Справа № 357/3378/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А. Ю. ,

при секретарі Бутова Ю. В.,

за участю:

представник позивача - адвокат Волощенко В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Розаліївський», треті особи: 1) Комунальне підприємство «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району»; 2) нотаріус Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області Малькевич Леся Вікторівна про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2020 року представник позивача поштою звернувся до суду з позовом, в якому просив суд визнати недійсним договір оренди землі від 19.08.2016 року, укладений між ОСОБА_2 та Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Розаліївський» щодо земельної ділянки площею 3,580 га, яка розташована на території Розаліївської сільської ради Білоцерківського району Київської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:004:0058.

Позов обґрунтований тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 3,580 га з кадастровим номером :01:004:0058, що розташована у межах Розаліївської сільської ради Білоцерківського району Київської області. 12.11.2012 року вказана земельна ділянка була передана його покійною матір`ю - ОСОБА_2 в оренду ПП «Караван-Т.У.Р.». 28.12.2019 року ОСОБА_2 дізнався, що 07.03.2017 року за СВК «Розаліївський» зареєстровано право строкового платного користування спірною земельною ділянкою. Підставою внесення запису про право визначено договір оренди землі, укладений між покійною матір`ю позивача - ОСОБА_2 та СВК «Розаліївський». Зазначає, що покійна мати не могла самостійно укласти договір, оскільки мала значні проблеми із зором, а він, як правонаступник і належний користувач спірної земельної ділянки, не укладав жодних договорів. Вважаючи, що оспорюваний договір укладений з порушенням норм законодавства, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права. Також позивач просив суд вирішити питання про відшкодування судових витрат.

01.04.2020 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану цивільну справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю.

07.04.2020 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, задоволено клопотання позивача та витребувано: 1) у СВК «Розаліївський» оригінал договору оренди землі від 19.08.2016 року разом з додатками, укладений між ОСОБА_2 та СВК «Розаліївський» та оригінали відомостей, видаткових накладних та інших первинних документів, що підтверджують виплату та отримання орендної плати у період дії спірного договору оренди землі від 19.08.2016 року і містять підпис ОСОБА_2 ; 2) від КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» оригінал договору оренди землі від 19.08.2016 року та додатків до нього, на підставі якого 07.03.2017 року було зареєстровано право строкового платного користування земельною ділянкою кадастровий номер :01:004:0058, номер запису про інше речове право 19418920 (інше речове право), за СВК «Розаліївський»; 3) від Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області, нотаріус Малькевич Л.В. оригінал заповіту ОСОБА_2 , посвідчений Розаліївською сільською радою Білоцерківського району Київської області від 18.07.2007 року зі спадкової справи № 60420627; 4) від відділення поштового зв`язку Розаліївка Центру поштового зв`язку № 1 м. Біла Церква Київська обласна дирекція УДППЗ «Укрпошта» оригінали відомостей на видачу пенсії ОСОБА_2 за формою В1-М за період з 2013 по 2016 роки, де містяться її підписи. Визначено строк для подання доказів до 24.04.2020 року.

22.04.2020 року від Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області надійшли витребувані документи.

04.05.2020 року від УДППЗ «Укрпошта» надійшли витребувані документи.

03.08.2020 року ухвалою суду до СВК «Розаліївський» застосовано захід процесуального примусу у виді попередження та визначено СВК «Розаліївський» додатковий строк для подачі доказів визначених в ухвалі Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.04.2020 року у даній справі - до 12 год. 00 хв. 02 вересня 2020 року.

01.09.2020 року від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів, зокрема, надано копії додаткової угоди від 10.08.2017 року, видаткового касового ордеру від 17.08.2017 року та від 10.09.2018 року, відомості на виплату готівки № 8 від 30.08.2019 року з додатком, свідоцтво про смерть від 06.10.2016 року, свідоцтво про право на спадщину за заповітом, витяг з ДРРПНМ. Додатково зазначено про неможливість виконання ухвали суду від 07.04.2020 року та від 03.08.2020 року в частині надання оригіналу договору оренди землі від 19.08.2016 року, у зв`язку з відсутністю оригіналу примірника на підприємстві.

Підготовче судове засідання у справі проводилось судом неодноразово.

06.10.2020 року ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів та визнання обставини встановленою, закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду.

18.02.2021 року ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача адвоката Волощенка Віталія Івановича про повернення до стадії підготовчого судового засідання та визнано обов`язковою явку в судове засідання позивача ОСОБА_1 .

