ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 року м. Харків

Справа № 641/7333/20

Провадження № 22-ц/818/1320/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Пилипчук Н.П., Маміної О.В.,

за участю секретаря Каплоух Н.Б.,

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс",

Відповідачі: Фізична особа - підприємця ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

Треті особи, що не заявляють самостійний вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Мараєва Яна Володимирівна, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Руденко Оксана Євгенівна, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтервертикаль",

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" на ухвалу Комінтернівського районного суду міста Харкова від 25 вересня 2020 року (суддя першої інстанції Маньковська О.О.),-

у цивільній справі за позовом про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 25 вересня 2020 року відмовлено у відкритті провадження за вказаним позовом. Роз`яснено Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс", що позов підлягає розгляду в порядку господарського судочинства в межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтервертикаль".

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства в межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтервертикаль", якого визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, оскільки до складу нерухомого майна, майнові права на яке є предметом даного позову, входить майно зареєстроване за ТОВ «Інтервертикаль».

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" звернулося з апеляційною скаргою, у якій просило скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У апеляційній скарзі викладено фактичні обставини справи та зазначено, що суд вірно застосував положення Кодексу України з процедур банкрутства, проте, ч.2 ст.7 цього Кодексу визначає, що в межах процедури банкрутства розглядаються майнові спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна і ці обставини повинні бути у сукупності.

Вказує, що предмет договору купівлі-продажу не є майном ТОВ «Інтервертикаль», оскільки взагалі не є майном (нерухомою річчю) чи об`єктом цивільних прав; позов не містить жодних майнових вимог до боржника щодо якого порушено провадження у справі про банкрутство; ТОВ «Інтервертикаль» не є стороною нікчемного правочину, наслідки недійсності якого просить застосувати позивач; спір щодо існуючого майна ТОВ «Інтервертикаль» - нежитлової будівлі, вже вирішено та визнано за ним право власності на неї; а також будь-які права ТОВ «Інтервертикаль» щодо належного йому майна, в тому числі нежитлової будівлі, не оспорюються.

Звертає увагу, що цивільний позов було пред`явлено про застосування наслідків недійсності нікчемних правочинів, тобто він не стосується будь-якого майна, оскільки державна реєстрація речових прав на нерухоме майно підтверджує юридичний факт, а не створює його.

На підставі зазначеного вказує, що суд дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті провадження у справі, яка має розглядатись за правилами цивільного судочинства.

Відзиву на апеляційні скарги в порядку ст.360 ЦПК України до суду апеляційної інстанції не надходили. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судовим розглядом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" звернулось до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , треті особи, що не заявляють самостійний вимог на предмет спору: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Мараєва Яна Володимирівна, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Руденко Оксана Євгенівна, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтервертикаль" про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, в якому просило:

- застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину, а саме: договору купівлі-продажу укладеного 03.03.2014 між ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Мараєвою Яною Володимирівною за реєстраційним номером 264 шляхом скасування (припинення) рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Мараєвої Яни Володимирівни індексний номер рішення: 11346760 від 03.03.2014, скасування (припинення) запису про відкриття розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо нерухомого майна реєстраційний номер 01 від 03.03.2014, скасування (припинення) запису про право власності № 4855161 від 03.03.2014 та припинити речові права, що виникли на їх підставі відповідно до визначеного порядку скасування (припинення) записів та закриття розділів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

- застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину, а саме: договору купівлі-продажу укладеного 14.06.2014 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Руденко Оксаною Євгенівною за реєстраційним номером 1172, шляхом: скасування (припинення) рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Руденко Оксани Євгенівни індексний номер рішення: 13775758 від 14.06.2014, скасування (припинення) запису про право власності № 6009005 від 14.06.2014 та припинити речові права, що виникли на їх підставі відповідно до визначеного порядку скасування (припинення) записів та закриття розділів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до доданої до позовної заяви копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.10.2019 року, право приватної власності на нежитлові приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 987,1кв.м., опис: нежитлові приміщення підвалу №1-16 загальною площею 178,3 кв.м., нежитлові приміщення 1-го поверху №2-15 загальною площею 193,4 кв.м., нежитлові приміщення 1-го поверху № 1 загальною площею 10,9 кв.м., нежитлові приміщення 2-го поверху 1-22, 22а загальною площею 373,6 кв.м., нежитлові приміщення 3-го поверху № 1, 2, 3 загальною площею 221,1 кв.м., нежитлові приміщення технічного поверху № 1, 2 загальною площею 9,8 кв.м. в нежитловій будівлі літ."А-3", на підставі ухвали господарського суду Харківської області від 22.02.2017 року по справі № 5023/5383/12, зареєстровано за ТОВ "Інтервертикаль".

Як вбачається з позовної заяви та відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.11.2012 року за заявою ТОВ "Інтервертикаль" порушено провадження про банкрутство ТОВ "Інтервертикаль" на підставі статті 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постановою Господарського суду Харківської області від 06.12.2012 року ТОВ "Інтервертикаль" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

На теперішній час справа про банкрутство ТОВ "Інтервертикаль" перебуває у провадженні Господарського суду Харківської області (справа № 5023/5383/12 (922/2781/20)).

Згідно з ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне- приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У ч. 3 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» втратив чинність 21.10.2019 року у зв`язку із введенням в дію Кодексу України з процедур банкрутства (Х«2597-УІІІ в редакції від 21.10.2019 р.) (ч. 2 «Прикінцевих та перехідних положень» Кодексу України з процедур банкрутства»).

Відповідно до частини першої статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, який набрав чинності з 21 жовтня 2019 року, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Системний аналіз положень законодавства про банкрутство дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Кодексу України з процедур банкрутства мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Положення статті 20 ГПК України передбачають визначення юрисдикції господарських судів у справі як за суб`єктним, так і за предметним критерієм.

Пунктом 8 частини 1 статті 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Ознаками господарського спору, підвідомчого господарському суду, є, зокрема, участь у спорі суб`єкта господарювання, наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Отже, майнові спори за участю боржника концентруються виключно в межах справи про банкрутство, що дозволяє здійснювати ефективний судовий контроль щодо повернення майнових активів боржника у його розпорядження з метою відновлення платоспроможності такого боржника або належного формування ліквідаційної маси банкрута.

Як вбачається з матеріалів справи, у вересні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» звернулось до суду з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Мараєва Я.В. та ОСОБА_6 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтервертикаль» про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, а саме договору купівлі-продажу квартири між відповідачами.

В обґрунтування своїх вимог посилалось на те, що 03 листопада 2006 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтервертикаль» набуло право власності на нежитлову будівлю літ «А-3» за адресою: АДРЕСА_1 , яке 09 жовтня 2007 року передано в іпотеку.

Постановою Господарського суду Харківської області від 06 грудня 2012 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтервертикаль» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

28 грудня 2012 року у межах ліквідаційної процедури у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтервертикаль" здійснено відчуження нерухомого майна, належного боржникові шляхом проведення торгів на Товарній біржі "Всеукраїнський торгівельний центр", де було реалізовано належне боржникові наступне майно:

1)нежитлові приміщення підвалу № 1-16 загальною площею 178,3 кв.м, нежитлові приміщення 1-го поверху № 2-15 загальною площею 193,4 кв.м в нежитловій будівлі літ "А-3", загальна площа якої складає 987,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

2) нежитлові приміщення 1-го поверху №1 загальною площею 10,9 кв.м, нежитлові приміщення 2-го поверху 1-22, 22а загальною площею 373,6 кв.м, нежитлові приміщення 3-го поверху № 1, 2, 3 загальною площею 221,1 кв.м, нежитлові приміщення технічного поверху № 1, 2 загальною площею 9,8 кв.м у нежитловій будівлі літ "А-3", загальна площа якого складає 987,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (лот № 2);

За результатами торгів з реалізації нерухомого майна переможцями стали ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

У подальшому ними здійснено перепланування та реконструкцію нежитлових приміщень першого поверху № 1 загальною площею 10,9 кв.м, нежитлових приміщень 2-го поверху № 1-22, 22а загальною площею 373,6 кв.м, нежитлових приміщень 3-го поверху № 1, 2, 3 загальною площею 221,1 кв.м, нежитлових приміщень технічного поверху № 1, 2 загальною площею 9,8 кв.м в літ "А-3" та нежитлових приміщень підвалу № 1-16 загальною площею 178,3 кв.м, нежитлових приміщень 1-го поверху № 2-15 загальною площею 193,4 кв.м в літ "А-3".

