги заявника слід відмовити, оскільки, відповідно до положень ст. ст. 287, 288 ЦПК України при вирішенні судом питання про скасування заочного рішення не передбачено вирішення цих вимог.

Керуючись ст. ст. 287, 288 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.09.2018 року задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.09.2018 року по справі ЄУН № 331/3857/18, провадження № 2/331/1134/2018 за позовом Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.09.2018 року по справі ЄУН № 331/3857/18, провадження № 2/331/1134/2018 за позовом Концерну «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання скасувати.

Розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Призначити розгляд цієї справи у підготовче судове засідання, яке відбудеться в приміщенні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя 11.11.2021 року о 09 годині 00 хвилин.

Встановити відповідачу 15 (п`ятнадцятиденний) строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, в якому викладаються заперечення проти позову.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 178 ЦПК України до відзиву додаються: докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; документи, що підтверджують надіслання ( надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Зобов*язати відповідача одночасно із надісланням (наданням) відзиву до суду надіслати (надати) копію такого відзиву та доданих до нього документів позивачу.

Роз*яснити, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Учасники процесу можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб адресою сторінки на офіційному веб порталі судової влади України: http://court. gov.ua/fair/sud0808.

Копію ухвали надіслати сторонам для відома та виконання.

У підготовче судове засідання викликати сторони по справі.

В задоволенні решти заявлених вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу підписано суддею 14.07.2021 року.

Суддя: М.В.Антоненко