КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2021 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,

секретар Ющенко Я.М.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 05 квітня 2021 року про відмову у забезпеченні позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору недійсним та повернення коштів,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 , згідно з яким просила:

- визнати недійсним договір купілві-продажу квартири від 21.11.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Атаманюк В.А. та зареєстрований у реєстрі за № 1475;

- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 кошти у розмірі 1 313 095 грн. 00 коп.

Одночасно з позовною заявою позивачем було подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належні відповідачеві 12 земельних ділянок, розташованих за адресою: Київська обл., Вишгородський р-н, сільська рада Лебедівка.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову посилався на те, що існує реальна ймовірність того, що в той час, коли він буде захищати свої порушені права у суді, відповідач відчужить належні йому земельні ділянки на користь третіх осіб, що, в свою чергу, утруднить та/або унеможливить виконання майбутнього рішення суду.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 05.04.2021 року у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовлено (а.с. 62).

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а також не повне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить ухвалу скасувати та постановити нове судове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити.

При цьому, зазначив, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що, ухиляючись від майбутнього виконання рішення суду у даній справі, відповідач може відчужити належне йому нерухоме майно на користь інших осіб, що, як наслідок, призведе до неможливості виконати рішення суду та обмеження його права на ефективний судовий захист (а.с. 78, 79).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24.06.2021 року поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою та надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (а.с. 83, 84).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24.06.2021 року справу за апеляційною скаргою призначено до розгляду (а.с. 85).

Представник позивача у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Разом з тим, враховуючи положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положення ч. 3 ст. 150 ЦПК України закріплюють, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Водночас, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 4 постанови № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Крім того, як зазначив Верховний Суд у своїй ухвалі від 19.07.2018 року по справі № 133/828/18, заява про забезпечення позову має бути мотивована, а не містити лише шаблонний перепис диспозиції норми права.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд дотримався указаних вище умов та, з огляду на відсутність будь-яких доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до ухилення відповідача від майбутнього виконання судового рішення, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Також, слід зазначити, що враховуючи предмет позову, зміст заявлених позовних вимог та те, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували вартість земельних ділянок, на які позивач просить накласти арешт, колегія суддів погоджується з тим, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне відповідачеві нерухоме майно є неспівмірним із заявленими позивачем позовними вимогами.

Таким чином, при апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування ухвали в оскаржуваній частині, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін.

У зв`язку з залишенням апеляційної скарги без задоволення, понесені позивачем судові витрати за подання апеляційної скарги відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 05 квітня 2021 року про відмову у забезпеченні позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору недійсним та повернення коштів - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 09 липня 2021 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Г.В. Крижанівська