Номер провадження: 22-ц/813/5673/21
Номер справи місцевого суду: 521/2727/19
Головуючий у першій інстанції Бобуйок І. А.
Доповідач Гірняк Л. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2021 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді Гірняк Л.А.,

Суддів Дришлюк А.І., Цюри Т.В.,

За участю секретаря Ющак А.Ю.,

Представника позивача Канікаєв Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №4 в м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И Л А:

ПРОЦЕДУРА:

Короткий зміст позовної заяви:

14.02.2019 року до Малиновського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 , у якій, з урахуванням уточнення позовних вимог, позивачка просила стягнути з ОСОБА_1 на свою користь неустойку (пеню) у розмірі 100 420,90 грн. за прострочення сплати аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також судові витрати у розмірі 20 000 грн.

Зазначає, що за період з 01.09.2015 р. по 01.07.2019 р. утворилась заборгованість по аліментам в розмірі 100 420,90 грн., а тому за прострочення сплати аліментів просила стягнути неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення

24.04.2019 року від представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_5 до Малиновського районного суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Короткий зміст рішення першої інстанції:

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11 липня 2019 року у позовні вимоги задоволені частково. Стягнуто з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у сумі 100 420,90 грн. а також судові витрати на надання правової (правничої) допомоги у розмірі 10 000,00 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Короткий зміст апеляційної скарги:

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить змінити рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 липня 2019 року та стягнути з нього на користь позивачки неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 20 000,00 грн., судові витрати на правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн.

24.07.2020 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник позивачки ОСОБА_2 ОСОБА_6 просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 липня 2019 року залишити у силі.

У судове засідання з`явився представник позивачки ОСОБА_2 ОСОБА_6 .

Апелянт в судове засідання не з`явився, від представника апелянта надійшло клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності.

В силу ч.2 ст. 372 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутності.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) СТОРІН:

Апелянт посилається на ч.2 ст. 196 СК України, згідно якої розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Зазначає, що заробітна плата становить 8 884,0 грн, та що він утримує двох дітей ( ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ) і дружину, яка не працює.

Посилається на ч. 3 ст. 137 ЦПК України, відповідно до якої для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Вказує на відсутність детального опису робіт адвоката позивачки та на те, що він не приймав участі в судових засіданнях.

Представник позивача у відзиві вказує на безпідставність апеляційної скарги.

Зазначає, що відповідачем не надано доказів щодо поважності причин прострочення сплати аліментів, а тому стягнення з нього пені є правомірним.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ:

Судом встановлено, що 12.10.2007 року суддею Малиновського районного суду м. Одеси було ухвалено рішення по справі №2-5808 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, яким позовні вимоги задоволено, ухвалено стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 1/2 частин з усіх видів заробітку до повноліття дітей.

23.10.2007 року на підставі цього рішення Малиновським судом був виданий виконавчий лист та відкрито виконавче провадження №49763227.

23.12.2015 року Постановою державного виконавця Приморського відділу ДВС Одеського міського УЮ виконавче провадження №42729195 було закрито, матеріали передані до Малиновського відділу ДВС Одеського міського УЮ.

За заявою стягувача державним виконавцем Першого Малиновського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області видано розрахунок заборгованості по аліментам станом на 08.11.2018 р., згідно якого сума заборгованості з 01.09.2015 р. по 31.10.2018 р. складає 111 247,25 грн.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 05.05.2008 року було скасовано заочне рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12.10.2007 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку до повноліття дітей починаючи з 03 липня 2007 року.

Виконавче провадження №49763227 закрито на підставі заяви ОСОБА_1 , а представником позивачки, на підставі отриманого 20.05.2019 р. ним виконавчого листа по рішенню від 05.05.2008 року, відкрито нове виконавче провадження №59163436.

На підставі відкриття нового виконавчого провадження Державним виконавцем першого Малиновського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Хвостенко Н.С. зроблено новий розрахунок заборгованості по аліментам з 01.09.2015 р. по 01.07.2019 р., згідно якого сума заборгованості відповідача по аліментам складає 100 420,90 грн, - в розмірі заборгованості по аліментам.

Позивачкою зроблений розрахунок заборгованості по пені за аліментами, який складає 588 059,80 грн., однак з урахуванням положень ст. 196 СК України, позивачка вважає за необхідне стягнути з відповідача пеню у розмірі 100 420,90 грн.

Згідно п. 5.1 Договору №323/17, вартість надання правової допомоги становить фіксовану суму 20 000,00 грн. Факт оплати підтверджується квитанціями № 061015 від 12.02.2019 року та № 061016 від 12.03.2019 року.

ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з вимог ст. 196 СК України. Визначаючи розмір пені за прострочення сплати аліментів районний суд виходив з формули «заборгованість за місяці х кількість днів заборгованості х 1%» та визначив розмір, тотожній сумі заборгованості.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 статті 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішення суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення. Статтею 196 СК України передбачена відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів шляхом стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення. Неустойка у формі пені стягується за прострочення грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пеня це неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання. Сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності) якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, тому суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня їх фактичної сплати чи до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03 квітня 2019 року по справі №333/6020/16-ц.

З документів виконавчого провадження, що надані до суду в якості доказів, вбачається що відповідач має заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за період з 01.09.2015 р. по 01.07.2019 р. в розмірі 100 420,90 грн., а тому з нього повинна бути стягнута неустойка (пеня) за порушення цього зобов`язання за весь час прострочення.

Доводи апелянта про його матеріальний та сімейний стан не є підставною для відмови у задоволенні вимог, оскільки відповідачем не спростована зазначена сума заборгованості.

Щодо доводів апелянта про відсутність детального опису робіт адвоката з наданням документів, які б підтвердили витрати, слід зазначити наступне.

Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачкою послуг адвоката та понесення нею витрат в суді першої інстанції, а саме: представником позивачки складені та підписані позовна заява з додатками та уточненнями, присутній Договір № 323/17 про надання правової (правничої) допомоги з фіксованою вартістю послуг, наявні Акт-приймання-передачі наданих послуг допомоги № 1 до договору №№ 323/17 та копії квитанцій № 061015 від 12.02.2019 року та № 061016 від 12.03.2019 року, які підтверджують оплату за надання правової допомоги в сумі 20 000 грн.

Згідно ч. 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Дана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19.

Апелянт не спростував неспівмірність витрат на оплату правничої допомоги, районний суд зменшив стягнення на 50% понесених позивачкою судових витрат, а тому прохання відповідача про зменшення судових витрат на правничу допомогу не підлягають задоволенню.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції у суду апеляційної інстанції відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 липня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 09.07.2021 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.А. Гірняк

А.І. Дришлюк

Т.В. Цюра