К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 липня 2021 року місто Київ

справа № 361/8918/20

апеляційне провадження № 22-ц/824/8656/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Головачова Я.В.,

суддів: Вербової І.М., Шахової О.В.

за участю секретаря судового засідання: Коцюрби Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області у складі судді Василишина В.О. від 16 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства Броварської міської ради Київської області "Броваритепловодоенергія" про визнання недійсним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до КП Броварської міської ради Київської області "Броваритепловодоенергія" про визнання недійсним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення.

Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 у період з 22 жовтня 2019 року по 7 жовтня 2020 року працювала на посаді юрисконсульта 2 категорії юридичного відділу в КП Броварської міської ради Київської області "Броваритепловодоенергія".

3 вересня 2019 року ОСОБА_2 написала заяву про отримання копії наказу № 553-к "Про персональне попередження працівника ОСОБА_2 про наступне вивільнення" та подала її до приймальні директора підприємства. Після цього, згадавши про наказ від 17 серпня 2020 року № 515-к "Про доручення виконання обов`язків начальника юридичного відділу за період із 25 серпня 2020 року по 31 серпня 2020 року", хотіла також вказати і його, однак заява вже була передана на резолюцію директору. Наступного дня ОСОБА_2 усно повідомила відповідальних працівників про те, що забула дописати у заяві ще один наказ по

підприємству і вони домовилися, що буде видано дві копії наказів, а у заяві від 3 вересня 2020 року ОСОБА_2 допише ще наказ № 515-к.

У зв`язку з перебуванням начальника юридичного відділу ОСОБА_3 на лікарняному у період з 14 вересня по 17 вересня 2020 року її посадові обов`язки виконувала ОСОБА_1 . У телефонній розмові ОСОБА_3 надала позивачу розпорядження про отримання заяви ОСОБА_2 у начальника відділу персоналу ОСОБА_4 та надати на неї письмову відповідь з підстав того, що, на її переконання, заява про надання копій наказів є зверненням і таку відповідь слід надати відповідно до положень Закону України "Про звернення громадян".

Отримавши заяву ОСОБА_2 з резолюцією директора КП Броварської міської ради Київської області "Броваритепловодоенергія", позивач повідомила заступнику директора підприємства про те, що вимога заявника про надання копій наказів не потребує надання письмової відповіді. Достатньо резолюції керівника підприємства про надання копій наказів та звернулася до ОСОБА_5 з метою отримання вказаного письмового дозволу.

Зважаючи на те, що ОСОБА_2 домовилась з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що вона допише у заяву і другий наказ від 17 серпня 2020 року № 515-к, позивач надала заявнику можливість це здійснити.

Після того, як ОСОБА_3 вийшла з лікарняного, вона зобов`язала позивача та ОСОБА_2 надати письмові пояснення на ім`я директора підприємства щодо самовільного допису останньою другого наказу після резолюції директора та без погодження збільшення обсягу витребуваної інформації.

21 вересня 2020 року відповідно до наказу директора КП Броварської міської ради Київської області "Броваритепловодоенергія" ОСОБА_7 № 281 позивачу оголошено догану за невиконання обов`язків згідно з посадовою інструкцією, не попередження керівника підприємства про виявлену фальсифікацію у заяві ОСОБА_2 , а саме: дописування останньою додаткової вимоги в оригіналі заяви.

Посилаючись на те, що в наказі про оголошення догани не зазначено, в чому конкретно полягає порушення нею трудових обов`язків, які зазначені у посадовій інструкції, з якими вона взагалі не ознайомлена, чи колективному договорі; які негативні наслідки дисциплінарного порушення для роботи підприємства спричинені; яка конкретно норма Кодексу законів про працю України порушена, позивач просила суд визнати наказ про оголошення догани недійсним та скасувати його.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позовні вимоги є недоведеними, оскільки факт порушення виконання трудових обов`язків позивачем підтверджується матеріалами справи і дисциплінарне стягнення у виді догани відповідає вчиненому проступку.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Скаржник зазначає, що суд безпідставно розглянув справу у її відсутність, оскільки вона подавала заяву про розгляд справи у її відсутність лише в судове засідання, призначене на 15 лютого 2021 року, а в судове засідання, призначене на 16 березня 2021 року, вона не змогла з`явитися, це була її перша неявка і суд мав відкласти розгляд справи. Висновок суду про порушення нею трудових обов`язків є помилковим, оскільки нічим не підтверджений, в матеріалах справи відсутні докази порушення нею посадових обов`язків, зокрема вона навіть не була з ними ознайомлена, що підтверджується відсутністю підпису в інструкції. Наказ про оголошення догани не містить посилання на конкретні норми законодавства, встановлені інструкцією чи локальними актами посадові обов`язки, які порушені позивачем. Крім того, заява ОСОБА_2 не була належним чином зареєстрована у підприємстві та взагалі відсутня в матеріалах справи, що унеможливлює встановлення винних дій позивача.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції підтримали апеляційну скаргу з наведених в ній підстав та просили її задовольнити.

Представник КП Броварської міської ради Київської області "Броваритепловодоенергія" - Мазуренко Т.С. заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що наказом директора КП Броварської міської ради Київської області "Броваритепловодоенергія" Краснощок О.В. від 21 жовтня 2019 року № 693-к ОСОБА_1 призначено на посаду юрисконсульта 2 категорії юридичного відділу КП Броварської міської ради Київської області "Броваритепловодоенергія" (а.с.16).

На підставі наказу про доручення виконання обов`язків від 14 вересня 2020 року № 579-к у період з 14 вересня 2020 року по 17 вересня 2020 року ОСОБА_1 виконувала обов`язки начальника юридичного відділу (а.с.21).

21 вересня 2020 року відповідно до наказу директора КП Броварської міської ради Київської області "Броваритепловодоенергія" ОСОБА_7 № 281 позивачу оголошено догану на підставі статей 139, 140, 147, 147-1, 149 КЗпП України та колективного договору за невиконання обов`язків згідно з посадовою інструкцією, не попередження керівника підприємства про виявлену фальсифікацію у заяві ОСОБА_2 , а саме: дописування останньою додаткової вимоги в оригіналі заяви. Оголошено догану юрисконсульту юридичного відділу Супрун А.І. за самовільне дописування додаткової вимоги в оригіналі заяви, без погодження керівника підприємства.

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини 1 статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Власник або уповноважений ним орган не має права вимагати від працівника виконання роботи, не обумовленої трудовим договором (стаття 31 КЗпП України).

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівник зобов`язаний працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення (частина 1 статті 147 КЗпП України).

Відповідно до статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Порушення трудової дисципліни - це невиконання чи неналежне виконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Трудові обов`язки працівника визначаються у посадовій (робочій) інструкції. КЗпП України не містить переліку випадків, в яких може застосовуватися догана чи звільнення. Притягнення до дисциплінарної відповідальності і накладення стягнення - це право роботодавця, а не його обов`язок. При визначенні виду стягнення враховуються попередня робота працівника, його ставлення до праці. До застосування дисциплінарного стягнення власник повинен зажадати від працівника письмові пояснення. Якщо працівник відмовився від цього, власник повинен скласти акт про відмову від дачі пояснень і провести дисциплінарне розслідування порушення трудової дисципліни. Власник підприємства зобов`язаний, застосовуючи певний вид дисциплінарного стягнення, видати наказ (розпорядження), в якому в обов`язковому порядку зазначити мотиви застосування стягнення.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на

працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

Як убачається з матеріалів справи, 3 вересня 2020 року юрисконсульт юридичного відділу КП Броварської міської ради Київської області "Броваритепловодоенергія" Супрун А.І. написала заяву на ім`я директора КП Броварської міської ради Київської області "Броваритепловодоенергія" ОСОБА_7 про надання копії наказу від 1 вересня 2020 року № 553 про персональне попередження на наступне вивільнення.

На вказану заяву накладено резолюцію директора ОСОБА_7 , виконавцями вказано ОСОБА_5 , ОСОБА_3 .

В подальшому до заяви ОСОБА_2 дописала вимогу про надання копії наказу про виконання обов`язків начальника юридичного відділу за період з 25 серпня 2020 року по 31 серпня 2020 року.

У письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначала, що ОСОБА_2 дописала у своїй заяві від 3 вересня 2020 року вимогу про отримання копії наказу про виконання обов`язків начальника юридичного відділу у період з 25 серпня 2020 року по 31 серпня 2020 року, але не повідомила про це директора та заступника через великий обсяг роботи (а.с.43).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції не врахував, що наказ про накладення на позивача дисциплінарного стягнення не відповідає вимогам трудового законодавства, зокрема у ньому не зазначено, що саме порушено ОСОБА_1 під час виконання її посадових обов`язків.

Крім того, в матеріалах справи немає жодного документа, який підтверджував би коло посадових обов`язків ОСОБА_1 , ані як юрисконсульта 2 категорії юридичного відділу, ані як начальника юридичного відділу (на період тимчасового виконання обов`язків начальника). Більше того, наявна в матеріалах справи копія посадової інструкції юрисконсульта 2 категорії юридичного відділу не підписана позивачем, що свідчить про те, що з інструкцією вона не ознайомлена (а.с.18).

Оскільки з наявних в матеріалах справи документів неможливо встановити коло обов`язків позивача, які є складовими трудової функції працівника, встановити належне їх виконання, колегія суддів доходить висновку, що оголошена ОСОБА_1 догана є неправомірною.

Разом з цим, вимога про визнання наказу про оголошення догани недійсним не може бути задоволена, оскільки у цивільному праві інструмент визнання недійсності застосовується лише до правочинів, яким наказ не являється.

Також колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке полягає у розгляді справи у відсутність позивача, оскільки, будучи належним чином повідомлена про розгляд справи, вона не з`явилася в судове засідання, а враховуючи наявне в матеріалах справи клопотання про розгляд справи у її відсутність, суд правомірно розглянув справу без її участі.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, щовідмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, що відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду й ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 .

Відповідно до частин 1, 2, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування рішення суду першої інстанції та часткове задоволення позову, з КП Броварської міської ради Київської області "Броваритепловодоенергія" на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 102 грн.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2021 року скасувати і ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_1 до комунального підприємства Броварської міської ради Київської області "Броваритепловодоенергія" про визнання недійсним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення задовольнити частково.

Скасувати наказ комунального підприємства Броварської міської ради Київської області "Броваритепловодоенергія" від 21 вересня 2020 року № 281 "Про застосування дисциплінарного стягнення" в частині оголошення догани ОСОБА_1 .

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з комунального підприємства Броварської міської ради Київської області "Броваритепловодоенергія" (07400, Київська область, місто Бровари, вулиця Грушевського, 3-А; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 2 102 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: