Справа № 492/413/21
Провадження № 2/492/263/21
14 липня 2021 року м. Арциз
Арцизький районний суд Одеської області в складі:
Головуючого - судді Череватої В.І.
за участю секретаря судового засідання Каширної О.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Арцизі Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Сокерчак В.В.,
15.04.2021 року позивач звернулася до суду з позовом та просила суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме 13/100 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що відповідач не проживає за зазначеною адресою з 27.08.2008 року по теперішній час.
Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що вона є співвласником зазначеної квартири, зареєстрована за зазначеною адресою, за якою також зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_2 , який не проживає у цій квартирі з 27 серпня 2008 року по теперішній час, не сплачує комунальних послуг та не бере участі в утриманні квартири. За таких обставин, позивач вважає, що відповідач втратив право користування вищевказаною квартирою. Визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням позивачу необхідно для того, щоб вільно володіти та користуватися належною їй власністю, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Череватій В.І.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст. ст. 128, 130, 131 ЦПК України.
Ухвалою суду від 26 квітня 2021 року провадження у справі відкрито.
Ухвалою суду від 02 червня 2021 року, закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.
Позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_1 адвокат Сокерчак В.В. в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце його проведення сповіщені належним чином, звернулися до суду з заявою, в якій просили розглянути справу у їх відсутність, позов підтримали повністю та просили суд позов задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечували.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився (викликався в судове засідання на 23.06.2021 року, 14.07.2021 року). Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину своєї неявки в судове засідання відповідач суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутність відповідача.
Відповідно до ст. 281 ЦПК України Арцизьким районним судом Одеської області була постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Крім того, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в судове засідання в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
При вирішенні цивільно-правового спору, що виник між сторонами, слід виходити з того, що право користування жилим приміщенням (сервітут) є похідним від прав титульного власника, а тому суд встановлює обставини та умови, за яких особа набула права користування чужим житлом.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житловий будинок (ст. ст. 379, 380 ЦК України).
У судовому засіданні встановлено, позивач по наявній справі ОСОБА_1 є співвласником 13/100 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями правовстановлюючих документів на вказану квартиру (а.с. 7 11).
Як вбачається з копії довідки, виданої Арцизькою міською радою від 12.04.2021 року № 737, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 15). Проте відповідач ОСОБА_2 з 27.08.2008 року в квартирі не проживає, що підтверджується актом опитування свідків від 14.04.2021 року (а.с. 16).
Місце реєстрації ОСОБА_2 у вказаній квартирі з 12.12.2007 року, підтверджується наявною в матеріалах справи відповіддю з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області.
Отже, в судовому засіданні встановлено, що за вищевказаною адресою відповідач не проживає більше шести місяців, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.
Жодних домовленостей або інших угод, передбачених законом між позивачем та відповідачем не укладалося.
Відповідач не несе ніяких обов`язків по оплаті житла, так як в ньому не проживає, комунальні послуги не сплачує. Своїм перебуванням по теперішній час на реєстраційному обліку відповідач створює позивачу перешкоди у вільному користуванні належною їй власністю.
Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладання трудового договору на визначений строк, тощо).
Відповідно до абзацу 6 ст. 3 Закону України від 11.12.2003 року № 1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.
Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.
Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 1 ст. 229 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.
Відповідно до ст. 4 ЖК України жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території Української РСР, утворюють житловий фонд. Житловий фонд включає жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать колгоспам та іншим кооперативним організаціям, їх об`єднанням, профспілковим та іншим громадським організаціям (громадський житловий фонд).
Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Статтею 29 ЦК України встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Як було встановлено в судовому засіданні, відповідач не проживає за вказаною адресою більше шести місяців без поважних причин, також його відсутність понад шість місяців не відповідає випадкам, передбаченим пунктами 1-7 ст. 71 ЖК України, які передбачають, що право користування житловим приміщенням зберігається за відсутніми впродовж шести місяців з дня закінчення строку, вказаного у відповідному пункті.
Відповідно до ст. 7 Закону України від 11.12.2003 року № 1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини «Прокопович проти Росії», «Гіллоу проти Сполученого Королівства» поняття житла є автономним, і те, чи конкретне місце проживання становить чи ні «житло», що захищається п. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, залежить від фактичних обставин, а саме наявності достатнього зв`язку з конкретним місцем.
Згідно ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.
При викладених обставинах суд доходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, тому що інтереси позивача порушені.
Таким чином, оцінивши здобуті по справі докази, за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності зв`язку у сукупності, розглянувши спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому слід визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме 13/100 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , що є підставою для зняття його із реєстраційного обліку за вказаною адресою.
В поданому позові позивач ОСОБА_1 просила понесені нею судові витрати у вигляді судового збору в сумі 908 гривень 00 копійок з відповідача на її користь не стягувати (а.с. 1 - 3).
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 70, 71, 72, 150 ЖК України, ст. ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 264, 265, 273, 280-289, 354, 383, 391 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 10, 12, 13, 76, 81, 141, 264, 265, 273, 280 - 289, 354 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме 13/100 часткою житлового будинку АДРЕСА_1 .
Дане рішення є підставою для зняття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2 .
Витрати, пов`язані з розглядом справи покласти на позивача, які ОСОБА_1 були сплачені у розмірі 908,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 14 липня 2021 року.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Суддя
Арцизького районного суду В.І. Черевата