справа № 489/6080/19 провадження №2/489/139/21
РІШЕННЯ

Іменем України

15 липня 2021 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретар судового засідання Плаксіна В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі - АТ «Альфа Банке»), третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та встановлення нікчемності правочину

встановив:

В листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А., вчинений 31.10.2017, зареєстрований в реєстрі за № 24577, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 (на теперішній час ОСОБА_1 ) на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за Договором кредиту від 13.08.2008 № 640/774-К774 за період з 14.05.2015 по 28.08.2017 в загальній сумі 174141,97 дол. США, що складається із 79550,32 дол. США заборгованості за кредитом та 94591,65 дол. США заборгованості за відсотками за користування кредитом.

Уточнивши позовні вимоги в заяві від 25.05.2020, що надійшла до суду 03.06.2020, позивач доповнила предмет позову вимогою про встановлення нікчемності Договору про внесення змін до Договору кредиту № 640/774-К774 від 13.08.2008, укладеного 09.12.2013, та Додатку № 1 до нього.

Як на підставу заявлених вимог вказала, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог чинного законодавства України, оскільки подані банком приватному нотаріусу документи не підтверджували безспірність заборгованості. При вчиненні виконавчого напису нотаріус не врахував, що на дату звернення банку із заявою вже не існувало безспірної заборгованості, так як термін порушеного права Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» вже перевищував сплив терміну загальної та спеціальної позовної давності, оскільки останній платіж нею було здійснено 10.10.2008, а строк повернення кредиту згідно пункту 4.5 кредитного договору був змінений на дату 09.02.2009, тобто право вимоги щодо його повернення у банку виникло з 10.02.2009.

Отже вчинення виконавчого напису здійснено з порушенням вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат», так як виконавчий напис винесено на підставі документів, які не засвідчують безспірність заборгованості. До того ж, пункт 2 Переліку №1172, на підставі якого вчинявся виконавчий напис, було застосовано приватним нотаріусом у не чинній редакції.

Також, позивач зазначила, що Договір від 09.12.2013 про внесення змін до Договору кредиту від 13.08.2008 та Додатку № 1 до цього договору, нею не підписувався, що є підставою для визнання його нікчемним. З огляду на те, що на підставі даного нікчемного договору про внесення змін було вчинено оскаржуваний виконавчий напис, він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню також із зазначеної підстави.

Після залучення до участі у справі АТ «Альфа-Банк», заперечуючи проти позову, відповідач подав відзив в якому посилаючись на необґрунтованість та безпідставність вимог позивача, просив відмовити у задоволенні позову. Банк зазначив, що на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, ОСОБА_1 не зверталася до суду з позовом про оскарження заборгованості, що підтверджує безспірність вимоги банку. Позивачем не надано суду доказів на підтвердження наявності спірності заборгованості, або невідповідності суми, визначеної у оскаржуваному виконавчому написі. Окремо зазначив, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу, резюмуючи, що дана норма закону стосуються безпосередньо звернення до суду, а звернення до нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису є позасудовим способом захисту цивільних прав, тому доводи позивача щодо припинення зобов`язання у зв`язку із спливом трирічного строку є необґрунтованими.

Ухвалою Ленінського районного суду міста. Миколаєва від 11.12.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 11.12.2019 задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 13.05.2020 в порядку процесуального правонаступництва залучено до відповідача Акціонерного товариства «Укрсоцбанк».

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 10.09.2020 у справі призначено судову почеркознавчу експертизу.

Ухвалою суду від 02.10.2020 поновлено провадження у справі для надання експертам додаткових матеріалів, пов`язаних з проведенням експертизи.

Ухвалою суду від 20.10.2020 у справі призначено судову почеркознавчу експертизу.

Ухвалою суду від17.12.2020 поновлено підготовче провадження у справі після проведення експертизи.

Ухвалою суду від 29.04.2021 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

В судове засідання, призначене на 05.07.2021, учасники справи не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином. Представник позивача надав до суду письмову заяву в якій просив розгляд справи здійснити за його відсутності та задовольнити позовні вимоги повністю. Представник відповідача в поданій до суду заяві просила відкласти розгляд справи в зв`язку із зайнятості в іншому судовому провадженні.

Між тим, суд не вбачає передбачених частиною другою статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи та враховуючи наявність письмових пояснень відповідача, наданих після проведення експертизи, відсутність необхідності заслуховувати додаткові пояснення сторін, відсутність інших заяв, клопотань, тощо, а також з огляду на тривалість розгляду справи судом, вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до частини п`ятої статті 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.

Згідно вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, дійшов наступного.

Судом встановлено, що 13.08.2008 між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (далі -Банк), правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №640/774-К774 (а.с.142-144, 208-211 т. 1).

10.10.2008 між Банком та позивачем було укладено Додаткову угоду №1 про внесення змін до Договору кредиту №640/774-К774 від 13.08.2008 (а.с.145, 212 т. 1).

Судом досліджено оригінал та копію Договору від 09.12.2013 про внесення змін до Договору кредиту №640/774-К774 від 13.08.2008 та Додаток №1 від 09.12.2013 до Договору про внесення змін до договору кредиту (а.с.146, 147, 213, 215 т. 1).

Висновком експерта Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № 307 від 09.12.2020 підтверджується, що підпис від імені ОСОБА_1 , в графі «позичальник» на 1-й сторінці в Договорі від 12.12.2013 про внесення змін до Договору кредиту №640/774-К774 від 13.08.2008, виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою. Підпис від імені ОСОБА_1 в графі «Позичальник» на 2-й сторінці в Детальному розписі сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки в детальному розписі сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту, поточна дата 04.12.2013 (а.с.214), виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою. Підписи від імені ОСОБА_1 , в розділі «Реквізити та підписи сторін» в графі « ОСОБА_1 » та під написом «Позичальник» в додатку № 1 до Договору про внесення змін до Договору кредиту №640/774-К774 від 13.08.2008, виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою (а.с.50-59 т.2).

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно з частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним не виникли.

За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору та саме наявність підписів має підтверджує наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

У постанові Верховного Суду від 22.01.2020 в справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18) зроблено висновок, що «підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами».

У постанові Верховного Суду від 09.09.2019 у справі № 759/2328/16-ц (провадження № 61-5800зпв18) зроблено висновок, що «нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (частина друга статті 215 ЦК України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою «текстуальної» недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. З позицій юридичної техніки така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах «нікчемний», «є недійсним».

Відповідно до частини першої статті 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Згідно статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Предметом позову є визнання договору про внесення змін до договору кредиту нікчемним.

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (пункт 57 постанови від 05.06.2018 у справі № 338/180/17).

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (абзац перший частини другої статті 215 ЦК України).

Отже, якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтересу позивача.

За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину (пункти 53, 54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 463/5896/14-ц).

З огляду на вказане, а також те, що згідно висновку експерта встановлено, що Договір від 12.12.2013 про внесення змін до Договору кредиту №640/774-К774 від 13.08.2008, додаток № 1 до Договору про внесення змін до Договору кредиту №640/774-К774 від 13.08.2008 та Детальний розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки в детальному розписі сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту від 04.12.2013 були підписані не ОСОБА_1 , а іншою особою, тому вказані договір, додаток №1 до нього та абсолютне значення подорожчання кредиту не породжують правових наслідків для позивача, що свідчить про нікчемність правочину в силу закону. У зв`язку із цим вимога позивача про встановлення нікчемності правочину задоволенню не підлягає внаслідок обрання позивачем неналежного способу захисту.

Щодо вирішення позовних вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 частини першої статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно наданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловоським В.А. копії виконавчого напису №24577 від 31.10.2017 та документів на підставі яких вчинено даний виконавчий напис, підставою для вчинення спірного виконавчого напису послугували наступні документи: заява про вчинення виконавчого напису від 31.10.2017, договір кредиту №640/774-К774 від 13.08.2008, додаткова угода №1 від 10.10.2008 про внесення змін до Договору кредиту, Договір від 09.12.2013 про внесення змін до Договору №640/774-К774 від 13.08.2008, Додаток №1 від 09.12.2013 до Договору про внесення змін до Договору №640/774-К77, Детальний розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту від 09.12.2013, Довідка від 28.08.2017, розрахунок вимог банку у зв`язку з неповерненням позивачем кредитної заборгованості за кредитним договором, виписка по особовому рахунку, витяг з єдиного реєстру юридичних осіб.

З огляду на те, що висновком експерта № 307 від 09.12.2020 встановлено, що підпис від імені ОСОБА_1 , в договорі від 12.12.2013 про внесення змін до Договору кредиту №640/774-К774 від 13.08.2008, додатку №1 від 09.12.2013 до Договору про внесення змін до договору та Детальний розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту від 09.12.2013 було підписано не позивачем, а іншою особою, дані договір, додаток №1 до нього та абсолютне значення подорожчання кредиту не породжують правові наслідки для боржника.

Наведене свідчить про те, що виконавчий напис від 31.10.2017 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., зареєстрований в реєстрі за №24577 підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, з огляду на те, що був вчинений на підставі недійсного договору від 09.12.2013 про внесення змін до Договору кредиту №640/774-К774 від 12.12.2007, додатку №1 від 09.12.2013 року до Договору про внесення змін до договору кредиту №640/774-К774 від 13.08.2008 та Детального розпису сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту від 09.12.2013.

За таких обставин та враховуючи, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат», так як вказану у виконавчому написі суму боргу не можна вважати безспірною та на підставі договору, що не був підписаний позивачем, суд вважає позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно статті 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 768,40 грн.

Керуючись статтями 12, 13, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та встановлення нікчемності правочину задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 24577, вчинений 13.10.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем про стягнення із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості за Договором кредиту від 13.08.2008 № 640/774-К774, за період з 14.05.2015 по 28.08.2017, в загальній сумі 174141,97 дол. США, що складається із 79550,32 дол. США заборгованості за кредитом та 94591,65 дол. США. заборгованості за відсотками за користування кредитом.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» в дохід держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.).

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач - Акціонерне товариство «Альфа Банк», місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, , адреса для листування: м. Київ, пр. Степана Бандери, 9, БЦ «Форум Парк Плаза», корп. 4-с.

третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, місцезнаходження: м. Київ, пров. Музейний, 4, поверх. 3.

Повний текст судового рішення складено 15.07.2021.

Суддя І.В.Коваленко