Номер справи 220/83/21
Номер провадження № 2/220/146/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Черняєвої С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Велика Новосілка Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

16.01.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, посилаючись на наступне.

Рішенням Великоновосілківського районного суду від 24.03.2020 року йому було призначено виплату аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.02.2020 року і до її повноліття. Крім того, від попереднього шлюбі він має дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на теперішній час навчається на 2-му курсі денного відділення Донецького юридичного інституту МВС України і якому він постійно, починаючи з 2008 року, за домовленістю з колишньою дружиною ОСОБА_5 надає матеріальну допомогу. Останнім часом розмір допомоги становить не менше 3000,00 грн. щомісячно. Про вказаний факт відомо відповідачу, але при звернені до суду 06.02.2002 р., вона це приховала. Крім того, він продовжує проживати разом з відповідачкою та їх спільною дитиною, і окрім аліментів на утримання доньки, додатково несе матеріальні затрати, а саме на придбання доньці продуктів харчування, солодощів, іграшок, ліків. Також він продовжує оплачувати перебування дитини у дитячому садку, сплачує комунальні платежі за будинок, в якому мешкає разом з відповідачем та їх донькою, розмір яких становить від 1000 грн. до 5000 грн. щомісячно. Крім того, у 2019 р. він подарував належний йому будинок за адресою: АДРЕСА_1 своїй доньці ОСОБА_3 . Тому враховуючи те, що у даний час його матеріальне становище значно погіршилось, оскільки він продовжує надавати постійну матеріальну допомогу своєму сину ОСОБА_4 , продовжує нести матеріальні затрати, окрім аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , затрати на утримання будинку, де спільно мешкають разом з відповідачем та їхньою донькою, просить зменшити розміру аліментів, які відраховуються з його заробітку за рішенням Великоновосілківського районного суду від 24.03.2020 р. на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно до 1/5 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою суду від 29.01.2021 року провадження у справі відкрито, справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження.

16.02.2021 р. від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання посилається на те, що відповідно до рішення Великоновосілківського районного суду від 24.03.2020 р. позивач сплачує аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, дане рішення оскаржене позивачем в апеляційному суді не було, проти розміру аліментів, за стягненням яких вона зверталась до суду, ОСОБА_1 , будучі на той час відповідачем по справі, не заперечував. На момент розгляду справи стосовно стягнення з нього аліментів, так само як і на теперішній час, його матеріальне становище було незмінним, позивач має постійний стабільний доход, який отримує працюючи в органах Національної поліції. Інші доводи позивача стосовно значного погіршення його матеріального становища, які пов`язані з придбанням іграшок, ліків, продуктів харчування, сплати комунальних платежів не можуть бути визнані такими, що погіршують матеріальне становище позивача, оскільки дані витрати пов`язані з побутом самого позивача, оскільки позивач фактично продовжує мешкати разом зі своєю дитиною в одному будинку. Вважає, що позивачем не обґрунтовані підстави для зменшення розміру аліментів з 1/3 до 1/5 частини всіх видів доходу, оскільки на даний час ОСОБА_1 є працездатним, надання матеріальної допомоги на дитину від першого шлюбу здійснювалось так само і до прийняття рішення Великоновосілківського районного суду від 24.03.2020 р. про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, проти якого ОСОБА_1 не заперечував та не оскаржував, а тому позовні вимоги останнього є неправомірними та такими, що не підлягають задоволенню. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с. 62).

23.02.2021 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначив, що дійсно продовжує надавати матеріальну допомогу колишній дружині на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на теперішній час навчається на 2-му курсі денного відділення Донецького юридичного інституту МВС України. Розмір матеріальної допомоги становить не менш ніж 3000 грн. щомісячно. Але у зв`язку з тим, що з січня 2021 р. ОСОБА_4 вимушений винаймати житло в м.Маріуполь, розмір матеріальної допомоги збільшився до 4000 грн. Крім того, він окрім сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , продовжує нести додаткові матеріальні затрати на придбання доньці продуктів харчування, солодощів, іграшок, ліків та перебування дитини у дитячому садку, у зв`язку з чим залишок коштів на його потреби значно зменшується, відповідно погіршується його матеріальне становище (а.с. 68-69).

01.03.2021 р. від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшло заперечення на відповідь, в якій вона зазначила, що у відповіді ОСОБА_1 на відзив фактично викладені нові підстави для позовних вимог, не зазначені в позовній заяві. У зв`язку з чим вважає, що посилання позивача, викладені у відповіді на відзив, не повинні бути прийняті до уваги при розгляді справи про зменшення розміру аліментів. Вважає, що нові докази зміни матеріального стану позивача є недостатніми для зменшення розміру стягуваних аліментів, оскільки мають одноразовий характер та не дають підстав мати розуміння, на які саме цілі була переведена конкретна сума. Крім того, факт пересилання позивачем грошових коштів на картковий рахунок ОСОБА_5 не є підтвердженням зміни матеріального стану позивача взагалі. Тому просила відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с. 73).

