Дата документу 14.07.2021 Справа № 320/8219/15-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 320/8219/15 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/2235/21 Іваненко О.В.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Кримської О.М.

Онищенка Е.А.

За участю секретаря:Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 квітня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування та перегляд рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним правочину,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним правочину.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області віл 04 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 16 березня 2016 року, в задоволені позову відмовлено.

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, яку неодноразово уточнювала, про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

В заяві зазначала, що на її запит завідувач нотаріальної контори 16 лютого 2017 року повідомив, що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_2 не видавалась.

Цю обставиною ОСОБА_1 вважає нововиявленою, оскільки вона має істотне значення для прийняття правильного рішення у справі, на підставі цієї обставини можна зробити висновок про наявність у неї гарантованого права на спадкову земельну ділянку, яка залишилась після смерті її батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказана обставина їй стала відома 16.02.2017, раніше вона не могла бути їй відома, оскільки спір про спадщину не розглядався.

Також в уточненій заяві вона просить суд скасувати рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 20.12.2012 року, оскільки воно взаємопов`язано із рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 04.12.2015 року, так як при винесенні останнього не було враховано те, що при ухваленні судом рішення у листопаді 2012 року про вирішення права власності на цю земельну ділянку з моменту укладення договору купівлі-продажу будинку, судом було помилково застосовано вимоги статті 377 ЦК України до періоду 10 листопада 2006 року, тобто коли зміст статті 120 ЗК України ще не був приведений у відповідність вимогам статті 377 ЦК України та ще до померлого власника.

Таким чином рішення суду від 20.12.2012 року є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки суд не врахував, що за наслідками рішення суду від 20 листопада 2012 року, як правочину, не було дотримано вимог ст. 203 ЦК України, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Остаточно уточнивши вимоги заяви просила суд скасувати рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04.12.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним правочину у зв`язку з нововиявленими обставинами так як при винесенні останнього не було враховано те, що при ухваленні судом рішення у листопаді 2012 року про вирішення права власності на цю земельну ділянку з моменту укладення договору купівлі-продажу будинку, судом було помилково застосовано вимоги статті 377 ЦК України до періоду 10 листопада 2006 року, тобто коли зміст статті 120 ЗК України ще не був приведений у відповідність вимогам статті 377 ЦК України та ще до померлого власника.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 квітня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування та перегляд рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що ухвалу суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд не в повній мірі дослідив обставини справи та наведені у заяві підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами. Судом, при розгляді заяви, допущено порушення п.6 ст.37 ЦПК України, тому з цих підстав розгляд заяви про відвід судді був вирішений без участі заявника, що є порушенням норм процесуального права. Просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення про задоволення її заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами та скасувати рішення суду.

Вислухавши доповідь судді, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні заяви про скасування та перегляд рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами та залишаючи в силі рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що обставина на яку посилається заявник у своїй заяві про перегляд рішення, не являється істотною для справи та нововиявленою.

Колегія судді погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області № 320/8219/15-ц (№2/320/3991/15) від 04.12.2015 року в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області ЄУН 320/8219/15-ц (22-ц/778/847/16) від 16.03.2016 року рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області № 320/8219/15-ц (№2/320/3991/15) від 04.12.2015 року залишено без змін.

Постановою Верховного суду України справа № 320/8219/15-ц (№ 61-6918св18) рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 16 березня 2016 року залишено без змін.

Так Постановою Верховного суду України встановлено, що підстав вважати, що рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 листопада 2012 року є правочином, оскільки рішення суду не може бути правочином, а тому не може бути визнано недійсним з підстав, передбачених статтею 203 ЦК України.

Як на підставу для скасування та перегляд рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами заявник посилається на те, що відповідно до повідомлення на її запит завідувача нотаріальної контори 16 лютого 2017 року, стало відомо, що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_2 не видавалась, а тому на підставі цієї обставини можна зробити висновок про наявність у неї гарантованого права на спадкову земельну ділянку, яка залишилась після смерті її батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 726/938/18 (№ 61-14879св19) зазначено, що вирішуючи питання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд має виходити з визначених ч. 2 ст. 423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним. Зокрема, такими підставами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених цим пунктом, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявниці на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з частиною першою статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Також, пунктами п`ятим та шостим частини другої статті 426 ЦПК України встановлено, що у заяві про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами заявником зазначаються: нововиявлені обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, дата їх відкриття або встановлення; посилання на докази, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 424, 426 ЦПК України.

Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили. Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Враховуючи наведене, відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування та перегляд за нововиявленими обставинами рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04.12.2015 року, суд на підставі належним чином оцінених доказів дійшов обґрунтованого висновку про те, що обставини, на які посилається заявник, не є істотною для справи та нововиявленою обставиною в розумінні вимог статті 423 ЦПК України.

Подібні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 30 квітня 2020 року по справі № 2-1139/11 (провадження № 61-42887св18).

Таким чином, повідомлення завідувача нотаріальної контори 16.02.2017 на запит ОСОБА_1 , що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_2 не видавалась, не є істотною для справи та нововиявленою обставиною у розумінні ст.423 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 квітня 2021 року по цій справі залишити без змін.

Дата складання повної постанови 15 липня 2021 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: О.М Кримська

Е.А. Онищенко