ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1595/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Мицик Ю.С.

при секретарях Пугач Д.С., Леонтьєва В.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представників відповідача 1 Коротуна О.М., Редевич О.М.

позивач не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про скасування Наказу та поновлення на роботі, -

встановив:

У вересні 2020 року ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про скасування Наказу та поновлення на роботі.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 11.12.2015 ОСОБА_2 був призначений на посаду першого заступника начальника філії «Центр забезпечення виробництва» АТ «Укрзалізниця». 01.03.2017 ОСОБА_2 був переведений на посаду першого заступника директора філії «Центр забезпечення виробництва» АТ «Укрзалізниця» на умовах трудового договору № 59. 01.03.2018 ОСОБА_2 був звільнений з посади першого заступника директора філії «Центр забезпечення виробництва» АТ «Укрзалізниця» по закінченню строку трудового договору. 24.04.2018 ОСОБА_2 звернувся з позовом про визнання недійсною умови трудового договору № 59 про встановлення строку дії договору, визнання трудового договору безстроковим, скасування Наказу № 411/ос від 01.03.2018, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. 12.10.2018 рішенням Дарницького районного суду м. Києва по справі № 753/7342/18 позовні вимоги ОСОБА_2 залишені без задоволення. 18.04.2019 Постановою Київського апеляційного суду по справі № 753/7342/18 рішення Дарницького районного суду м. Києва скасовано та ухвалено нове рішення, згідно з яким визнано трудовий договір № 59 від 01.03.2017 безстроковим; визнано незаконним Наказ директора філії «Центр забезпечення виробництва» АТ "Українська залізниця" № 33-ос від 01.03.2018 про звільнення ОСОБА_2 ; визнано незаконним Наказ В.о. Голови правління Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" № 411/ос від 01.03.2018 про звільнення ОСОБА_2 ; поновлено ОСОБА_2 на посаді першого заступника директора філії «Центр забезпечення виробництва» АТ «Українська залізниця»; стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02.03.2018 по 18.04.2019 (283 робочих дня) в сумі 2 138 945,13 грн. 20.05.2019 ОСОБА_2 був поновлений на посаді першого заступника директора філії «Центр забезпечення виробництва» АТ «Українська залізниця» на виконання рішення Київського апеляційного суду від 18.04.2019 (Наказ АТ «Укрзалізниця» № 1074/ос від 20.05.2019). 08.07.2019 Верховний Суд України у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду скасував постанову Київського апеляційного суду від 18.04.2019, а справу направив на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 12.08.2020 АТ «Українська залізниця» скасувало Наказ АТ «Укрзалізниця» № 1074/ос від 20.05.2019 про поновлення на роботі ОСОБА_2 на підставі постанови Верховного Суду України у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08.07.2020 у справі № 753/7342/18. На підставі Наказу № 1574/ос ОСОБА_2 звільнений з займаної посади. Рішення про скасування постанови Київського апеляційного суду від 18.04.2019, яким трудовий договір було визнано безстроковим, ухвалене 08.07.2020, однак трудові відносини між сторонами після скасування постанови Київського апеляційного суду від 18.04.2020 продовжувались більше місця з 08.07.2020 по 12.08.2020, під час яких відповідач не вимагав їх припинення. Таким чином, рішення Київського апеляційного суду від 18.04.2019 у справі № 753/7342/18 в частині поновлення на роботі повністю виконано у встановленому законом порядку, що підтверджується Наказом № 1074/ос від 20.05.2019 та Постановою про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 753/7342/18 від 08.05.2019. Скасовуючи рішення Київського апеляційного суду від 18.04.2019, яке повністю виконано, Верховний Суд України не вирішив питання про поворот виконання рішення Київського апеляційного суду від 18.04.2019. Позивач зазначає, що Наказ № 1574/ос від 12.08.2020 про скасування Наказу АТ «Українська залізниця» № 1074/ос від 20.05.2019 спрямований на поворот виконання рішення Київського апеляційного суду від 18.04.2019, прийнятий внаслідок порушення відповідачем встановленого законодавством порядку повороту виконання судового рішення, передбаченого ст. 444 ЦПК. Спірний Наказ АТ «Українська залізниця» № 1574/ос від 12.08.2020 порушує конституційне право позивача на працю, так як має своїм наслідком фактичне припинення трудових відносин між сторонами. Просив визнати незаконним та скасувати Наказ Акціонерного товариства «Українська залізниця» № 1574/ос від 12.08.2020, яким скасовано Наказ АТ «Українська залізниця» № 1074/ос від 20.05.2019 про поновлення на роботі ОСОБА_2 , поновити ОСОБА_2 на посаді першого заступника директора філії «Центр забезпечення виробництва» Акціонерного товариства «Українська залізниця».

