Справа №303/137/21 2/303/569/21
ряд. стат. звіту - 38
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2021 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого-судді Куцкір Ю.Ю.

з участю секретаря судових засідань Славич М.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево цивільну справу за позовом представника позивача Закарпатської обласної кредитної спілки «Калиновий міст» - Ком`яті Лариси Петрівни до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ЗОКС «Калиновий міст» - Ком`яті Л.П. звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Позов мотивований тим, що 15.10.2008 року між ЗОКС «Калиновий міст» і ОСОБА_3 був укладений договір №19/08, згідно якого остання отримала у користування кошти у розмірі 6 000 гривень. Цього ж числа, між ЗОКС «Калиновий міст» і ОСОБА_4 був укладений договір поруки №19, відповідно до якого остання солідарно буде нести відповідальність у разі невиконання взятих на себе зобов`язань ОСОБА_3 за кредитним договором.

В 2013 році Мукачівський міськрайонний суд ухвалив рішення про стягнення солідарно із відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитом, однак дані кошти були повернуті поручителем ОСОБА_4 26.11.2019 року.

Таким чином, представник позивача ОСОБА_1 вважає, що через невиконання відповідачами взятих на себе зобов`язань, ЗОКС «Калиновий міст» було завдано шкоду та збитки у розмірі 64 292,11 гривень, яка складається із упущеної вигоди у розмірі 51 876,16 гривень, інфляційні втрати в розмірі 3 760,12 гривень, три проценти річних в розмірі 1074,88 гривень та прямі збитки у розмірі 7 580,95 гривень.

Разом з тим, представник позивача ЗОКС «Калиновий міст» - Ком`яті Л.П. в позовній заяві просить суд стягнути з відповідачів на її користь тільки збитки і шкоду у розмірі 64 292,11 гривень.

Представник позивача ЗОКС «Калиновий міст» - Ком`яті Л.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задоволити з підстав зазначених у позові.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомила.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог, просив суд у їх задоволенні відмовити з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву. Крім цього, в судовому засіданні заявив усне клопотання про застосування строків позовної давності до даних правовідносин.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, вивчивши заяву, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1, 2 та ч.3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із підстав зазначених в договорі та іншому правочинні, акті цивільного законодавства чи у зв`язку із завданням майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства, при цьому особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб і не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (ст.ст.12, 13 ЦК України).

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

15.10.2008 року між ЗОКС «Калиновий міст» і ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №19/08, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 6000 гривень, строком на 24 місяців (а.с. 8, 9).

Цього ж числа, між ЗОКС «Калиновий міст» і ОСОБА_4 був укладений договір поруки №19/08, згідно якого остання зобов`язується відповідати перед кредитором по зобов`язаннях ОСОБА_3 (а.с. 10).

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду позов ЗОКС «Калиновий міст» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості був задоволений, зокрема стягнуто солідарно з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на користь ЗОКС «Калиновий міст» заборгованість у розмірі 13 697,74 гривень (а.с. 11).

10.12.2019 року ухвалою Мукачівського міськрайонного суду вищезазначене заочне рішення було скасовано (а.с. 12).

07.11.2019 року Постановою головного державного виконавця Мукачівського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області було закінчено виконавче провадження ВП №41279845 у зв`язку зі сплатою боржником заборгованості у повному обсязі (а.с. 13).

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 20.01.2020 року позов ЗОКС «Калиновий міст» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості був задоволений, зокрема стягнуто солідарно з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на користь ЗОКС «Калиновий міст» заборгованість у розмірі 13 697,74 гривень (а.с. 15-17).

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 31.03.2020 року вищезазначене рішення від 20.01.2020 року було змінено, а саме стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ЗОКС «Калиновий міст» заборгованість у розмірі 3 477,75 гривень, у задоволені решти вимог відмовлено (а.с. 18-24).

Дані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У пункті 8 ст.16 ЦК України зазначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Заявляючи вимоги про стягнення упущеної вигоди та прямих збитків, представник позивача просив стягнути її на підставі ст.22 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч.2 ст.22 ЦК України, збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Відповідно до ст.22 ЦК України у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання.

Визначення поняття збитків наводяться також у ч.2 ст.224 Господарського кодексу України (далі - ГК України), відповідно до якої під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч.4 ст.623 ЦК України при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Кредитор, який вимагає відшкодування збитків, має довести: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. З іншого боку, боржник має право доводити відсутність своєї вини (ст.614 ЦК України).

Таким чином, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки у розмірі доходів, які б могли бути реально отримані.

Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані.

Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Вказаної правової позиції дотримувався також Верховний Суд України в постанові від 18 травня 2016 року у справі № 6-237цс16, а також Велика палата Верховного Суду в постанові від 30 травня 2018 року у справі №750/8676/15-ц, провадження №14-79цс18.

Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, згідно ст.229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереcи фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст.2 ЦПК України.

Представник позивача ЗОКС «Калиновий міст» - Ком`яті Л.П. у позовній заяві мотивує підстави стягнення як упущеної вигоди так і прямих збитків використовуючи вирази «Якби», «Могла б», тобто загальні слова, без конкретних обставин, що у свою чергу свідчить про її суб`єктивне припущення такого факту, однак будь-яких належних та достовірних доказів про це суду не надала. Так само і не надала суду докази, які б свідчили про те, що ЗОКС «Калиновий міст» повинен був отримати визначені доходи і тільки неправомірні дії відповідачів стали єдиною і достатньою причиною, які позбавили їх можливості отримати прибуток.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог представника позивача ЗОКС «Калиновий міст» - Ком`яті Л.П. щодо стягнення збитків і шкоди слід відмовити саме через необґрунтованість та недоведеність.

Що стосується заявленого усного клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про застосування до даних правовідносин строку позовної давності, то суд приходить до наступного висновку.

Так, правова позиція Верховного Суду заключається в тому, що виходячи з вимог статті 261 ЦК України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосовувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем.

Зазначені загальні правові висновки щодо порядку застосування позовної давності є усталеними у судовій практиці Верховного Суду.

Отже, якщо позовні вимоги судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, то суд зобов`язаний застосовувати до спірних правовідносин положення статті 267 Цивільного кодексу України та вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто, або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або, за наявності поважних причин її пропущення, - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму Цивільного кодексу України).

Таким чином, як було встановлено в судовому засіданні, судом не було встановлено порушення законних прав позивача і позов визнано необґрунтованим, а отже в даному випадку суд не застосовує строки позовної давності.

Керуючись ст.ст. 526, 549-554, 1054 ЦК України та ст.ст. 12, 13, 19, 76-83, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову представника позивача Закарпатської обласної кредитної спілки «Калиновий міст» - Ком`яті Лариси Петрівни про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь Закарпатської обласної кредитної спілки «Калиновий міст», , рахунок НОМЕР_3 збитків і шкоди в сумі 64 292 (шістдесят чотири тисячі двісті дев`яносто дві) гривні 11 копійок заподіяних невиконанням взятих договірних зобов`язань відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Закарпатська обласна кредитна спілка «Калиновий міст», , місце знаходження м.Мукачево, площа Кирила і Мефодія, буд.26, кв.9, Закарпатська область.

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено 09.07.2021 року.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір