Справа № 603/736/20
Провадження №2/603/57/2021
"15" березня 2021 р. м. Монастириська
Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді : Іванчука В.М.
секретар судового засідання : Швець Н.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні взалі суду м.Монастириська в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-
Представник позивача - адвокат Гнатишин В.В., в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить ухвалити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
За зазначеною адресою, окрім позивача зареєстрований відповідач - ОСОБА_2 , який протягом останніх двадцяти років не проживає і не проживав у зазначеному будинку без поважних причин. У зв`язку з наведеним у позивача виникають проблеми зі сплатою надмірної суми грошових коштів за комунальні послуги, які нараховуються однак не надаються. Оскільки строк збереження даного житлового приміщення за відповідачем ОСОБА_2 закінчився, просить визнати його таким, що втратив право на користування вищезазначеним житлом.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі доказів, що наявні в матеріалах справи та ухвалити заочне рішення, про що суд постановив відповідну ухвалу, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив на позов, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань не подавали.
Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 06.06.1996 року, виданого Виконавчим комітетом Монастириської міської ради народних депутатів Тернопільської області.
Також встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Монастириської міської ради Тернопільської області №59/1 від 28.05.2013 року, змінено номерний знак житлового будинку ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 з № НОМЕР_1 на №131.
Як вбачається з довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №2918, виданої 26.11.2020 року Монастириською міською радою Тернопільської області, відповідач ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Наведене підтверджується відповіддю Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області від 28.12.2020 року.
Згідно акту обстеження будинковолодіння від 26.11.2020 року, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про необхідність обстеження місця проживання зареєстрованих громадян, а саме ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , комісія в складі: голови комісії, заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Гладиша А.С., секретаря виконкому (керуючого справами) Жилавого Р.В., начальника відділу реєстрації та обліку місця проживання фізичних осіб міської ради Синюка Б.В., провела обстеження фактичного місця проживання ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 . В ході обстеження встановлено, що ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 на даний час не проживає. Сусіди: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підтверджують, що ОСОБА_2 не проживає за вищевказаною адресою протягом останніх двадцяти років.
Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Позивач вказує, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , однак за вказаною адресою фактично не проживає протягом останніх двадцяти років, у зв`язку з чим у позивача виникають проблеми зі сплатою надмірної суми грошових коштів за комунальні послуги, які нараховуються однак не надаються.
Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу, а саме: подружжя, їх діти і батьки. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов`язані з позбавленням його володінням майном.
Відповідно до роз`яснень, наданих в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї такими, що втратили право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки, якщо він був відсутнім понад встановлені строки без поважних причин, то суд вправі визнати його таким, що втратив право на жилу площу.
Аналізуючи вищенаведені обставини справи, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житлом, а саме житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Керуючись ст.ст. 5-7, 12, 265, 268 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 405 ЦК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житлом, а саме, житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто Монастириським районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції, у 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 .

Суддя В. М. Іванчук