ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2361/21
провадження № 4-с/753/78/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2021 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Коренюк А.М.

при секретарі Ляшенко Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Кидоконя Євгена Вікторовича, заінтересована особа (боржник) - приватне підприємство «ВЄХ-2000», суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у порядку статті 447 ЦПК України звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Кидоконя Є.В., заінтересована особа (боржник) - ПП «ВЄХ-2000». Мотивуючи свої вимоги тим, що державним виконавцем у порушення ч.1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», п.11 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року № 512/5, у редакції від 29 вересня 2016 року, зважаючи на подану ним заяву від 14 січня 2021 року, яка отримана відділом державної виконавчої служби 15 січня 2021 року за вхідним номером та зареєстрована, про забезпечення його правом як сторони виконавчого провадження - стягувача на ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження ВП № 61674336 про стягнення з ПП «ВЄХ-2000» на його - ОСОБА_1 користь заборгованості по заробітній платі тощо, проте залишена державним виконавцем без розгляду та належного реагування, внаслідок чого він позбавлений такого процесуального права сторони виконавчого провадження, як ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження. Звертає увагу, що виконавче провадження триває понад 11 місяців, що суперечить закону щодо строків проведення виконавчих дій такого виду виконання судового рішення.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 скаргу підтримав з тих же підстав та просив її задовольнити, тим самим поновивши його права скаржника у межах виконавчого провадження шляхом визнання дій державного виконавця щодо не забезпечення його права як сторони виконавчого провадження - стягувача на ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження ВП № 61674336 про стягнення з приватного підприємства «ВЄХ-2000» на його користь заборгованості по заробітній платі тощонеправомірними й зобов"язати державного виконавця вжити заходів до забезпечення його права як сторони виконавчого провадження на ознайомлення із матеріалами вказаного виконавчого провадження.

В судове засідання заінтересована особа не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення, розміщеним оголошенням на офіційному сайті судової влади (суду).

В судове засідання державний виконавець не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення, розміщеним оголошенням на офіційному сайті судової влади (суду).

Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржують ся (ч. 1 ст. 450 ЦПК України).

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (ч. 2 ст. 450 ЦПК України).

З метою забезпечення процедури розгляду скарги на дії державного виконавця відповідно до ч. 1 ст. 450 ЦПК України повідомлялись сторони виконавчого провадження та державний виконавець про час та місце його проведення, й про необхідність забезпечення суду матеріалами виконавчого провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86).

Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»).

За таких підстав суд визнав за можливе розглядати скаргу за відсутності заінтересованої особи, державного виконавця, на підставі доказів, наявних в матеріалах скарги, та за погодженням скаржника.

Вислухавши пояснення скаржника, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали скарги, у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті, суд приходить до висновку про задоволення скарги із наступних підстав.

З 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким викладено у новій редакції, зокрема, Цивільний процесуальний кодекс України України.

Відповідно до п. 9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України у новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст. 447 ЦК України).

Рішення суду є обов"язковим до виконання. Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів для примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії й здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Судом встановлено, що з 02 квітня 2020 року на виконанні державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 753/8851/18, виданого Дарницьким районним судом м. Києва 05 лютого 2020 року про стягнення з ПП «ВЄХ-2000» на користь ОСОБА_1 47 604 грн. 62 коп. - заборгованості по заробітній платі тощо (а.с. 9).

15 січня 2021 року за зареєстрованим вхідним номером ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) із заявою про ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження ВП № 61674336 щодо стягнення з приватного підприємства «ВЄХ-2000» на його - ОСОБА_1 користь заборгованості по заробітній платі тощо (а.с. 6), проте така заява залишена державним виконавцем без розгляду та належного реагування, внаслідок чого скаржник позбавлений такого процесуального права сторони виконавчого провадження, як ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження.

Вимога скаржника узгоджується із правом сторони (стягувача) виконавчого провадження, визначеним статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження», а також обов`язком державного виконавця, визначеним статтею 18 вказаного Закону.

Так, відповідно до ч.1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Відповідно до п.11 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року № 512/5, у редакції від 29 вересня 2016 року, сторона виконавчого провадження (її представник) та прокурор як учасник виконавчого провадження можуть знайомитися з матеріалами виконавчого провадження у відповідному органі державної виконавчої служби, офісі приватного виконавця у спеціально визначений для прийому громадян час і в тому обсязі, в якому вони бажають, за усним клопотанням до виконавця.

Зважаючи на таку вимогу, скаржник, як сторона виконавчого провадження, дійсно забезпечений правом знайомитися із матеріалами виконавчого провадження.

П.п. 1 - 5 ч.2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначені обов`язки державного виконавця: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Оскільки така процесуальна дія - ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження є правом сторони виконавчого провадження, наявність якої покладає обов`язок на державного виконавця забезпечити таке право строни виконавчого провадження надавати можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження, за таких правових підстав скарга уцілому обґрунтована та підлягає задоволенню.

Так, посадова особа зобов`язана вчинитії дії, які прямо передбачені її обов`язком, у даному випадку - п.п. 1 - 5 ч.2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», п.11 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень - надавати стороні виконавчого провадження, його представнику можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження у відповідному органі державної виконавчої служби у спеціально визначений для прийому громадян час і в тому обсязі, в якому він бажає.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права, обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності, гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження, співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців (ст. 2 вказаного Закону).

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч.1 ст. 5 Закону).

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Приймаючи до уваги предмет скарги, наслідки її розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 452 ЦПК України.

Так, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Зважаючи на наслідки розгляду скарги, її задоволення, з органу державної виконавчої служби на користь держави підлягають стягненню 454 грн. 00 коп. - судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 450, 451, 452 ЦПК України, 18, 19 Закону України «Про виконавче провадження», п.11 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року № 512/5, у редакції від 29 вересня 2016 року, Закону України «Про судовий збір», суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Кидоконя Євгена Вікторовича, заінтересована особа (боржник) - приватне підприємство «ВЄХ-2000», - задовольнити.

Визнати дії головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Кидоконя Євгена Вікторовича щодо не забезпечення права ОСОБА_1 як сторони виконавчого провадження - стягувача на ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження ВП № 61674336 про стягнення з приватного підприємства «ВЄХ-2000» на його - ОСОБА_1 користь заборгованості по заробітній платі тощо, - неправомірними.

Зобов"язати державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ)вжити заходів до забезпечення права ОСОБА_1 як сторони виконавчого провадження - стягувача на ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження ВП № 61674336 про стягнення з приватного підприємства «ВЄХ-2000» на його - ОСОБА_1 користь заборгованості по заробітній платі тощо.

Стягнути з Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на користь держави 454 (чотиристава п`ятдесят чотири) грн. 00 (нуль) коп. - судового збору.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до ст.355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Згідно ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Отже, строки оскарження судових рішень в апеляційному порядку складають 30 календарних днів - для рішень і 15 календарних днів - для ухвал, однак апеляційна скарга подається за старими правилами - через суд першої інстанції.

Копію ухвали невідкладно направили позивачу для відома.

СУДДЯ: