ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/1599/20 Номер провадження 22-ц/814/604/21Головуючий у 1-й інстанції Шаповал Т. В. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення та виклику в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 14 січня 2021 року, прийнятого під головуванням судді Шаповал Т.В. у м. Полтаві

у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до районного суду із вказаним позовом. Зазначав, що рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 10.06.2010 року зобов`язали Управління Пенсійного фонду України в Лубенському районі здійснити перерахунок та виплату йому державної пенсії по інвалідності як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з 01.04.2010 року. Дане рішення було виконано 30.07.2019 року шляхом безготівкового зарахування коштів на картку заявника в сумі 93 464,34 грн. Вважає, що рішення суду виконане з порушенням строків виплати, а тому у нього виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до ст. 625 ЦК України. Просив стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області 3% річних в сумі 22101 грн. за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 14 січня 2021 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання задоволено.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області на користь ОСОБА_1 три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 22101 грн.

Судові витрати за розгляд справи судом віднесено за рахунок держави.

Задоволення позову обґрунтовано тим, що між сторонами виникли зобов`язання на які поширюється дія положень частини другої статі 625 ЦК України, за якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Рішення оскаржило Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, яке в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просив скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Зазначає, що правовідносини, які виникли між сторонами не є зобов`язальними в розумінні статті 625 ЦК України,

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 10.06.2010 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 13.09.2011 року дії управління ПФ України в Лубенському районі визнано неправомірними.

Зобов`язано управління ПФ України в Лубенському районі Полтавської області провести перерахунок пенсії та виплату ОСОБА_1 відповідно до ч.4 ст.54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи « у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком з урахуванням ч.1 ст.28 ЗУ « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ЗУ « Про державний бюджет України», починаючи з 01.04.2010 року.

Зобов`язано управління ПФ України в Лубенському районі Полтавської області провести перерахунок додаткової пенсії та виплачувати ОСОБА_1 відповідно до ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком з урахуванням ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про державний бюджет України» починаючи з 01.04.2010 року.

30.07.2019 року відповідач виконав рішення міськрайонного суду Полтавської області від 10.06.2010 року та виплатив позивачу грошові кошти у суму 93464,34 грн., що підтверджується випискою з особового ранку ОСОБА_1 .

Задовольняючи позовні вимоги, районний своє рішення мотивував тим, що враховуючи положення ст. 625 ЦК України та наданий позивачем розрахунок, підлягає стягненню 3% річних за прострочення виконання зобов`язання відповідачем за період з 13.09.2011 року по 29.07.2019 року у розмірі 22101 грн.

Колегія суддів не може погодитись з вказаним висновком.

Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов`язання.

За частиною другою вказаної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз частини другої статті 625 ЦК України дає підстави для висновку, що відповідальність за порушення грошового зобов`язання, встановлена статтею 625 ЦК України, передбачає насамперед наявність договірних правовідносин, тобто положення зазначеної статті поширюються на порушення грошового зобов`язання.

При цьому частина п`ята статті 11 ЦК України, в якій йдеться про те, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду, - не дає підстав для застосування положень ст. 625 ЦК України у разі наявності між сторонами правовідносин, які регулюються нормами іншого законодавства.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком, затвердженим Кабінетом Міністрів України для реалізації згаданого Закону.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Стаття 2 цього ж Закону встановлює, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Частиною другою статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка регламентує виплату пенсій за минулий час, передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. При цьому компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Так, рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 10.06.2010 року зобов`язано управління ПФ України в Лубенському районі Полтавської області провести перерахунок пенсії та виплат, додаткової пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Оскільки у вказаному рішенні суд не визначив конкретної суми, вираженої у грошових одиницях, яка підлягає стягненню, таке зобов`язання не є грошовим.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду висловленої у постанові від 20 лютого 2020 року у справі № 642/6005/17.

Таким чином, правовідносини, які виникли між сторонами стосовно нарахування трьох процентів річних не є зобов`язальними в розумінні ст. 625 ЦК України, вони розглядаються в рамках спору, що регулюються спеціальним законодавством про пенсійне забезпечення громадян окремої категорії.

Враховуючи вказане, рішення Київського районного суду м. Полтави від 14 січня 2021 року підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 367, 374,376, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 14 січня 2021 року скасувати, прийняти нове.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про стягнення трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04.03.2021 р.

Головуючий-суддя О. В. Прядкіна

Судді: С. Б. Бутенко

О. І. Обідіна