02.07.2021 227/1593/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

02 липня 2021 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Левченка А.М.,

за участю секретаря судового засідання Черкасової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Білозерської міської ради, що діє в інтересах малолітнього ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2021 року представник Органу опіки та піклування Білозерської міської ради, який діє в інтересах неповнолітньої дитини: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 та має одну малолітню дитину - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з 14.09.2020 року перебуває у центрі соціально-психологічної реабілітації дітей Добропільської міської ради. За час перебування дитини у центрі, його мати жодного разу його не відвідувала. ОСОБА_2 на телефонні дзвінки спеціалістів служби у справах дітей не відповідає, не цікавиться життям та здоров`ям дитини. Відомості про батька дитини записані згідно ч.1 ст.135 СК України. Також 10.09.2020 року було встановлено, що ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями, тому дитина залишилась без батьківського нагляду та займається бродяжництвом в м.Білозерське, розповідає, що його побила мати, тому робітниками поліції дитина була поміщена до дитячого відділення Добропільської ЛІЛ. 14.09.2020 року відповідач не забрала дитину з лікарського закладу. Крім того ОСОБА_2 неодноразово притягалась до адміністративної відповідальності, ніяким чином не піклується про дитину, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. У зв`язку з викладеним Орган опіки та піклування Білозерської міської ради просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітнього сина ОСОБА_1 та стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилася з невідомих суду причин. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. З заявою про відкладення розгляду справи з повідомленням причин неявки до суду не зверталася. Правом надання відзиву на позовну заяву не скористалась.

Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За відомостями суду місце проживання відповідача є за адресою: АДРЕСА_1 , на яку останній направлялися повістки. Іншої адреси відповідачка суду не повідомляла, заяв та клопотань по справі до суду не надходило. Тому суд зі згоди позивача постановляє рішення при заочному розгляді справи.

Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, вивчивши надані суду документи, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 15.03.2016 року відділом державної РАЦС по м.Добропіллю Добропільського МУЮ у Донецькій області, актовий запис №101 (а.с.8).

Батьком дитини записаний ОСОБА_3 , відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України, на підтвердження чого до матеріалів справи було додано копію Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.9).

Наказом служби у справах дітей Білозерської міської ради №15 від 25 лютого 2021 року було вирішено взяти на облік малолітнього ОСОБА_1 , як такого, що проживає в сім`ї. де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків (а.с.12).

17.03.2021 року службою у справі дітей Білозерської міської ради на адресу місця проживання відповідачки було надіслано попередження про відповідальність за неналежне виховання, утримання, навчання, розвиток, здоров`я дітей (а.с.15).

Згідно повідомлення центру надання соціальних послуг Білозерської міської ради №01-07/117 від 25.03.2021 року встановлено, що сім`ю ОСОБА_2 неможливо взяти під соціальний супровід, у зв`язку з тим, що за своєю адресою: АДРЕСА_1 її ніколи не буває, в телефонному режимі постійно обіцяє бути вдома та надати доступ до житлового приміщення, але своєї обіцянки не дотримується. Під час останнього візиту було залишено повідомлення про відвідування, але по теперішній час ОСОБА_2 ніяк не відреагувала (а.с.14).

Відповідно до актів обстеження умов проживання гр. ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16, 17) встановлено, що 04.03.2021 року до квартири потрапити не можливо, оскільки остання була відсутня дома, було залишено повідомлення із запрошенням до ССД Білозерської міської ради. 17.03.2021 року також не виявилось можливим потрапити до квартири з метою перевірки умов проживання дитини, з причини відсутності ОСОБА_2 вдома.

В матеріалах справи мається психолого-педагогічна характеристика ОСОБА_1 , яка видана 04.03.2021 року Центром соціально-психологічної реабілітації дітей Добропільської міської ради №297, відповідно до якої ОСОБА_1 зарахований до центру 14.09.2020 року, у зв`язку з невиконанням матір`ю батьківських обов`язків, хлопчик занедбаний, уникає зорового контакту, у вспілкуванні не ініціативний, мовчазний, невпевнений у собі. Під час бесіди хвилюється, закриває очі. Навчається в бєлозерській ЗОШ І-ІІІ ступенів №15 з першого класу за допоміжною програмою, учень 3го класу, програму засвоює на низькому рівні, пізнавальна активність низька, увага не стійка, постійно відволікається, потребує детального роз`яснення, завдання не розуміє. Має здорову механічну пам`ять. Знання про оточуючий вік не відповідає віку, словниковий запас низький. До дорослих ставиться з повагою, виконує доручення. На критичні зауваження реагує, прислуховується до порад, дисципліну не порушує. Робота центру СПРД з сім`єю не здійснюється, з матір`ю відсутній зв`язок, за час перебування в центрі, мати жодного разу не відвідала дитину, не відповідає на телефонні дзвінки, не цікавиться життям ані успіхами сина (а.с.18).

Згідно наданої інформації начальника СП Відділу поліції №1 Покровського РУП в Донецькій області №7869/3021/2021 від 16.03.2021 року вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 п`ять разів притягалась до адміністративної відповідальності, а саме: 19.09.2020 року за розпивання алкоголю у громадських місцях, тобто за ч.1 ст.178 КУпАП; 21.09.2020 року за знаходження в стані алкогольного сп`яніння у громадському місці, а також за домашнє насильство в сім`ї, тобто за ч.2 ст.178 та ч.1 ст.173-2 КУпАП; 10.12.2020 року за перебування в громадських містах під час карантину без захисної маски, тобто за ч.2 ст.44-3 КУпАП; 13.12.2020 року за ч.1 ст.127 КУпАП (а.с.19-22).

Згідно висновку виконкому Білозерської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітнього сина від 15 квітня 2021 року №02/11-931, орган опіки та піклування Білозерської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно її малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.23-25).

Звертаючись до суду із позовом про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, орган опіки та піклування посилається на те, що відповідач покладених на неї батьківських обов`язків не виконує; не бере участі у забезпеченні та вихованні дитини.

Стаття 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини.

Частиною 2 ст.27 Конвенції передбачено, що батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

За змістом ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Як передбачено ч.4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно із п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України в пп. 15, 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них, а також повно і всебічно досліджувати обставини справи, оскільки, позбавлення батьківських прав - це крайній захід впливу на недобросовісних батьків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Як встановлено судом, хлопчик ОСОБА_1 з 14.09.2020 року перебуває у центрі соціально-психологічної реабілітації дітей Добропільської міської ради, за час його перебування в центрі, мати, тобто відповідач ОСОБА_2 жодного разу не відвідала дитину, з нею відсутній зв`язок, оскільки на телефонні дзвінки вона не відповідає, не цікавиться життям, здоров`ям та успіхами дитини, матеріально дитину не забезпечує.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач самоусунулася від виховання і утримання свого сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не займається його вихованням та матеріальним забезпеченням, не цікавиться його життям, станом здоров`я та успіхами в навчанні, тобто свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, свідомо не вчиняє дій, спрямованих на відновлення повноцінного спілкування з сином, який потребує батьківської уваги та виховання, а тому позовна вимога про позбавлення відповідача батьківських прав відносно її сина є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

За правилами частини 4 статті 167 СК України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.

Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування (частина 5 статті 167 СК України).

Згідно вимог ст.243 СК України, опіка установлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, та позбавлена батьківського піклування. Опіка встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

З урахуванням того, що батько дитини у свідоцтві про його народження записаний зі слів матері відповідно до ч.1 ст.135 СК України, а інші родичі, такі як бабуся, дід, повнолітні брати або сестри та інші родичі судом і органом опіки та піклування не встановлені, хлопчика не можливо передати на опікування рідним.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку щодо передачі малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на опікування Органу опіки та піклування Білозерської міської ради, для проведення заходів соціально - правового захисту прав та інтересів дитини.

Згідно із ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ч.3 ст.166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом ст.181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду, крім іншого, у частці від доходу її матері, батька. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, також враховує стан здоров`я та матеріальне становище відповідача.

Як передбачено ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З врахуванням всіх цих обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовною заявою до суду і до досягнення ОСОБА_1 повноліття.

Суд вважає, що такий розмір аліментів на утримання дитини забезпечить належний фізичний та моральний розвиток дитини, та відповідатиме потребам дитини, при цьому не порушить права відповідача.

З огляду на викладені обставини, суд вважає за необхідне стягнути із відповідачки аліменти на утримання малолітньої дитини.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 150, 164, 166, 180-183, 191 СК України, ст.ст.263-265, 273, 352, 354, 430 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ

Позовну заяву Органу опіки та піклування Білозерської міської ради, що діє в інтересах малолітнього ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позбавити батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Передати дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на опікування Органу опіки та піклування Білозерської міської ради.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 квітня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття, які слід перераховувати на особистий рахунок дитини відкритий у Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України».

Зобов`язати Орган опіки та піклування Білозерської міської ради відкрити особистий рахунок на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України», для перерахування аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Донецького апеляційного суду, або через Добропільський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Копію рішення направити сторонам.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

позивач - Орган опіки та піклування виконкому Білозерської міської ради, , 85013, Донецька область, м.Білозерське, вул. імені Олександра Первія, 4;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце мешкання: АДРЕСА_1 .

Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Повний текст рішення складено 12 липня 2021 року.

Головуючий суддя А.М. Левченко

02.07.2021