КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 359/3162/20 Головуючий у першій інстанції - Яковлєва Л.В.
Номер провадження № 22-ц/824/3708/2021 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Владімірової О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області, третя особа: ОСОБА_1 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без шлюбу, про зміну черговості одержання права на спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без шлюбу, про зміну черговості одержання права на спадкування та просила суд встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу її та ОСОБА_4 в період часу з 01 січня 2004 року по день смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що з жовтня 1991 року вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 25 жовтня 2019 року. Позивачем зазначено, що 11 листопада 2019 року приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу заведено спадкову справу №35/2019 щодо спадкового майна, до складу якого входить квартира АДРЕСА_1 , яка належала померлому на праві власності.

ОСОБА_3 вказувала, що у іншому шлюбі ні вона, ні померлий ОСОБА_4 у вказаний період не перебували. Також зазначено, що за життя ОСОБА_4 вони проживали однією сім`єю в квартирі АДРЕСА_2 , яка належить їй на праві власності, разом вели спільне господарство, мали спільний бюджет. ОСОБА_4 мав тяжку хворобу, тобто перебував у безпорадному стані й потребував сторонньої допомоги, позивач тривалий час піклувалась та доглядала за ним, надавала йому допомогу, матеріально забезпечувала, а також здійснила поховання ОСОБА_4 .

Позивач зазначала, що до сімейних відносин, які вже існували з 1991 року, норми СК України застосовуються лише в частині прав і обов`язків, що виникли після набрання ним чинності, факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу набув юридичного значення після набрання чинності СК України та ЦК України - 01 січня 2004 року. Таким чином, позивач просила встановити факт, що має юридичне значення з січня 2004 року.

У червні 2020 року до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог було залучено ОСОБА_1 , оскільки вона, згідно із наданої приватним нотаріусом Мороз О.А. спадкової справи щодо померлого ОСОБА_4 , є спадкоємцем останнього та розгляд даної справи та ухвалене судове рішення може вплинути на її права та обов`язки.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 листопада 2020 року позовну заяву ОСОБА_3 залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - Курьят С.В. подав апеляційну скаргу, відповідно до якої вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню як така, що прийнята судом з порушенням норм процесуального права, на підставі неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, а справу необхідно направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вказує, що розгляд справи по суті, як стадія цивільного процесу розпочинається після рішення суду про закриття підготовчого провадження, в даному випадку з 10 серпня 2020 року, та окрім того, 28 вересня 2020 року суд розпочав розгляд справи по суті та заслухав вступне слово учасників справи, а тому посилання суду на те, що «до початку судового засідання, а саме 30 листопада 2020 року, від представника позивача надійшла заява про залишення позову без розгляду» є безпідставним та помилковим. Таким чином, на підставі вказаного апелянт вважає, що суд першої інстанції мав відмовити у задоволенні заяви позивача про залишення позову без розгляду, оскільки вона подана до суду після початку розгляду справи по суті.

Також представник апелянта наголошує, що ОСОБА_1 в даній справі може бути лише відповідачем й аж ніяк не третьою особою, оскільки вона є спадкоємцем другої черги за законом, а вимога позивача про зміну черговості та визнання її спадкоємцем першої черги є незаконною, адже не встановлений навіть юридичний факт, який давав би ОСОБА_3 можливість вважатись спадкоємцем четвертої черги.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.

02 березня 2021 року на адресу апеляційного суду від представника позивача у справі ОСОБА_3 , адвоката Білика Г.І. надійшла заява в якій останній просить закрити провадження у вказаній справі у зв`язку з відмовою позивача від позову.

Представник третьої особи ОСОБА_1 , адвокат Курьят С.В. при апеляційному розгляді справи, заперечив щодо задоволення поданої заяви ОСОБА_3 .

Вивчивши матеріали справи, подану заяву позивача, колегія суддів вважає можливим прийняти відмову позивача від позовних вимог.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 та ч. 2 ст. 256 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та обговоривши подану заяву вважає, що відмова позивача від позову не суперечить вимогам закону та не порушує права інших осіб, а тому приймає таку відмову та закриває провадження у справі.

У заяві зазначено, що про наслідки прийняття судом відмови від позову, передбачені ч. 2 ст. 256 ЦПК України позивачу відомі.

Керуючись ст.ст. 206, 255, 256, 368, 373, 389, 390 ЦПК України, Київський апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 , подану представником Білик Григорієм Івановичем про закриття провадження у справі у зв`язку відмовою від позову, задовольнити.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 листопада 2020 року визнати нечинною та закрити провадження у вказаній цивільній справі.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст ухвали викладено 03 березня 2021 року.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагеєв