САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №199/9298/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2021 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретареві Биковій Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду у м. Дніпро матеріали цивільної справи за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

13 листопада 2019 року представник АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого зазначив, що 03.07.2007 між банком та ОСОБА_1 був підписаний договір №DNK0AK88360415, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 163614,00 грн. терміном до 02.07.2014 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак відповідач ОСОБА_1 порушила умови договору та не виконала покладені на неї зобов`язання за даним договором, у зв`язку з чим станом на 02.08.2019 має заборгованість 493351,73 грн., що складається з: 7023,84 грн. заборгованість за кредитом, 133774,40 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 5029,20 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 347525,29 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Просить стягнути із відповідача заборгованість у розмірі 493352,73 грн. за кредитним договором № DNK0AK88360415 від 03.07.2007 та судові витрати у розмірі 7400,29 грн.

14 квітня 2021 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська скасовано заочне рішення від 30.12.2020 та призначено справу до розгляду у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження.

17 травня 2021 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив суд розглядати справу без його участі.

Від відповідача ОСОБА_1 через канцелярію суду надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволенні в повному обсязі.

Враховуючи позицію представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.1050 та ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2013 року, встановлено, що 03 липня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №DNK0AK88360415 згідно умов якого відповідач надав позивачеві грошові кошти в розмірі 163614 грн. з яких 100000 гривень на придбання автомобіля Mitsubishi L 200. З метою забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором, між сторонами 03 липня 2007 року було укладено договір застави №DNK0AK88360415 згідно умов якого позивач, як заставодавець, надав відповідачеві, як заставодержателю, автомобіль Mitsubishi L 200.

Вказаним рішенням суду також встановлено, що 26 жовтня 2012 року складено акт передачі автомобіля ОСОБА_1 представникам ПриватБанку згідно якого автомобіль передано від позивача відповідачеві. При цьому, акт поданий представником відповідача підписаний всіма особами, які його склали. В день складення вказаного акту автомобіль було вилучено відповідачем у позивача.

На виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2013 року по цивільній справі №201/2695/13-ц судом був виданий виконаний лист щодо зобов`язання ПАТ КБ «Приватбанк» повернути ОСОБА_1 автомобіль Mitsubishi L 200, 2007 року випуску, № кузова/шасі НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_2 , та державним виконавцем Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ постановою ВП №39177341 від 17 жовтня 2013 року відкрито відповідне виконавче провадження (а.с.99-101).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2014 року, вилучено з чужого незаконного володіння ПАТ КБ «Приватбанк», автомобіль Mitsubishi L 200, 2007 року випуску, № кузова/шасі НОМЕР_1 , д/н НОМЕР_2 та повернуто ОСОБА_1 . Стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 20000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп. (а.с.95, 96).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд виходив з наступного.

В силу ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

У відповідності до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З огляду на положення ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частиною 2 ст.78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.89 ЦПК України жодні докази не мають заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Суд критично ставиться до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №DNK0AK88360415 від 03.07.2007, оскільки згідно висновків незалежної аудиторського перевірки ТОВ «Аудиторська фірма «Аудит-Дніпроконсульт» від 28.01.2015, ОСОБА_1 в погашення своїх зобов`язань за період по договору №DNK0AK88360415 від 03.07.2007, перерахована сума у розмірі 205545,64 грн. (за умови обов`язкових платежів на суму 163283,22 грн.), що свідчить про те, що позичальником на виконання умов діючого кредитного договору (строк дії договору 02.07.2014), систематично перераховувались грошові кошти на погашення взятих на себе зобов`язань. Виходячи з розрахунку сум обов`язкових платежів в щомісячному розмірі 2206,53 грн. і фактичних платежів, зобов`язання по договору №DNK0AK88360415 від 03.07.2007, позичальником виконані станом на 01 вересня 2013 року. Сума переплати позичальником на погашення кредиту і відсотків за користування кредитом станом на 01 вересня 2013 року складає 42262,42 грн. (а.с.78-84).

Даючи правову оцінку дослідженим доказам, суд доходить висновку, що позивачем не доведено факт наявності у відповідача заборгованості за кредитним договором №DNK0AK88360415 від 03.07.2007, у зв`язку з чим, позовні вимоги є необґрунтованими та у їх задоволенні слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 14, 526, 527, 530, 549, 551, 610, 611, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.5-13, 34, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (м. Київ, вул. Грушевського, буд.1-д, код ЄДРПОУ 14360570) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.П.Румянцев