Ухвала

04 березня 2021 року

м. Київ

справа № 2-1939/10

провадження № 61-2511ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Дундар І. О. розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», яка підписана представником Денисюк Світланою Олександрівною, на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 03 листопада 2020 року та постанову Сумського апеляційного суду від 05 січня 2021 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі - ТОВ «Довіра та Гарантія») засобами поштового зв`язку 15 лютого 2021 року подало до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником Денисюк С. О. , на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 03 листопада 2020 року та постанову Сумського апеляційного суду від 05 січня 2021 року.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України (в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон України № 2147-VІІІ, що набув чинності 15 грудня 2017 року) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини третьої статті 58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

У частині четвертій статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

За приписами частини третьої статті 392 ЦПК України касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо, зокрема, касаційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Касаційна скарга ТОВ «Довіра та Гарантія», яка підписана представником Денисюк С. О., не відповідає вимогам частини третьої статті 392 ЦПК України, оскільки підписана особою, яка не має права її підписувати.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» особі, яка склала присягу адвоката України, радою адвокатів регіону у день складення присяги безоплатно видаються свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката України.

Зазначене дає підстави вважати, що статус особи, як адвоката може підтверджуватись свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю або посвідченням адвоката України.

Аналіз доданого до касаційної скарги копії довіреності № 1240 від 19 червня 2020 року свідчить, що Денисюк С. О. уповноважений представляти інтереси ТОВ «Довіра та Гарантія».

Документів, що підтверджують статус представника особи, яка подає касаційну скаргу, як адвоката до касаційної скарги не додано.

Подана представником Денисюк С. О. за довіреністю ТОВ «Довіра та Гарантія» касаційна скарга на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 03 листопада 2020 року та постанову Сумського апеляційного суду від 05 січня 2021 року не відповідає частині третій статті 131-2 та підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV Перехідні положення Конституції України з таких підстав.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України № 1401-VIII від 02 червня 2016 року «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)».

За приписами частини третьої статті 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

У підпункті 11 пункту 16-1 розділу XV Перехідні положення Конституції України закріплено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року. Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності даним Законом, здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

У статті 8 Конституції України встановлено, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Приписи частини третьої статі 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Таким чином, з 01 січня 2017 року представництво у Верховному Суді у справах, провадження у яких розпочате після 30 вересня 2016 року, має здійснюватися адвокатами.

По своїй суті підписання та/або подання касаційної скарги є процесуальними формами реалізації повноважень із представництва, яке має здійснюватися адвокатами.

За відсутності ордера, довіреність повинна містити інформацію, що повноваження на представництво в суді надано саме адвокату, а не громадянину.

Зі змісту доданої копії довіреності № 1240 від 19 червня 2020 року не вбачається, що повноваження з представництва ТОВ «Довіра та Гарантія» надано саме адвокату Денисюк С. О., тобто довіреність сама по собі не є доказом, що підтверджує повноваження адвоката, а також не свідчить про те, що у відносинах з довірителями Денисюк С. О., як представник за довіреністю, виступає у статусі адвоката. Крім того, до матеріалів касаційної скарги не додано доказів на підтвердження того, що Денисюк С. О. має право представляти ТОВ «Довіра та Гарантія» як представник (адвокат) на підставі довіреності, так і в порядку самопредставництва відповідно до положень частини третьої статті 58 ЦПК України.

На підставі викладеного, згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України, касаційна скарга ТОВ «Довіра та Гарантія», яка підписана представником Денисюк С. О., на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 03 листопада 2020 року та постанову Сумського апеляційного суду від 05 січня 2021 року підлягає поверненню, у зв`язку з тим, що підписана особою, яка не має права її підписувати.

На підставі викладеного, керуючись статтями 260, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», яка підписана представником Денисюк Світланою Олександрівною, на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 03 листопада 2020 року та постанову Сумського апеляційного суду від 05 січня 2021 року повернути.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. О. Дундар