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22.10.2020, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

У зв`язку з відстороненням судді Цимбал І.К. від здійснення правосуддя, справу було передано на повторний автоматизований розподіл справи між суддями.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 26.11.2020 визначено головуючого суддю Мицик Ю.С.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Мицик Ю.С. від 07.12.2020 справу прийнято до провадження, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

31.12.2020 на адресу суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів.

У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідач скористався своїм правом та направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову.

Представник відповідача зазначив, що AT «Укрзалізниця» не визнає позов в повному обсязі, оскільки в обґрунтування позовних вимог позивачем не наведено жодних норм чинного законодавства України, яким би суперечив зміст Наказу AT «Укрзалізниця» від 12.08.2020 № 1574/ос. Також позивачем не надано жодних належних і допустимих доказів того, що станом на дату подачі позову існувало чинне судове рішення, яке б встановлювало зобов`язання для AT «Укрзалізниця» продовжувати трудові відносини із ОСОБА_2 . На підставі Наказу АТ «Укрзалізниця» від 01.03.2018 № 411/ос «По особовому складу» ОСОБА_2 звільнено 01.03.2018 з посади першого заступника директора Філії «Центр забезпечення виробництва АТ «Укрзалізниця» по закінченню строку договору відповідно до п.2 ст. 36 КЗпП України. Саме на виконання постанови Київського апеляційного суду від 18.04.2019 по справі № 753/7342/18, ОСОБА_2 був поновлений на посаді першого заступника директора філії «Центр забезпечення виробництва» АТ «Укрзалізниця», згідно із Наказом АТ «Укрзалізниця» від 20.05.2019 № 1074/ос. Відповідач вважає, що постанова Київського апеляційного суду від 18.04.2020 підлягала обов`язковому виконання в частині поновлення позивача на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць. Твердження представника ОСОБА_2 про звільнення позивача на підставі Наказу АТ «Укрзалізниця» від 12.08.2020 № 1574/ос не відповідає дійсності. На переконання відповідача, відбулося примусове поновлення працівника на роботі за рішенням суду, за відсутності на це вільного волевиявлення AT «Укрзалізниця». Після скасування постанови Київського апеляційного суду від 18.04.2020 в касаційному порядку та отримання повного тексту постанови Верховного Суду від 08.07.2020, підстави для порушення вільного волевиявлення роботодавця відпали, оскільки трудові відносини із позивачем були припинені на підставі Наказу AT «Укрзалізниця» від 01.03.2018 № 411/ос «По особовому складу». Відповідач зазначає, що доводи позивача про необхідність здійснення повороту виконання рішення суду про поновлення на роботі не доведені останнім та суперечать нормам законодавства України та правовим позиціям Верховного Суду. У зв`язку з викладеним просив відмовити в задоволені позову повністю, судові витрати покласти на позивача.

01.03.2021 на адресу суду надійшла відповідь на відзив. Представник позивача не погодилася із наведеними у відзиві запереченнями відповідача. Зазначила, що згідно з рішенням Конституційного Суду України від 02.11.2011 № 13-рп/2011, поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала. Тобто, прийняття спірного Наказу є реалізацією відповідачем повороту виконання судового рішення Київського апеляційного суду від 18.04.2019 року у справі №753/7342/18. Порядок вирішення питання щодо здійснення повороту виконання рішення встановлений ст. 444 ЦПК України. Враховуючи положення ст. 444 ЦПК, а також те, що судами касаційної, апеляційної та першої інстанцій не прийнято рішення про поворот виконання рішення Київського апеляційного суду від 18.04.2019, правові підстави застосування повороту виконання рішення у відповідача були відсутні.

18.03.2021 через канцелярію суду АТ «Укрзалізниця» подано заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву. Представник відповідача вказав, що обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача посилається на те, що Верховним Судом не допущено поворот виконання постанови Київського апеляційного суду від 18.04.2019 по справі № 753/7342/18, а тому, на думку позивача, Наказ АТ «Укрзалізниця» від 12.08.2020 № 1574/ос є незаконним. Водночас, ОСОБА_2 звільнено з роботи на підставі Наказу AT «Укрзалізниця» від 01.03.2018 № 411 /ос «По особовому складу», станом на дату розгляду даної справи відсутнє будь-яке судове рішення щодо скасування відповідного Наказу AT «Укрзалізниця» та поновлення ОСОБА_2 на роботі, оспорюваний Наказ AT «Укрзалізниця» від 12.08.2020 № 1574/ос не суперечить жодній правовій нормі, оспорюваним Наказом AT «Укрзалізниця» від 12.08.2020 № 1574/ос ОСОБА_2 не було звільнено з роботи, оскільки залишається чинним Наказ про його звільнення від 01.03.2018 № 411/ос «По особовому складу». За таких підстав просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши виступи представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Наказом ПАТ "Укрзалізниця" від 09.12.2015 № 71/ос ОСОБА_2 призначено на посаду заступника начальника філії "Центр забезпечення виробництва" з 11.12.2015.

01.03.2017 між ПАТ "Українська залізниця", в особі Голови правління Балчуна Войцеха, та ОСОБА_2 укладено Трудовий договір № 59.

Наказом ПАТ "Укрзалізниця" від 01.03.2018 № 411/ос ОСОБА_2 звільнено у зв"язку із закінченням строку трудового договору відповідно до п. 2 ст.36 КЗпП України. Підставою вказано пункт 8.1 трудового договору від 01.03.2017 № 59. Наказ видано за підписами В.о. Голови правління ОСОБА_4 та члена правління ОСОБА_5

12.10.2018 рішенням Дарницького районного суду м. Києва по справі № 753/7342/18 позовні вимоги ОСОБА_2 до ПАТ "Українська залізниця" про визнання умови трудового договору недійсною, визнання трудового договору таким, що укладений на невизначений строк, визнання незаконними та скасування Наказів про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, залишені без задоволення.

18.04.2019 постановою Київського апеляційного суду рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12.10.2018 скасовано та ухвалено нове рішення, згідно з яким визнано трудовий договір № 59 від 01.03.2017 безстроковим; визнано незаконним Наказ директора філії «Центр забезпечення виробництва» АТ "Українська залізниця" №33-ос від 01.03.2018 про звільнення ОСОБА_2 ; визнано незаконним Наказ В.о. Голови правління ПАТ "Українська залізниця" № 411/ос від 01.03.2018 про звільнення ОСОБА_2 ; поновлено ОСОБА_2 на посаді першого заступника директора філії «Центр забезпечення виробництва» АТ «Українська залізниця»; стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02.03.2018 по 18.04.2019 (283 робочих дня) в сумі 2 138 945,13 грн.

Згідно Наказу АТ «Українська залізниця» № 1074/ос від 20.05.2019 ОСОБА_2 був поновлений на посаді першого заступника директора філії «Центр забезпечення виробництва» АТ «Українська залізниця» на виконання рішення Київського апеляційного суду від 18.04.2019.

08.07.2019 Верховний Суд України у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду скасував постанову Київського апеляційного суду від 18.04.2019, а справу направив на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

12.08.2020 АТ «Українська залізниця» Наказом від 12.08.2020 № 1574/ос скасувала Наказ АТ «Укрзалізниця» № 1074/ос від 20.05.2019 про поновлення на роботі ОСОБА_2 на підставі постанови Верховного Суду України у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08.07.2020 у справі № 753/7342/18.

06.10.2020 постановою Київського апеляційного суду по справі № 753/7342/18, рішення Дарницького районного суду міста Києва від 12.10.2018 змінено. Виключено з мотивувальної частини рішення вказівку (контракт) після слова договір (у відповідних відмінках). В іншій частині рішення залишено без змін. В задоволенні заяви представника Акціонерного товариства «Укрзалізниця», адвоката Коротуна Олександра Михайловича, про поворот виконання рішення відмовлено.

Вказаною постановою встановлено, що при вирішенні питання правомірності укладення строкового трудового договору та правомірності звільнення позивача у зв`язку з його закінченням судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.

