Справа № 606/219/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Мельник А.В.

за участю секретаря судового засідання Кавалко В.С.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Теребовлянського районного нотаріального округу Гордєєва Людмила Іванівна про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду із позовом до Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватний нотаріус Теребовлянського районного нотаріального округу Гордєєва Л.І., у якому просять визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , з яких 1/3 частина в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та 1/3 частина, як за членом колишнього колгоспного двору, та визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору.

В обґрунтування заявлених вимог, вказують на те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 мав статус колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 в ньому проживали та були зареєстровані: його дочка ОСОБА_4 , його дружина ОСОБА_2 . Після смерті батька позивачки відкрилася спадщина на все належне йому майно, зокрема на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами.

ОСОБА_3 02 листопада 2015 року склав заповіт, за яким належний йому на праві власності житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 заповів ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_3 , отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом позивач не може через те, що даний житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами зареєстрований за колгоспним двором, головою якого є померлий 07 квітня 2020 року ОСОБА_3 .

Враховуючи вказані обставини, позивачі звернулись до суду для визнання права власності на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 за рішенням суду.

Ухвалою суду від 05 лютого 2021 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 03 березня 2021 року, розгляд справи було відкладено на 12 березня 2021 року, у зв`язку з неявкою сторін по справі.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, однак у поданій позовній заяві просили справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю.

Представник відповідача Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Приватний нотаріус Теребовлянського районного нотаріального округу Гордєєва Людмила Іванівна в судове засідання не з`явилася, про місце та час слухання справи була повідомлена належним чином.

Відповідно до вимог частини третьої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За вказаних обставин, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до копії довідки, виданої Теребовлянським бюро технічної інвентаризації за № 384 від 25 листопада 2020 року, власником житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 , однак право власності не зареєстроване (а.с.24).

Згідно довідки, виданої Микулинецькою селищною радою Теребовлянського району Тернопільської області від 25 січня 2021 року за АДРЕСА_2 відноситься до колгоспного двору (а.с.15).

Відповідно до довідки, виданої Микулинецькою селищною радою Теребовлянського району Тернопільської області від 01 лютого 2021 року за АДРЕСА_3 відноситься до колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_3 і двох членів його дружини ОСОБА_2 , його дочки ОСОБА_4 (а.с.16).

Згідно довідки, виданої Микулинецькою селищною радою Теребовлянського району Тернопільської області від 03 вересня 2020 року за №381, станом на день смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в житловому будинку в АДРЕСА_1 були зареєстровані: дружина ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_1 , зять ОСОБА_5 , онук ОСОБА_6 , невістка ОСОБА_7 , правнука ОСОБА_8 , правнук ОСОБА_9 , онука ОСОБА_10 (а.с.19).

Згідно копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 від 06 листопада 2020 року, виданого Теребовлянським бюро технічної інвентаризації, замовником технічної інвентаризації є ОСОБА_1 , вищевказаний житловий будинок має загальну площу 97,1 кв.м., з якої житлова 79,2 кв.м. (а.с.21-24).

Відповідно до висновку про вартість майна: будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 , станом на 18 січня 2020 року становить 138000 (сто тридцять вісім тисяч) грн (а.с.25).

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; г) згідно зі статтею четвертою Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року.

Статус майна колгоспного двору був врегульований статтями 120-126 ЦК УPCP 1963 року в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно частини другої статті 120 ЦК УРСР (1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Таким чином, наявними у справі матеріалами підтверджено, що житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 належав до суспільної групи «колгоспний двір», членами якого були ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 .

Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності всіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відтак, ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 належало по 1/3 частки житлового будинку кожному.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Заздрість, Теребовлянського району, Тернопільської області та її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.8).

ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб і після його реєстрації останній присвоєно прізвище « ОСОБА_11 », що підтверджується копією Свідоцтва про укладення шлюбу виданого 26 березня 1996 року (а.с.9).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого виконавчим комітетом Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільській області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Заздрість, Теребовлянського району, Тернопільської області (а.с.18).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина.

За життя ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Заздрівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 02 листопада 2015 року, за яким належний йому житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 заповів ОСОБА_1 (а.с.17).

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої приватним нотаріусом Теребовлянського районного нотаріального округу Гордєєвою Л.І. за № 22/02-31 від 15 січня 2021 року та заяви ОСОБА_2 від 02 вересня 2020 року, вбачається, що при розгляді документів було встановлено, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 на ім`я померлого ОСОБА_3 , а право власності зареєстроване за колгоспним двором, що складається з трьох членів, головою якого був ОСОБА_3 , спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку згідно статті 1241 ЦК України-дружина померлого ОСОБА_2 , подала заяву про відмову від обов`язкової частки у спадковому майні (а.с.26).

Оскільки ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому до правовідносин щодо спадкування після його смерті застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України) 2003 року.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до частини першої статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною першою статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Враховуючи вказане, суд приходить до висновку, що право позивачів має бути захищено у судовому порядку шляхом визнання права власності на майно.

За умовами частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З приписів частини 1 статті 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності.

Пунктом 1 частиною 2 статті 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що через відсутність державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, позивачі не можуть реалізувати своїх прав, їхні права підлягають судовому захисту, а позов до задоволення шляхом визнання: за ОСОБА_1 права власності на 2/3 частини житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , з якого 1/3 частина в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та 1/3 частина, як за членом колишнього колгоспного двору; за ОСОБА_2 права власності на 1/3 частину житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору.

Керуючись статтями 4, 12, 200, 247, 265, 354 ЦПК України, статтями 4, 5, 15, 16, 392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1268 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Теребовлянського районного нотаріального округу Гордєєва Людмила Іванівна про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , з якого 1/3 частина в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та 1/3 частина, як за членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

Відповідач: Микулинецька селищна рада Теребовлянського району Тернопільської області, , місцезнаходження: вулиця С.Бандери, 11, селище міського типу Микулинці, Теребовлянський район, Тернопільська область;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Теребовлянського районного нотаріального округу Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Гордєєва Людмила Іванівна, місцезнаходження: вулиця Кн.Василька, 92/3, місто Теребовля, Тернопільська область.

Повний текст рішення суду складено 12 березня 2021 року.

Суддя А.В.Мельник