КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/4175/2021
справа №758/3606/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 14 січня 2021 року, постановлену під головуванням судді Захарчук С.С.

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Косенко Микола Олександрович, ОСОБА_5 про визнання договору недійсним, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 14 січня 2021 року у зв`язку із невиконанням вимог ухвали від 23 грудня 2020 року щодо залишення позовної заяви без руху, позовна заява ОСОБА_2 визнана неподаною та повернута.

Не погодившись з постановленою ухвалою, представником ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В апеляційній скарзі посилається на те, що вимоги ухвали суду від 23 грудня 2020 року були виконані в повному обсязі, проте суд вдався до оцінки обґрунтованості підстав позову на етапі до відкриття провадження

Третя особа ОСОБА_5 подала суду заяву, у якій просить апеляційну скаргу задовольнити.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в пій і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З матеріалів справи убачається, що в березні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Косенко М.О., ОСОБА_5 та просить ухвалити рішення, яким:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Косенко М.О. 25 листопада 2019 року за реєстровим №1802;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №49839212 від 25 листопада 2019 року приватного нотаріуса Косенко М.О.

В обґрунтування вимог зазначає, що він є власником зазначеної квартири, яка без його відома на підставі вказаного договору купівлі-продажу відчужена на користь відповідачів кожному по 1/2 частині.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 23 грудня 2020 року позовна заява залишена без руху. В ухвалі суд першої інстанції зазначив про те, що позовна заява не відповідає пункту 5 частини 3 статті 175 ЦПК України, оскільки позивачем не викладені обставини на обґрунтування позовних вимог до відповідачів про визнання недійсним договору, не викладені обставини на обґрунтування позовних вимог до відповідачів про скасування рішення приватного нотаріуса, не зазначені докази, що підтверджують вказані обставини.

У відповідь на зазначену ухвалу позивачем подана позовна заява у новій редакції, яка додатково обґрунтована здобутими під час досудового розслідування у кримінальному провадженні доказами щодо підробки ряду документів, що використовувалися під час вчинення оспорюваного правочину, та неналежністю підписів ОСОБА_2 .

В ухвалі Подільського районного суду міста Києва від 14 січня 2021 року зазначено, що в порушення вимог пункту 5 частини 3 статті 175 ЦПК України позивачем не викладені обставини на обґрунтування позовних вимог до відповідачів про скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, та не зазначені докази, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до окремих положень статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

За приписами пункту 5 частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити. зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до частин 1-3 статті 185 ЦПК України:

1. Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

2. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

3. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як убачається із змісту позовної заяви, позивач дотримався вимог пункту 5 частини 3 статті 175 ЦПК України, послідовно та логічно виклав обставини, якими обґрунтовує свої вимоги.

Натомість необхідність обґрунтування вимоги щодо кожного відповідача є вимогою пункту 4 частини 3 статті 175 ЦПК України, яка визначає, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Попри зазначене, з позовної заяви убачається, що позивач навів обґрунтування значенню державної реєстрації, навів доводи взаємозв`язку факту державної реєстрації із залученими до справи відповідачами та своїми суб`єктивними правами, за захистом яких він звернувся до суду.

Щодо посилання суду на необхідність зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

Згідно із статтею 12 ЦПК України:

1. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

2. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

4. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

5. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Згідно із змістом статті 13 ЦПК України:

1. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

2. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із змістом статті 81 ЦПК України:

1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тобто, доказування обставин у справі покладається на сторін спору. Доказування є обов`язком сторони, але не таким, дотримання якого суд може вимагати. Згідно із статтею 83 ЦПК України неподання доказів призводить до ризиків, які несе сторона.

Непередбачене законом втручання суду у процес збирання та подання доказів може призвести до порушення принципу змагальності та безсторонності суду.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала Подільського районного суду міста Києва від 14 січня 2021 року підлягає скасуванню, оскільки судом порушено норми процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 14 січня 2021 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 березня 2021 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В. Соколова