Ухвала

12 липня 2021 року

м. Київ

справа № 233/2152/19

провадження № 61-2307св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Приватне акціонерне товариство «АПК-Інвест»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 вересня 2019 року у складі судді Мартиненко В. С. та постанову Донецького апеляційного суду

від 13 січня 2021 року у складі колегії суддів: Хейло Я. В., Мірути О. А., Тимченко О. О.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У квітні 2019 року Приватне акціонерне товариство «АПК-Інвест» (далі - ПрАТ «АПК-Інвест») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про переукладення договору оренди земельної ділянки.

Позов обґрунтований тим, що 22 березня 2012 року між ПрАТ «АПК-Інвест» та ОСОБА_1 укладений договір оренди земельної частки (паю), зареєстрований 29 березня 2012 року у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Миколайпільської селищної ради за № 981, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передала в оренду позивачу земельну частку (пай) (рілля) розміром 4,86 умовних кадастрових гектарів, належну їй на підставі сертифіката про право на земельну частку (пай) серії РН № 122082, виданого 30 жовтня 2010 року Костянтинівською районною державною адміністрацією. Позивач виконує свої зобов`язання за договором оренди належним чином, зокрема, сплачує на користь відповідача орендну плату. На підставі вказаного сертифікату ОСОБА_1 виділено в натурі земельну ділянку площею 4,3375 га з кадастровим номером :47:000:0030, право власності на яку зареєстроване 12 квітня 2018 року. Про вказані обставини ОСОБА_1 позивача не повідомила та ухилилась від переукладення договору оренди земельної ділянки, у зв`язку з чим вказаний договір має бути визнаний переукладеним судом на тих же умовах, що і договір оренди земельної частки (паю).

Посилаючись на вказані обставини, ПрАТ «АПК-Інвест» просило визнати переукладеним договір оренди земельної частки (паю), що укладався 22 березня 2012 року між сторонами у справі, на договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :47:000:0030, площею 4,3375 га, на тих самих умовах, що і раніше укладений договір оренди земельної частки (паю), починаючи з дати державної реєстрації права власності відповідача на вказану земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, тобто з 12 квітня 2018 року, у редакції, що додана до позовної заяви.

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зустрічним позовом до ПрАТ «АПК-Інвест», у якому з уточненням просила розірвати договір оренди земельної частки (паю), укладений між сторонами 22 березня 2012 року.

Зустрічний позов обґрунтований тим, що після виділення земельної частки (паю) в натурі сертифікат про право на земельну частку (пай) є недійсним, та у разі відсутності домовленості сторін про його переукладання, договірні відносини щодо оренди земельної частки (паю) припиняються шляхом визнання судом вказаного договору розірваним.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 вересня 2019 року позов ПрАТ «АПК-Інвест» задоволено частково. Визнано право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :47:000:0030, площею

4,3375 га, за орендарем ПрАТ «АПК-Інвест» на підставі договору оренди земельної частки (паю) від 22 березня 2012 року, укладеного між ПрАТ «АПК-Інвест» та ОСОБА_1 , зареєстрованого 29 березня 2012 року у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Миколайпільської селищної ради за

№ 981. У частині позовних вимог щодо визнання договору оренди землі переукладеним - відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення мотивовано тим, що порушене право позивача має бути захищене шляхом визнання права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :47:000:0030, площею 4,3375 га, за орендарем ПрАТ «АПК-Інвест» на підставі договору оренди земельної частки (паю) від 22 березня 2012 року, укладеного між ПрАТ «АПК-Інвест» та ОСОБА_1 , зареєстрованого 29 березня 2012 року у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Миколайпільської селищної ради за № 981, що відповідатиме викладеній у позові вимозі та не суперечитиме закону, а також надасть можливість зареєструвати вказане право у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що буде перешкодою для зловживань зі сторони інших осіб.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що оскільки судом при вирішені вказаного спору застосована норма права, викладена у розділі ІХ Перехідних положень Закону України «Про оренду землі», відповідно до якої припинення дії договору оренди земельної частки (паю) допускається лише у випадках, визначених цим Законом, проте судом не встановлено наявність підстав для припинення вказаного договору, передбачених статтями 31, 32 Закону України «Про оренду землі», у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, та разом з тим, у постанові Верховного Суду

від 14 серпня 2019 року у справі № 484/4135/18 не зроблено правовий висновок про застосування саме вказаної норми права, то вказаний правовий висновок не підлягає застосуванню до спірних правовідносин. Посилання ОСОБА_1 на те, що оброблення спірної земельної ділянки здійснюється нею особисто, у зв`язку з чим нею були повернені кошти, які сплачені ПрАТ «АПК-Інвест» як орендна плата, не спростовує висновків суду, оскільки як зазначено раніше чинним законодавством не допускається розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку та вказане не свідчить про неналежне виконання умов договору оренди землі орендарем ПрАТ «АПК-Інвест».