Внаслідок перепланування та реконструкції нежитлові приміщення стали квартирами готельного типу, з технічними та допоміжними приміщеннями, підвалом та технічним поверхом.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 02 серпня 2013 року визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності на самовільно реконструйований квартирний (багатоповерховий) житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який складався з 43 квартир.

3 березня 2014 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 у вказаному будинку. Нотаріусом прийнято рішення державного реєстратора щодо відкриття нового розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрацію права власності. 14 червня 2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу вказаної квартири та нотаріусом прийнято рішення державного реєстратора щодо внесення до розділу нового запису на підставі рішення держаного реєстратора.

Однак, ухвалою Господарського суду Харківської області від 25 січня 2017 року визнано недійсними результати торгів у формі аукціону з реалізації майна, належного Товариству з обмеженою відповідальністю «Інтервертикаль», а саме зазначеного нежитлового приміщення; визнано недійсними договори купівлі-продажу, укладені з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22 лютого 2017 року визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтервертикаль» право власності на нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 19 вересня 2017 року скасовано рішення суду першої інстанції, яким визнано законною самовільну реконструкцію нежитлової будівлі в квартирний будинок та визнано право власності на нього за ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , та у задоволенні позову відмовлено.

Як вбачається з постанови Східного апеляційного господарського суду від 09 грудня 2020 року ухвалу Господарського суду Харківської області від 22 лютого 2017 року у справі №5023/5383/12 - скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви ліквідатора про визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтервертикаль" права власності на нежитлові приміщення підвалу №1-16 загальною площею 178,3 кв м, нежитлові приміщення 1-го поверху №2-15 загальною площею 193,4 кв м, нежитлові приміщення 1-го поверху №1 загальною площею 10,9 кв м, нежитлові приміщення 2-го поверху 1-22, 22а загальною площею 373,6 кв м, нежитлові приміщення 3-го поверху №1, 2, 3 загальною площею 221,1 кв м, нежитлові приміщення технічного поверху №1, 2 загальною площею 9,8 кв м в нежитловій будівлі літ "А-3", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ця постанова (справа №5023/5383/12) є чинною.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» на підставі договору відступлення права вимоги від 18 листопада 2015 року та додаткової угоди від 27 листопада 2015 року є іпотекодержателем нежитлового приміщення та вважає свої права порушеними, оскільки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис про реєстрацію права власності за відповідачем на квартиру, яка була частиною цього приміщення, що є перешкодою у зверненні стягнення на предмет іпотеки.

Таким чином, на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції триває процедура банкрутства Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтервертикаль", який в цій справі є третьою особою. Серед майна банкрута є нежитлові приміщення, іпотекодержателем яких є позивач. На час розгляду справи в суді апеляційної інстанції банкрут є власником спірних приміщень. Зазначене майно віднесено до ліквідаційної маси. Позивач є заставним кредитором у справі про банкрутство.

Враховуючи, що розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи, судова колегія вважає, що дана справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Така правова позиція відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у її постановах від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц (провадження № 14-404цс19), від 28 січня 2020 року у справі № 50/311-б (провадження № 12-143гс19).

Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що оскільки оскаржувану ухвалу судді постановлено з додержанням норм процесуального права, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

Керуючись, ст. ст. 294, 315, 352, 362, 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384, ,389, 390, 391 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" залишити без задоволення.

Ухвалу Комінтернівського районного суду міста Харкова від 25 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду, у порядку передбаченому ст.389 ЦПК України.

Головуючий С.С. Кругова

Судді Н.П. Пилипчук

О.В. Маміна

повний текст постанови

складено 12 березня 2021 року