Справа № 487/3823/15
Провадження № 4-с/487/59/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2021 Заводський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді - Афоніної С.М., секретаря судового засідання - Ященко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про поновлення вчинення виконавчих дій, -

за участю: заявника ОСОБА_1

захисника Балабана В.П.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про поновлення вчинення виконавчих дій від 26.02.2021 у ВП №50413510.

Обґрунтовуючи вимоги скарги зазначив, що в провадженні Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебуває ВП №50413510 з виконання виконавчого листа, виданого 19.02.2016 Заводським районним судом м. Миколаєва №487/3823/15-ц, про стягнення з нього на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу у розмірі 21081,50 грн.

09.03.2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Заводського відділу ДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа виданого Заводським районним судом м. Миколаєва 19.02.2016р. у справі №487/3823/15-ц та 09.03.2016 було відкрите виконавче провадження № 50413510.

06.04.2016 до Заводського ВДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надійшла ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2016 по справі №487/3823/15-ц, якою клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 30.12.2015 задоволено та 07.04.2016 було зупинено виконання рішення суду.

23.12.2020 він звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва зі скаргою на постанову від 14.06.2020 про закриття кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.01.2021 його скарга була задоволена, постанова слідчого Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області від 14.06.2020 про закриття кримінального провадження №0000505 від 04.02.2017 скасована та справа направлена на нове досудове розслідування.

Вказані обставини є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 50413510.

26.01.2021 головним державним виконавцем Заводського ВДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Чернявською А.Б. у вищевказаному провадженні прийнято постанову про поновлення вчинення виконавчих дій.

Після того, як відкрились нові обставини, він звернувся до головного державного виконавця Чернявської А.Б. про зупинення виконавчих дій, проте останньої його доводи не взяті до уваги.

Ухвалою від 16.04.2021 скаргу ОСОБА_1 прийнято до провадження та призначеного до судового розгляду.

06.05.2021 ОСОБА_1 надав додаткові докази до скарги.

07.05.2021 ОСОБА_1 надав додаткові докази до скарги.

Ухвалою віл 24.05.2021 залучено до участі в справі стягувача ПАТ КБ «ПриватБанк».

11.06.2021 головний державний виконавець Заводського ВДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Чернявська А.Б. надала до суду заяву про розгляд скарги за відсутності та в задоволенні скарги відмовити.

11.06.2021 головний державний виконавець Заводського ВДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Чернявська А.Б. надала до суду відзив на скаргу в якому просила в задоволенні скарги відмовити посилаючись на те, що відділом ДВС здійснюється виконавче провадження №50413510 з примусового виконання виконавчого листа №487/3823/15-ц, виданого 29.02.2016 Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом у загальному розмірі 20837,90 грн. та судові витрати. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2016 по справі №487/3823/15-ц, клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 30.12.2015 задоволено, зупинено виконання до закінчення касаційного провадження та постановою від 07.04.2016 державним виконавцем було зупинено виконання рішення суду.

26.01.2021 державним виконавцем було прийнято постанову про поновлення вчинення виконавчих дій, на підставі ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.11.2018, якою рішення суду першої інстанції та апеляційної інстанції було залишено без змін. В подальшому постановою виконавця від 29.03.2021 виправлено помилку в постанові від 26.01.2021, в частині дати ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а саме 09.11.2016 замість д 09.11.2018. Статтею 34 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено зупинення судом стягнення на підставі виконавчого листа, а ст. 35 цього ж Закону визначається, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у випадках, передбачених пунктами 1, 4, 6, 8, 11 частини першої статті 34 цього Закону, до закінчення строку дії зазначених обставин, а у випадках, передбачених пунктами 2, 3 і 5 частини першої статті 34 цього Закону, - до розгляду питання по суті.

Крім того, фактично з аналогічними вимогами ОСОБА_1 вже звертався до суду із скаргою та в її задоволенні було відмовлено та вказана ухвала суду першої інстанції залишена без змін судом апеляційної інстанції.

Також головним державним виконавцем надані до суду копії матеріалів виконавчого провадження №50413510.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник вимоги скарги підтримали, просили про її задоволення. Також зазначили, що оскільки договору від 25.02.2010 не існує фізично, з нього не повинно було здійснювати стягнення за рішенням суду, заборгованості не існує, тому у головного державного виконавця не було підстав для поновлення виконавчого провадження. Рішення суду від 30.12.2015, яке залишено в силі апеляційним судом та без змін Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ є незаконними. ОСОБА_1 звернувся із заявою до правоохоронних органів про вчинення кримінального правопорушення, вказане провадження було закрите. Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва постанова слідчого про закриття кримінального провадження №0000505 скасована та справа направлена на нове досудове розслідування, тому відсутні підстави на теперішній час для поновлення виконавчого провадження. ОСОБА_1 посилався на те, що до теперішнього часу він офіційно від виконавця не отримував постанови головного державного виконавця Чернявської А.Б. від 26.01.2021, тому вважає, що пропустив строк звернення із скаргою з поважних причин.

В судове засідання представник сятгувача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали цивільної справи №487/3823/15-ц, матеріали скарги, суд приходить до наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судовий контроль за виконанням судових рішень регулюється розділом VII ЦПК України 2017 року.

Згідно ч.1 ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення її права або свобод.

Суд вважає за можливе поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду зі скаргою про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про поновлення вчинення виконавчих дій, оскільки матеріали виконавчого провадження не містять відомостей про належне повідомлення та направлення боржнику копії постанови про поновлення вчинення виконавчих дій від 26.01.2021.

Судом встановлено, що 19.02.2016 Заводським районним судом м. Миколаєва було видано виконавчий лист у справі № 487/3823/15-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 20837,90 грн., а також сплачений судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

12.03.2016 державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції (далі - заводського ВДВС) було відкрито виконавче № 50413510 щодо примусового виконання зазначеного виконавчого документа.

30.03.2016 ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ було зупинено виконання рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 30.12.201 до закінчення касаційного провадження. З цих підстав постановою державного виконавця Заводського ВДВС від 07.04.2016 було зупинено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа у справі № 487/3823/15-ц.

26.01.2021 постановою головного державного виконавця Заводського ВДВС поновлено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа у справі № 487/3823/15-ц у відношенні ОСОБА_1 . При цьому, державний виконавець послався на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.11.2018, за якою касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а рішення Заводського районного суду Миколаївської області від 30.12.2015 та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 15.11.2016 залишено без змін.

Постановою про виправлення помилки у процесуальному документі від 29.03.2021 виправлено помилку, допущену у постанові про поновлення вчинення виконавчих дій від 26.01.2021, а саме визначено, що слід вважати правильною датою вищевказаної ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка була врахована при прийнятті постанови від 26.01.2021, а саме - «09.11.2016» замість неправильної дати «09.11.2018».

За змістом статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За приписами ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження ( в редакції, що діяла на час зупинення виконавчого провадження) виконавче провадження підлягає обов`язковому зупиненню у разі зупинення виконання відповідного рішення або виконавчого провадження судом чи посадовою особою, яким законом надано таке право.

Аналогічна правова норм щодо зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа міститься у пункті 2 частини 1 статті 34 Закону України (в редакції закону від 02 червня 2016 року, далі - Закон).

Відповідно до частини 1 статті 35 цього Закону визначено строк зупинення такого виконавчого провадження за даним пунктом - до розгляду питання по суті.

Після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову ( ч. 5 ст. 35 Закону).

Судом встановлено, що державним виконавцем 07.04.2016 було зупинено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа у справі № 487/3823/15-ц на підставі ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2016 до закінчення касаційного провадження.

26.01.2021 постановою головного державного виконавця Заводського ВДВС Чернявською А.Б. поновлено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа у справі № 487/3823/15-ц у відношенні ОСОБА_1 на підставі ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.11.2016, якою рішення Заводського районного суду Миколаївської області від 30.12.2015 та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 15.02.2016 залишено без змін.

Отже, суд приходить до висновку, що постанова головного державного виконавця Заводського ВДВС Чернявською А.Б. від 26.01.2021 винесена відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», в межах її компетенції та спрямована на примусове виконання судового рішення.

Суд не приймає до уваги посилання заявника ОСОБА_1 на те, що у нього відсутня будь-яка заборгованість, у зв`язку з відсутністю договору кредит від 25.02.2010, оскільки факт укладання кредитного договору встановлено судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій та не стосуються предмету доказування за вимогами даної скарги.

Здійснення на теперішній час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000505 від 04.02.2017, де заявнику надано статус потерпілого, не звільняє ОСОБА_1 від обов`язку виконання судового рішення.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги боржника ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 260, 447, 450-451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про поновлення вчинення виконавчих дій - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя: С.М. Афоніна

Повний текс ухвали складено 12.07.2021.