Провадження № 8/734/2/21 Справа № 2508/5073/2012
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні заяви про перегляд рішення

за нововиявленими обставинами

04 березня 2021 рокусмт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Іванюка Т.І.,

при секретарі Дідовець М.І.,

за участю представника заявника ОСОБА_1 адвоката Чікової Т.А., представника правонаступників позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 адвоката Шимко А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Чіковою Тетяною Анатоліївною про перегляд рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до Стависької сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визнання права власності на спадщину,-

в с т а н о в и в:

представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 звернулася до суду із заявою про перегляд рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами, у якій просить скасувати рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 11 липня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_2 до Стависької сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визнання права власності на спадщину за нововиявленими обставинами та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити. Заява мотивована тим, що рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 11 липня 2012 року позов до Стависької сільської ради про визнання права власності на спадщину за законом задоволений, визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності в рівних частках на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 24 листопада 2017 року рішення першої інстанції залишено без змін. Про оспорюване рішення ОСОБА_1 стало відомо в 2017 року. Він з позовною заявою до суду про визнання права власності в порядку спадкування за законом не звертався та позовної заяви не підписував. 01.09.2017 року, ОСОБА_1 за вказаним фактом звернувся до Козелецького відділу Ніжинського відділення поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області із заявою, яка була внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000639. За результатами проведеної під час досудового розслідування почеркознавчої експертизи було встановлено, що підписи від імені ОСОБА_1 в наданих на експертизу позовній заяві про визнання права власності на спадщину за законом від 14.06.2012 року від імені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про розгляд справи без їх участі виконані не ОСОБА_1 та не ОСОБА_3 , а іншою особою. Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 13 травня 2020 року клопотання прокурора Козелецького відділу Ніжинської місцевої прокуратури Барінової Л.В. про закриття кримінального провадження №0000639 від 01.09.2017 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.1 ст.358 КК України, задоволено та кримінальне провадження закрито у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строку давності притягнення до кримінальної відповідальності. Заявник не звертався з позовною заявою до суду про визнання права власності в порядку спадкування за законом, а також не знав про наявність заповіту, складеного його матір`ю ОСОБА_6 на його ім`я. Отже, заявнику не було відомо, що від його імені подано заяву про визнання право власності на спадкове майно, а також не було відомо про наявність заповіту, складеного матір`ю ОСОБА_6 на його ім`я. Вищезазначені обставини мають значення для вирішення справи, а також є істотними для постановлення правильного рішення у справі.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_7 вимоги заяви підтримала, пославшись на вищенаведені доводи. Докази того, що ОСОБА_1 дізнався про існування заповіту на його ім`я у 2017 році відсутні.

Представник правонаступників позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 адвокат Шимко А.П. під час судового засідання, заперечуючи проти заяви про перегляд за нововиявленими обставинами, пояснив, що ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заяву у червні 2020 року, тобто після спливу трьох років з дня набрання судовим рішенням законної сили, ухваленим у 2012 році, що суперечить вимогам п.1 ч.2, ч.3 ст.424 ЦПК України. Крім цього доводи заявника щодо його необізнаності з приводу наявності заповіту спадкодавця на даний час не доведені та не підтверджені. Обставини, на які посилається заявник про те, що ним не підписувалася позовна заява і у суд він з нею не звертався, не є нововиявленими, оскільки їм надано оцінку судом апеляційної інстанції в ухвалі від 24.11.2020, прийнятій за результатами розгляду апеляційної скарги заявника. Так, згідно з п.2 ч.4 ст.423 ЦПК, не є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи. Заявник посилався у своїй апеляційній скарзі на подання від його імені підробленої позовної заяви по даній справі, дані його твердження були оцінені судом апеляційної інстанції й до уваги не прийняті, а відтак, така обставина не є нововиявленою в розумінні чинного процесуального законодавства. Вимоги заявника, сформульовані у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а саме щодо відмови у позові, не відповідають приписам ч.1 ст.43, ст.49 ЦПК України, відповідно до яких позивач не наділений процесуальним правом просити суд відмовити у позові. Заявник в силу фактичної відмови від позову в даній справі втрачає статус позивача, що тягне його вибуття зі справи з позбавленням відповідних процесуальних прав, у тому числі й подання заяви про її перегляд за нововиявленими обставинами. Виходячи зі змісту заяви про перегляд справи за нововиявленими обставинами, насправді заявник стверджує про відсутність його волевиявлення, спрямованого на вирішення спору в судовому порядку, оскільки спростовує сам факт подання ним позовної заяви проте, це не є обставиною, яка б доводила неправильність судового рішення по справі, провадження в якій розпочате також на підставі волевиявлення іншого співвідповідача, правонаступник якого не заперечує цього. Отже, вимоги ОСОБА_1 щодо відмови судом у позові за результатами перегляду справи за нововиявленими обставинами, висловлені у заяві, несумісні з процесуальним статусом позивача, а притаманні або відповідачу, або третій особі з самостійними вимогами щодо предмета спору проте, перегляд справи саме в порядку нововиявлених обставин у такому випадку суперечитиме приписам ч.5 ст.423 ЦПК, за змістом яких на даній стадії суд не може виходити за межі тих вимог, що виступали предметом розгляду при ухваленні судового рішення, розглядати інші вимоги або інші підстави позову. Вважає, що сукупність наведених обставин унеможливлює перегляд даної справи за нововиявленими обставинами.

У судовому засіданні встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини:

рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 11 липня 2012 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до Стависької сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визнання права власності на спадщину за законом, яким було визнано за позивачами у рівних частках (за кожним по Ѕ частці) право власності на житловий будинок із надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 ;

31 березня 2017 року, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення Козелецького районного суду від 11 липня 2012 року, посилаючись на те, що із даним позовом до суду не звертався, спадщину після смерті матері не прийняв. Крім цього, його мати ОСОБА_8 за життя розпорядилася своїм майном, про що склала заповіт, у кому все своє майно заповіла йому. Тому, його брат ОСОБА_2 не може претендувати на спадщину за законом;

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 24 листопада 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а рішення Козелецького районного суду від 11 липня 2012 року залишено без змін.

01 вересня 2017 року за заявою ОСОБА_1 про те, що в 2012 році за допомогою підробки документів ОСОБА_3 заволоділа спадковим майном, СВ Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000639 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.358 КК України;

за висновком експерта №4578-4580/19-24 від 24.12.2019 року за результатами проведеної почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні №0000639, підписи від імені ОСОБА_1 в наданих на експертизу позовній заяві про визнання права власності на спадщину за законом від 14.06.2012 року від імені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , заяві від імені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про розгляд справи без їх участі виконані де ОСОБА_1 та не ОСОБА_3 , а іншою особою;

ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 13 травня 2020 року було задоволено клопотання прокурора Козелецького відділу Ніжинської місцевої прокуратури та закрито кримінальне провадження №0000639 від 01.09.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Заслухавши учасників та дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява позивача ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Чіковою Тетяною Анатоліївною про перегляд рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до Стависької сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визнання права власності на спадщину, задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, п. 1, 2 ч. 2 ст.423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених ст.423 ЦПК підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Обставинами, які зазначає представник позивача, як на підставу для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, є те, що ОСОБА_1 не звертався з позовною заявою до суду про визнання права власності в порядку спадкування за законом, позовну заяву не підписував, а також не знав про наявність заповіту, складеного його матір`ю ОСОБА_6 на його ім`я.

Ці ж обставини ОСОБА_2 зазначалися у апеляційній скарзі на рішення Козелецького районного суду від 09.04.2012 у справі №2508/1705/2012. Про те ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 24 листопада 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а рішення Козелецького районного суду від 11 липня 2012 року залишено без змін. При постановленні даної ухвали, апеляційний суд послався на те, що подання до суду позовної заяви, на підставі якої порушено цивільну справу, без згоди ОСОБА_1 на її подання, реєстрація за ОСОБА_1 права власності на Ѕ частину спірного будинку без його згоди та за відсутності відповідних на це повноважень у осіб, які це здійснили, а також фальсифікація рішення Козелецького районного суду від 09.04.2012 у справі №2508/1705/2012 за своєю правовою суттю є кримінально карним діянням. Оскільки ОСОБА_4 (правонаступник ОСОБА_2 ) з представником заперечують дані факти, то вони мають бути доведені належним чином та допустимими належними і допустимими доказами, а саме процесуальними документами, отриманими у рамках кримінального провадження відповідного змісту. Проте таких доказів суду не надано. Отже твердження ОСОБА_1 про вчинення від його імені та без його на те згоди дій, спрямованих на отримання ним у власність в порядку спадкування за законом Ѕ частини спірного будинку, в тому числі й реєстрацію права власності на неї за ним ОСОБА_1 , є недоведеним. Відтак вказані у заяві представником позивача ОСОБА_2 підстави для перегляду рішення за нововиявленими обставинами вже були оцінені судом апеляційної інстанції й до уваги не прийняті. Отже ці обставини не є нововиявленими.

Також слід зазначити, що твердження ОСОБА_1 про те, що він не підписував позовну заяву і до суду із позовом про визнання права власності не звертався, не може відноситись до нововиявлених обставин у розумінні ч.2 ст.423 ЦПК України, де перелік таких підстав є вичерпним.

Крім того, суд зазначає, що доводи ОСОБА_1 щодо його необізнаності з приводу наявності заповіту спадкодавця у суді належним чином не доведені та не підтверджені жодними фактичними данними.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 3 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Що ж стосується самої вимоги заяви, де заявник порушує питання про скасування рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог, суд зазначає, що згідно з приписами ч.1 ст.43, ст.49 ЦПК України, позивач не наділений процесуальним правом просити суд відмовити у позові.

Пунктом 1 ч. 3 ст.429 ЦПК України передбачено, що за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

За змістом ч. 4 ст.429 ЦПК України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Отже за таких обставин суд не вбачає достатніх підстав для перегляду рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 11 липня 2012 року, а тому приходить до висновку, що в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_7 слід відмовити, а вищевказане судове рішення залишити в силі.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 259, 260, 423-429 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 , поданої його представником адвокатом Чіковою Тетяною Анатоліївною про перегляд рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до Стависької сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визнання права власності на спадщину, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 09 березня 2021 року.

Суддя: