Справа №705/1295/21
2/705/1486/21

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2021 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі головуючого-судді Гудзенко В.Л.

при секретарі Музичук Л.В.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Уманського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 , про що 30.08.2016 складено відповідний актовий запис №134 Гайворонським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 3,2339 га, що розташована на території Берестівецької сільської ради Уманського району Черкаської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт на право приватної власності на землю серії ЯЗ №194616 виданий 03.11.2008 року.

Позивач є дружиною покійного, що підтверджується свідоцтвом про одруження та є спадкоємицею першої черги за законом.

У березні 2015 року вона звернулася до Гайворонської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_3 їй було відмовлено у зв`язку з наявністю спадкоємця за заповітом на все майно, про що державний нотаріус Гайворонської районної державної нотаріальної контори 15.03.2017 виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій.

Ознайомившись із змістом даного заповіту, позивач звернула увагу на те, що даний заповіт був складений фактично за декілька днів до смерті її чоловіка та в період, коли він перебував в іншому місці і фізично не мав змоги перебувати у с. Берестівець Уманського району, так як проживав та лікувався в м. Гайворон. Окрім того, підпис, котрий міститься в заповіті значно відрізняється від підпису її покійного чоловіка, що в сукупності призвело до сумніву, щодо дійсності заповіту та справжнього волевиявлення покійного у складанні такого заповіту.

27.11.2019 був складений висновок експерта № 9411 ТОВ « Незалежний інститут судових експертиз » згідно якого експертом було зроблено наступний висновок: « Підпис від імені ОСОБА_3 , електрографічне зображення якого міститься у графі «Підпис» в електрофотокопії заповіту, складеного від імені ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_2 від 18.08.2016, виконано не ОСОБА_3 , а іншою особою, з наслідуванням якомусь справжньому підпису ОСОБА_3 »

Виходячи з того, що заповіт складений та посвідчений з порушенням вимог закону, а саме підписаний не особою, від імені якої був складений та посвідчений заповіт, а іншою особою, такий заповіт повинен бути визнаний недійсним.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче засідання не з`явилася, надавши заяву в якій просить задоволити позовні вимоги в повному обсязі, розгляд справи провести за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Дослідивши надані суду письмові докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданого 14 лютого 2017 року.

Позивач ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 виданого 20 липня 2004 року.

Згідно заповіту від 18.08.2016 посвідченого секретарем Берестівецької сільської ради Уманського району Черкаської області та зареєстрованого в реєстрі №25, ОСОБА_3 заповів усе своє майно ОСОБА_2 .

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Заповіт є одностороннім правочином, а тому повинен відповідати загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Загальні підстави недійсності правочину визначені статтею 215 ЦК України.

Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.

За змістом ч.1, 2 ст.1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Позивач вважає заповіт недійсним, посилаючись на відсутність волевиявлення заповідача, оскільки останній заповіту не підписував.

За положенням ст.1247 ЦК України загальними вимогами до форми заповіту є: складання заповіту у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання, заповіт має бути особисто підписаний заповідачем та посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у ст. ст. 1251-1252 цього Кодексу.

Вимоги до форми заповіту, передбачені нормами ст.1247 ЦК України, названі загальними тому, що вони стосуються як випадків посвідчення заповіту нотаріусом, так і іншими особами, яким законом надані такі повноваження, специфіка ж посвідчення заповітів встановлюється в нотаріальній процедурі, тобто Законом України «Про нотаріат» та Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Згідно висновку експерта № 9411 від 27.11.2019 « Підпис від імені ОСОБА_3 , електрографічне зображення якого міститься у графі « Підпис » в електрофотокопії заповіту, складеного від імені ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_2 від 18.08.2016, виконано не ОСОБА_3 , а іншою особою, з наслідуванням якомусь справжньому підпису ОСОБА_3 »

У статті 1257 ЦК України передбачено вичерпний перелік підстав для визнання заповіту недійсним та зазначено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Таке ж положення міститься і у частині 3 статті 203 ЦК України. Зі змісту наведених норм вбачається, що дійсним, тобто таким, що відповідає вимогам закону є заповіт, який посвідчений уповноваженою особою, яка мала на це право в силу закону, відсутні порушення його форми та посвідчення, волевиявлення заповідача було вільним і відповідало його волі.

Згідно ч.2 ст.1257 Цивільного кодексу України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Суд, враховуючи висновок експерта за наслідками проведення почеркознавчої експертизи № 9411 від 27.11.2019 року, вважає, що на момент складення заповіту від імені ОСОБА_3 у заповіті, посвідченому секретарем Берестівецької сільської ради Уманського району Черкаської області від 18.08.2016 року, зареєстрований в реєстрі за № 25, заповідач не підписував.

Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82,141,200,258-259, 264-265 ЦПК України, ст.ст. 203,215, 1217, 1218, 1247, 1251, 1257 ЦК України суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати недійсним заповіт, який був складений 18.08.2016 від імені ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_2 , посвідчений секретарем Берестівецької сільської ради Уманського району Черкаської області, зареєстрований в реєстрі за № 25.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання шляхом подачі апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.

Головуючий В.Л. Гудзенко