Справа № 932/1726/21
Провадження № 2-з/932/30/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кондрашов І.А., розглянувши в приміщенні суду в м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - П`ята дніпровська державна нотаріальна контора Дніпровського нотаріального округу, про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 25 лютого 2021 року звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 , третя особа - П`ята дніпровська державна нотаріальна контора Дніпровського нотаріального округу, в якому прохає визнати недійсним договір купівлі - продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

01.03.2021 року позивачем було подано до суду заяву про забезпечення позову, відповідно до якої ОСОБА_1 просить накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви вказано, що ОСОБА_1 є власником вищевказаної квартири. 23 лютого 2021 року позивач дізнався, що 17.02.2021 р. нотаріусом П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори Бутовою А.Г. було вчинено державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме зареєстроване право власності на цю квартиру за іншою особою - ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу № 3-99 від 17.02.2021 р.

Позивач наголошує, що він не укладав оспорюваний правочин. Підтвердженням цього є невірно зазначені в договорі його дата народження, місце реєстрації, реєстраційний номер облікової катки платника податків, а також підпис. Крім того, відомості викладені в п. 5 договору не відповідають дійсності, зокрема, квартира була придбана під час шлюбу, тому дружина має відповідні права на це майно, і повинна була надавати згоду на відчуження цієї квартири.

Позивач звернувся до правоохоронних органів. Вважає, що існує ризик того, що ОСОБА_2 готується до продажу вказаної квартири, що призведе до ускладнення розгляду справи та позбавить його можливості володіти та користуватись квартирою, ускладнить виконання можливого рішення суду.

Відповідно до вимог, викладених у ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Отже, з урахуванням вимог вищевказаної статті, суд дійшов висновку про розгляд заяви без повідомлення учасників справи.

У відповідності до приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову та долучені до неї документи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ст. ст. 149, 150 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Перелік заходів забезпечення позову наведений у ст. 150 ЦПК України.

Аналіз ч. 2 ст. 149 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що підставою для вжиття заходів забезпечення позову є доведена наявність реальної загрози невиконання (утруднення виконання) чи унеможливлення виконання рішення суду. При цьому застосування таких заходів не повинно порушувати прав та охоронюваних законом інтересів відповідача у справі чи інших осіб, що не є учасниками цього судового процесу, а лише запроваджувати тимчасові обмеження, що дасть змогу створити належні умови для запобігання перешкодам у виконанні рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Як встановлено судом, позивач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 08 лютого 2007 року.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Відповідно до положень ст. ст. 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вважає, що позивачем не доведено, що на даний час існує ризик того, що спірна квартира може бути відчужена третім особам, що може ускладнити виконання можливого рішення суду на користь позивача. Не доведено, що такі дії вживались або наразі вживаються.

Суд, застосовуючи заходи забезпечення позову, не може виходити лише з припущення, що ця квартира можливо буде продана третім особам. Будь-яких доказів на підтвердження своїх вимог, позивачем не надано (докази з сайтів продажу нерухомості, із сайтів рієлторських компаній, укладання попередніх договорів, листування, фото тощо).

Таким чином, суд вважає, що позивачем не доведено, яким чином може бути утруднене чи унеможливлене виконання судового рішення у майбутньому в разі задоволення його позовних вимог.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, задля забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності повинна здійснюватися судом з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, й інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Позивач просить визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири з тих підстав, що він його не укладав та не підписував, проте не просить витребувати це майно з чужого незаконного володіння.

Суд відзначає, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 149 - 153, 258, 259, 260, 261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом 15 днів з дня проголошення ухвали.

Ухвалу складено та підписано в нарадчій кімнаті 04 березня 2021 року.

Суддя І.А. Кондрашов