Надавши правову оцінку вказаним обставинам справи, в межах заявлених позовних вимог, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно із статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 7 статті 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Обов`язковість рішень суду віднесена Конституцією України до основних засад судочинства, а тому, з огляду на принцип загальнообов`язковості судових рішень судові рішення, які відповідно до закону підлягають негайному виконанню, є обов`язковими для виконання, зокрема, посадовими особами, від яких залежить реалізація прав особи, підтверджених судовим рішенням.

Порядок виконання судових рішень, встановлений Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 2 ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження», рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю Наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача.

Враховуючи зазначене, належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі необхідно вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків.

Позивач був поновлений на посаді першого заступника директора філії «Центр забезпечення виробництва» АТ «Українська залізниця» Наказом АТ «Українська залізниця» № 1074/0с від 20.05.2019 на підставі постанови Київського апеляційного суду по справі № 753/7342/18 від 18.04.2019.

Водночас, суд зазначає, що чинним законодавством не врегульовано порядку звільнення працівника у випадку скасування рішення про його поновлення на роботі.

Таким чином, підставою для припинення трудових правовідносин у згаданому випадку і є судове рішення, яким скасовано рішення про поновлення на посаді, а виконання такого судового рішення - обов`язком роботодавця.

Стаття 47 КЗпП закріплює, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію Наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія Наказу видається на вимогу працівника.

Зважаючи на відсутність нормативної регламентації вказаного питання, враховуючи приписи статті 47 КЗпП, яка зобов`язує роботодавця видати Наказ про звільнення працівника, формами реалізації судового рішення, яким скасовано рішення про поновлення на посаді, може бути Наказ про скасування Наказу, виданого на підставі скасованого судового рішення.

Звільнення працівника може відбуватися як з дати набрання законної сили відповідним судовим рішенням, так і з дати фактичної обізнаності роботодавця з таким судовим рішенням. Затримка реалізації роботодавцем такого звільнення не є порушенням прав працівника, тоді як надання відповідному Наказу зворотної сили є неприпустимим.

Суд погоджується із доводами представника відповідача, що Наказ АТ "Українська залізниця" № 1574/ос від 12.08.2020 не є Наказом про звільнення ОСОБА_2 , тому він не підлягає оцінці на відповідність вимогам Кодексу законів про працю щодо дотримання відповідачем процедури звільнення.

За таких обставин АТ «Українська залізниця», видаючи Наказ від 12.08.2020 №1574/

ос про скасування Наказу про поновлення позивача на посаді, на підставі постанови Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08.07.2019, порушень закону не допустило, оскільки правомірність звільнення позивача на підставі Наказу АТ "Українська залізниця" № 411/ос від 01.03.2018 була встановлена рішенням Дарницького районного суду м. Києві від 12.10.2018 та постановою Київського апеляційного суду від 06.10.2020.

При цьому, суд зазначає, що специфіка трудових правовідносин виключає застосування інституту повороту виконання судового рішення про поновлення на посаді у разі його подальшого скасування судом вищестоящої інстанції.

Поворот виконання рішення - це процесуальна форма захисту прав боржника. Воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть - у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 3-рп/2011 поворот виконання рішення - це процесуальна гарантія захисту прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав.

Таким чином, поворот виконання рішення суду є способом захисту майнових прав сторони, який не може бути застосований у справах, де предметом спору є немайнові права.

Аналізуючи наведені норми закону, можна дійти висновку, що поворот виконання рішення можливий за наявності таких умов: позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші; виконане рішення було скасовано вищестоящим судом повністю чи змінено із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі.

За таких обставин, суд вважає, що АТ «Українська залізниця» правомірно видала Наказ від 12.08.2020 № 1574/ос про скасування Наказу № 1074/ос від 20.05.2019 про поновлення позивача на посаді першого заступника директора філії «Центр забезпечення виробництва» АТ «Українська залізниця», на підставі постанови Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08.07.2019, а тому підстави для визнання такого наказу незаконним та його скасування, відсутні.

Оскільки вимога про поновлення ОСОБА_2 на посаді першого заступника директора філії «Центр забезпечення виробництва» АТ «Українська залізниця» є похідною від вимоги про визнання незаконним та скасування Наказу АТ "Українська залізниця" від 12.08.2020 № 1574/ос, підстави для її задоволення також відсутні.

Відповідно до частин 1 і 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено суд покладає судові витрати на позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про скасування Наказу та поновлення на роботі - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. В разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили, якщо його не скасовано, після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Дарницький районний суд міста Києва.

Суддя: Ю.С. Мицик