Постановою Донецького апеляційного суду від 18 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 вересня 2019 року у частині визнання права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :47:000:0030, площею

4,3375 га, за орендарем ПрАТ «АПК-Інвест» на підставі договору оренди земельної частки (паю) від 22 березня 2012 року, укладеного між ПрАТ «АПК-Інвест» та ОСОБА_1 , зареєстрованого 29 березня 2012 року у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Миколайпільської селищної ради за

№ 981, скасовано. Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 вересня 2017 року у частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 про розірвання договору оренди земельної частки (паю) від 22 березня 2012 року скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «АПК-Інвест» про розірвання договору оренди земельної частки (паю) задоволено. Розірвано договір

від 22 березня 2012 року, укладений між ОСОБА_1 та ПрАТ «АПК-Інвест» про оренду земельної частки (паю) розміром 4,86 умовних кадастрових гектарів, зареєстрований 29 березня 2012 року у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Миколайпільської селищної ради за № 981. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що висновок суду першої інстанції є необґрунтованим, оскільки зміна статусу предмета оренди та орендодавця не передбачена Законом України «Про оренду землі» як підстава для припинення договору оренди, а є підставою для його переукладення на тих самих умовах, що і раніше укладений лише за згодою сторін, яка сторонами договору не досягнута.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволених первісних позовних вимог, апеляційний суд вказав на помилковість висновків суду щодо порушення без достатньої правової підстави власником земельної ділянки ОСОБА_1 права оренди позивача за первісним позовом, оскільки відповідач за первісним позовом в односторонньому порядку вирішила розірвати договір оренди землі, та визнав за позивачем право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :47:000:0030, загальною площею 4,3375 га, чим порушив приписи статті 13 ЦПК України.

Задовольняючи зустрічний позов, апеляційний суд виходив з того, що з часу отримання ОСОБА_1 права власності на землю вона набула статусу власника земельної ділянки, тобто змінився предмет оренди та статус сторін договору оренди, а тому договір оренди земельної частки (паю) необхідно вважати припиненим. Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 27 березня 2007 року у справі

№ 6-7167сво06, а також у пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України

від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ».

Постановою Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року касаційну скаргу ПрАТ «АПК-Інвест» задоволено частково. Постанову Донецького апеляційного суду

від 18 грудня 2019 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційний суд мотивував своє рішення тим, що висновки апеляційного суду є передчасними, оскільки апеляційний суд не з`ясував належним чином, які саме вимоги заявлені позивачем за первісним позовом. Крім того, апеляційний суд не звернув належної уваги, що оспорюваний договір оренди автоматично не припинив своєї дії у зв`язку з реєстрацією ОСОБА_1 12 квітня 2018 року права власності на земельну ділянку. Отже, фактично позивач за зустрічним позовом висловила намір про припинення договірних відносин в односторонньому порядку та про відмову від переукладання договору, що суперечить як умовам укладеного договору оренди земельної частки (паю) від 22 березня 2012 року, так і чинному законодавству, зокрема, Закону України «Про оренду землі».

Постановою Донецького апеляційного суду від 13 січня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 вересня 2019 року в частині визнання права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :47:000:0030, площею

4,3375 га, за орендарем ПрАТ «АПК-Інвест» на підставі договору оренди земельної частки (паю) від 22 березня 2012 року, укладеного між ПрАТ «АПК-Інвест» та ОСОБА_1 , зареєстрованого 29 березня 2012 року у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Миколайпільської селищної ради за

№ 981, скасовано. В іншій частині рішення залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав, передбачених договором або статтями 651, 652 ЦК України, для задоволення зустрічного позову про розірвання договору оренди землі. Разом з тим апеляційний суд скасував рішення суду першої інстанції в частині первісного позову, оскільки порушено норми статті 13 ЦПК України, а саме, суд вийшов за межі позовних вимог, адже вимоги про визнання права оренди земельної ділянки

ПрАТ «АПК-Інвест» не заявлялися.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги

У лютому 2021 року ПрАТ «АПК-Інвест» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області

від 30 вересня 2019 року та постанову Донецького апеляційного суду від 13 січня 2021 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині первісного позовута справу направити в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції, а в частині зустрічного позову оскаржувані судові рішення залишити без змін, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що ні судом першої інстанції, ні судом апеляційної інстанції не розглянуто справу в межах заявленої вимоги за первісним позовом, якою є вимога про визнання переукладеним договору оренди земельної частки (паю) і відповідно, у межах розгляду такої вимоги, отже, суди не встановили фактичні обставини справи та не дослідили докази. Крім того, суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні не врахував висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 233/2152/19 (провадження

№ 61-1645св20), від 11 листопада 2020 року у справі № 233/2216/19 (провадження № 61-5145св20), у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня

2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19).

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2020 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 233/2021/19 за позовом Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» до ОСОБА_1, третя особа - Костянтинівська районна державна адміністрація Донецької області, про визнання переукладеним договору оренди земельної частки (паю), за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 грудня 2019 року та постанову Донецького апеляційного суду від 25 лютого 2020 року.

Ухвала обґрунтована необхідністю відступити від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 233/3676/19 (провадження

№ 14-65цс20), та вказівки, що відповідно до пункту 5 частини першої статті 396

ЦПК України (пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України) в разі відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України (пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України) касаційний перегляд справи по суті спору можливий лише за встановлення того, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилалася особа в касаційній скарзі, стосується правовідносин, які є подібними, та відповідно відсутні підстави для закриття касаційного провадження.

Враховуючи зазначене, вбачається, що оскаржувані судові рішення у цій справі та оскаржувані рішення, які передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, постановлені у подібних правовідносинах.

За змістом пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд може з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у цій справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 233/2021/19.

Керуючись статтями 252, 253, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 233/2152/19 за позовом Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» до ОСОБА_1 про переукладення договору оренди земельної ділянки, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» про розірвання договору оренди земельної частки (паю), за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 вересня 2019 року та постанову Донецького апеляційного суду від 13 січня 2021 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи

№ 233/2021/19.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

І. Ю. Гулейков

Г. І. Усик