Ухвалою суду від 18.02.2021 року підготовче провадження закрито, справа призначена до розгляду по суті.

В судове засідання сторони не з`явились, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи. Подали заяви про розгляд справи за їх відсутності (а.с.72-73). Враховуючи викладене, а також наявність в матеріалах справи заяв сторін по суті спору, керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 24.03.2020 р. з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.02.2020 р. і до її повноліття (а.с. 4-5).

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.06.2020 р., на виконанні у Великоновосілківському районному відділі державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) перебуває виконавчий лист №220/218/20 виданий 14.05.2020 р. Великоновосілківським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.02.2020 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.6).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 29.05.2008 р. серії НОМЕР_1 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Великоновосілківського районного управління юстиції Донецької області, 29.05.2008 р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зірвано, про що в кризі реєстрації розірвання шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №36 (а.с.8).

Як вбачається з представленої суду копій свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с. 7).

Згідно довідки Донецького юридичного інституту від 11.09.2020 року № 504/20к ОСОБА_4 , 2002 р.н. навчається у Донецькому юридичному інституті МВС України з 2019 р. за денною формою навчання (а.с. 9).

Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Пункти 1, 2 статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачають, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Як вбачається з позовної заяви, обґрунтовуючи вимоги про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на зміну його матеріального стану, оскільки він продовжує надавати постійну матеріальну допомогу своєму сину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який навчається на 2-му курсі денного відділення Донецького юридичного інституту МВС України, окрім аліментів, на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , несе матеріальні затрати на утримання будинку. Крім того, в зв`язку з тим, що його син ОСОБА_4 вимушений винаймати житло в м.Маріуполі, розмір матеріальної допомоги, яку він надає на утримання сина, збільшився до 4000 грн.

На підтвердження своїх позовних вимог позивачем надані платіжні доручення, згідно яких з 23.12.2019 р. він щомісячно надає матеріальну допомогу своєму сину ОСОБА_4 , квитанції про оплату перебування дитини ОСОБА_3 у дитячому садку, а також квитанції про сплату комунальних платежів за будинок (а.с.10-44).

З приводу цього суд зазначає наступне.

Відповідно до рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 24.04.2020 р. ОСОБА_1 сплачує аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , 2015 р.н., у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно. В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Проти розміру аліментів ОСОБА_1 не заперечував, хоча мав таку можливість. В апеляційному порядку дане рішення ОСОБА_1 також оскаржено не було, що свідчить про його згоду з зазначеним розміром аліментів.

Суд не бере до уваги, доводи позивача про зміну його матеріального стану в зв`язку з наданням допомоги сину, оскільки на момент ухвалення рішення 24.04.2020 р. про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , 2015 р.н., ОСОБА_1 за домовленістю з колишньою дружиною вже надавав матеріальну допомогу своєму сину від першого шлюбу ОСОБА_4 , а отже, ці обставини не є новими.

Надані позивачем платіжні доручення для підтвердження надання матеріальної допомоги своєму сину ОСОБА_4 , квитанції про оплату перебування дитини ОСОБА_3 у дитячому садку, а також квитанції про сплату комунальних платежів за будинок не підтверджують погіршення матеріального стану позивача.

Належних та допустимих доказів на підтвердження погіршення матеріального становища позивача, порівняно з його матеріальним становищем, яке існувало станом на час ухвалення рішення суду від 24.03.2020 р. про стягнення аліментів на молодшу дитину, позивачем суду не надано.

Крім того, позивачем не підтверджені витрати на найм житла сину у м.Маріуполь.

Отже, враховуючи встановлений частиною першою ст. 81 ЦПК України обов`язок доказування, у справах про зміну розміру аліментів позивач повинен довести як наявність обставин, передбачених статтею 192 СК України, так і те, що ці обставини виникли після ухвалення рішення про стягнення аліментів (визначення аліментів за домовленістю між батьками) та існують на момент звернення з позовом.

Відповідно до частин 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши обставини та зібрані у справі докази, суд, на підставі ст.89 ЦПК України, оцінивши всі матеріали, вважає, що наведені позивачем доводи для зменшення розміру аліментів не підтверджують факт зміни майнового стану платника аліментів чи його стану здоров`я, що є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, що підлягають стягненню з позивача на користь відповідача, в той час, як закон пов`язує виникнення права на зміну розміру аліментів зі зміною матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів, якщо такі обставини виникли після ухвалення рішення про стягнення аліментів (визначення аліментів за домовленістю між батьками).

Враховуючи вищенаведене, а також керуючись інтересами малолітньої дитини суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог щодо зменшення розміру аліментів на утримання дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 05.03.2021 р.

Суддя О.М. Якішина