28.05.2021 року ухвалою суду на місці відмовлено у задоволенні повторного клопотання представника позивача про повернення до підготовчого судового засідання, а також про призначення почеркознавчої експертизи. Останнім заявлено про направлення на адресу суду заяви про відвід судді.

31.05.2021 року ухвалою суду заяви адвоката Волощенка Віталія Івановича про відвід судді Цуранова від розгляду справи визнано необґрунтованою та передано для вирішення вказаного питання.

02.06.2021 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в складі судді Орєхова О.І. відмовлено у задоволенні заяви адвоката Волощенка Віталія Івановича про відвід судді.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив задовольнити, надав пояснення по суті.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, заяв та клопотань про відкладення на адресу суду не надходило.

Представник третьої особи КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Третя особа - нотаріус Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області Малькевич Л.В., в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, направила заяву про розгляд справи без її участі.

Заслухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

12.11.2012 року ОСОБА_2 уклала з ПП «Караван-Т.У.Р.» договір оренди землі № б/н, за умовами якого передала в оренду вказаному підприємству земельну ділянку строком на 5 років.

В матеріалах справи міститься копія договору оренди від 20.08.2016 року між ОСОБА_2 та СВК «Розаліївський», за умовами якого ОСОБА_2 передала в оренду вказаному підприємству земельну ділянку площею 3,580 га з кадастровим номером :01:004:0058 строком на 10 років.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Виконавчого комітету Розаліївської сільської ради Білоцерківського району Київської області серії НОМЕР_1 від 06.10.2016 року.

ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 3,580 га з кадастровим номером :01:004:0058, яка розташована у межах Розаліївської сільської ради Білоцерківського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом державного нотаріуса Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області Малькевич Л.В. про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , зареєстрованого в реєстрі за № 2299 від 20.06.2017 року.

Відповідно до копії додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки б/н від 20.08.2017 року, укладеної 10.08.2017 року між ОСОБА_1 та СВК «Розаліївський», до спірного договору внесено зміни в частині заміни орендодавця ОСОБА_2 на спадкоємця належного їй майна - ОСОБА_1 .

20.06.2017 року державний реєстратор Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області Малькевич Л.В. прийняла рішення про державну реєстрацію прав за індексним номером 35765044, яким зареєстрував право оренди земельної ділянки за СВК «Розаліївський», що підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 195388261 від 28.12.2019 року.

В матеріалах справи містяться копії видаткових касових ордерів від 17.08.2017 року та від 10.09.2018 року про видачу ОСОБА_1 орендної плати за 2017 та 2018 роки (земельний пай) у розмірі по 8 608,33 грн. за рік.

06.06.2019 року позивач звернувся до ПП «Караван-Т.У.Р.» з листом-повідомленням про повернення земельної ділянки.

При вирішенні справи, суд виходить з наступного.

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно з частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), проте сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає у згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів).У двосторонньому правочині волевиявлення має бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.

Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним відповідно до припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення: під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину.

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається в письмовій формі, а за статтею 18 цього Закону договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина друга цієї ж статті).

У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. Разом із тим, у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) дійшла висновку про те, що такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом.

Разом із цим суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної в позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц.

Враховуючи наведене, оскільки на думку сторони позивача оспорюваний договір оренди земельної ділянки від 19.08.2016 року є неукладеним, тому у задоволенні позову про визнання його недійсним необхідно відмовити саме з підстав обрання позивачем неефективного способу захисту, оскільки неможливо визнати неукладений правочин недійсним.

Доводи представника позивача про необхідність повторного витребування у відповідача оригіналу договору оренди від 19.08.2016 року, суд вважає безпідставними, оскільки відповідачем вказано про неможливість надання оригіналу договору у зв`язку з відсутністю оригіналу.

В судовому засіданні встановлено, що правонаступником померлої ОСОБА_2 - позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 акцептовано пропозицію орендаря по заміні сторони спірного договору оренди від 20.08.2016 року, тобто сторонами договору з урахуванням внесених змін є ОСОБА_1 та СВК «Розаліївський».

Крім цього, ОСОБА_1 отримував орендну плату за користування земельною ділянкою, що вбачається з наданих відповідачем копій видаткових касових ордерів, зокрема в 2017 та 2018 роках.

На підставі зазначеного, суд дійшов висновку за необхідне у задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 258, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 13.07.2021 року.

СуддяА. Ю. Цуранов