Провадження № 2/470/59/21
Справа № 470/67/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2021 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Орлової С.Ф.,

за участю секретаря судового засідання Михалюк С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін цивільну справу за позовом акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

11 лютого 2021 року позивач звернувся до суду з відповідним позовом до відповідача у якому зазначив, що 27 лютого 2020 року між АТ "Державний ощадний банк України" та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит (для придбання енергозберігаючого обладнання та матеріалів) № 341_048. За умовами договору Банк шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок ПП "Бодорін О.Г." надав відповідачці кредит в розмірі 49 404 грн. зі сплатою 17,99 % річних строком на 36 місяців з терміном остаточного повернення крдиту не пізніше 26.02.2023 на придбання світлопрозорих конструкцій з енергозберігаючим склом відповідно до п.п.19 п.2 додатку 2 до Державної цільової економічної програми енергоефективності і розвитку сфери виробництва енергоносіїв з відновлювальних джерел енергії та альтернативних видів палива на 2010-2020 роки. Відповідачка в свою чергу відповідно до п.4.3.2 вказаного Кредитного договору зобов`язалась повернути банку кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за договором. Проте в зв`язку з порушенням умов договору станом на 18 січня 2021 року має перед банком заборгованість у сумі 42 198 грн. 02 коп., з яких: 39 797,69 грн. - заборгованість за основним боргом; 1788,72 грн. - проценти за користування кредитом; 178,05 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 11,89 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 389,74 - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 31,93 - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Вважаючи свої права порушеними, позивач просить стягнути з позичальника заборгованість по кредитному договору № 341_048 від 27.02.2020 у загальній сумі 42 198 грн. 02 коп., судові витрати у сумі 2270 грн.

Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного провадження відповідно до ст.279 ЦПК України.

Представник позивача ОСОБА_2 (за довіреністю зареєстрованою у реєстрі за № 537 від 13 серпня 2020 року) в судове засідання не з`явилась, до суду направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідачка 20.02.2021 року надала до суду письмову заяву в якій позовні вимоги АТ "Державний ощадний банк України" визнала в повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного.

Судом встановлено, що 27 лютого 2020 року між АТ "Державний ощадний банк України" та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 341_048 (для придбання енергозберігаючого обладнання та матеріалів) в розмірі 49 404 грн. строком на 36 місяців з остаточним терміном повернення не пізніше 26 лютого 2023 року, з фіксованою процентною ставкою 17,99% річних, на придбання світлопрозорих конструкцій з енергозберігаючим склом (крім однокамерних) (а.с.18-23).

Відповідно до п. 2.4.1 договору позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 17,99% річних. Зазначена процента ставка є фіксованою та застосовується у відповідний період. Відповідно до п. 2.4.2 кредитного договору проценти нараховуються банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту визначеного кредитним договором. Банк виконав свої зобов`язання перед відповідачем (а.с.18).

Згідно з п.3.2.1. Договору банк надав кредит одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок для видачі відповідача з подальшим перерахуванням в безготівковій формі кредитних коштів на поточний рахунок ПП ОСОБА_3 № НОМЕР_1 , відкритий в АТ "Ощадбанк" код банку 326461 (а.с.18).

Відповідно до п.3.3.2. повернення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником згідно з Графіком платежів або достроково відповідно до порядку, визначено Договором, але в будь-якому випадку не пізніше терміну остаточного повернення кредиту, встановленого згідно з цим Договором.

Пунктом 3.3.3. зазначеного Договору відповідачка зобов`язалася здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 1372,33 грн. та сплату процентів. нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з березня 2020 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок для обслуговування, які банк списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів (а.с.19, 27).

Дослідивши усі докази, та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими позивач зобов`язався надати та надав грошові кошти (кредит) відповідачеві у розмірі та на умовах, встановлених договором, а відповідач зобов`язався повернути кошти за користування кредитом.

Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 526, ст. 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

В силу ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

На підставі ч.2 ст.1054 ЦК України положення статей 1048 та 1050 ЦК України застосовуються до правовідносин, що виникають за укладеним сторонами договором.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначається вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Частинами 1, 2 ст. 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі № 686/21962/15-ц.

Як вбачається із виписки по особовому рахунку за період з 27 лютого 2020 року по 18 січня 2021 року відповідачка користувалася наданими кредитними коштами, однак неналежним чином не виконувала умови кредитного договору щодо погашення заборгованості (а.с.8-15).

Згідно розрахунку заборгованості за основним боргом, пенею та 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, станом на 18 січня 2021 року заборгованість відповідачки за кредитним договором становить 42 198,02 грн., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 39 797,69 грн.; проценти за користування кредитом - 1 788,72 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) -178,05 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 11,89 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 389,74 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 31,93 грн. (а.с.5-7).

Таким чином, суд доходить висновку про неналежне виконання відповідачкою своїх зобов`язань, внаслідок чого права позивача порушенні та існує заборгованість за кредитним договором, розмір якої встановлений в судовому засіданні і яка підлягає стягненню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2270 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом (а.с.4).

Керуючись ст.ст. ст. ст.12, 13, 81, 259, 263-265, 268, 274-279, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ), на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк» (, м.Миколаїв, вул. Херсонське шосе,50), заборгованість за кредитним договором № 341_048 від 27 лютого 2020 року станом на 18 січня 2021 року в сумі 42198 (сорок дві тисячі сто дев`яносто вісім) грн. 02 коп. з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) - 39 797,69 грн.; проценти за користування кредитом - 1 788,72 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) -178,05 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 11,89 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 389,74 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 31,93 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк» (, м. Миколаїв вул. Херсонське шосе,50) 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Березнегуватський районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його оголошення.

Учасник справи, якому повний текст рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторони:

Позивач: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк» - адреса місцезнаходження юридичної особи: м.Миколаїв, вул. Херсонське шосе,50, індекс 54028, .

Відповідач: ОСОБА_1 адреса реєстрації місця проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Суддя С. Ф. Орлова

Повне судове рішення складене 01 березня 2021 року.