Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2402/20
Провадження №: 2/332/75/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2021 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Яцуна О.С.,

за участю секретаря Коваль В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства «Універсалбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року Акціонерне товариство «Універсалбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.09.2018 відповідач звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 06.09.2018. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, складають Договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву, ОСОБА_1 підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови.

На підставі укладеного Договору, відповідачу надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту в розмірі до 100 000,00 гривень, з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,2% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (38,4% річних), зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,4% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (76,8% річних).

Банком виконані зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, а відповідач станом на 24 червня 2020 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 48738,55 гривень загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). У зв`язку із чим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості та судовий збір.

Згідно відзиву на позовну заяву адвокат Зубенко О.А., який діє від імені ОСОБА_1 , просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що до позову не надано належного доказу укладення договору між сторонами. Так, анкета-заява до договору про надання банківських послуг від 06.09.2018, містить посилання на наявність укладеного Договору про надання банківських послуг, але такого договору до позову не долучено, а сама копія анкети-заяви надана неналежної якості, з неї неможливо встановити, якого клієнта стосується заява, і неможливо прочитати її текст. Крім того, жодних Умов і правил надання банківських послуг відповідачу не надавали, про що свідчить відсутність його підпису. Також не надано підтвердження особистого ознайомлення та надання ОСОБА_1 мобільного додатку «monobank». Не додано жодного доказу який саме кредитний ліміт було встановлено. За даними виписки по рахунку заборгованість по кредитному договору становить 48738 грн. 55 коп., однак позивачем не надано доказів, що вказана заборгованість виникла саме по спірному кредитному договору, а саме вказаний договір є підставою позову. Розрахунок не підтверджений жодним первинним документом.

У судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце його проведення повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення та розпискою.

У позовній заяві міститься клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності.

Від представника відповідача адвоката Зубенка О.А., надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі відповідача. Позов не визнали у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві та додаткових письмових поясненнях.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, а відповідач заперечення проти позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що 06.09.2018 відповідач звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 06.09.2018 (а.с. 6).

Згідно змісту Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг ОСОБА_1 просив відкрити поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов Договору та наведених нижче умов. Проставлянням, власноруч, свого підпису під цією анкетою-заявою він: підтвердив, що надані ним документи є чинними (дійсними) та наведені вище їх копії відповідають оригіналу. Він погоджується з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладення якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. Підписанням цього договору підтверджує, що ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримав їх примірник у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім того, він беззастережно погоджується, з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погоджується, з тим, що про зміни доступного розміру дозволеного кредитного ліміту Банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. Також визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом його власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтверджує, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або Банком з використанням електронного/електронного цифрового підпису.

У додатку 7 (а.с.16-17) зазначено, що сума (ліміт) кредиту від 0 до 100000 грн. в залежності від суми, яка погоджена у заявці на кредит та відображена у мобільному додатку.

До вказаної анкети-заяви позивач додав витяг з сайту https://www.monobank.ua/terms Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank (а.с.8-19).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; суб`єкт електронної комерції суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину.

Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як встановлено в ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

В ст. 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Статтею 640 ЦК України передбачено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

За замістом норми ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору

Оцінюючи доводи відповідача про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення позову, суд враховує наступне.

Доведеність наявної суми заборгованості за кредитним договором є обов`язком Позивача.

Так, згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 06.09.2018 (а.с.7), станом на 24.06.2020 року заборгованість ОСОБА_1 по кредитному договору становить 48738 грн. 55 коп. тіло кредиту, загальний залишок заборгованості за відсотками 0,00 грн., заборгованість за пенею та комісією 0,00 грн., однак із Руху коштів по картці від 28.12.2020 вбачається, що банком списувалися відсотки, суми комісії та пені і за рахунок цих списань збільшувалося тіло кредиту (для прикладу операція за 01.05.2020 о 10:31, за 01.03.2020 об 11:08 та.ін.), а отже суду не надано достатніх, належних та допустимих доказів, які б підтверджувати заборгованість відповідача за тілом кредиту на суму 48738 грн. 55 коп.

Разом з тим, Умови та Правила надання банківських послуг, які були надані позивачем у підтвердження доказу наявних істотних умов кредитного договору, у судовій практиці застосування ст. 207 ЦК України за висновками Верховного Суду України в постанові № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору, оскільки такий документ не може без сумнівів підтверджувати, що саме з цими Умовами був ознайомлений позичальник, розуміючи їх зміст та підписуючи заяву-анкету.

За офіційним тлумаченням частини четвертої статті 42 Конституції України в рішенні Конституційного Суду України від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин і свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту, з огляду на що споживач послуг банку приєднується лише до тих умов, з якими він ознайомлений, а банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Відповідно, суд відкидає аргументи позивача про застереження у заяві-анкеті, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту становить між сторонами договір банківських послуг, внаслідок їх явної неприйнятності з огляду на усталену судову практику застосування ст.ст. 207, 634 ЦК України за висновками Великої палати Верховного Суду, викладеними третього липня 2019 року у постанові № 14-131цс19, про неприпустимість покладання на слабшу сторону - споживача невиправданого тягаря з`ясування змісту кредитного договору.

За відсутності в заяві-анкеті домовленості сторін про сплату комісій, пені та штрафів за несвоєчасне повернення кредиту в судовій практиці застосування ст.ст. 633, 634 ЦК України за висновками Великої палати Верховного Суду у зазначеній постанові № 14-131цс19 не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, зокрема електронна, як встановлена форма укладеного з відповідачем кредитного договору разом із додатками, до яких приєднана ця анкета-заява, які позивач не надав на підтвердження обґрунтувань позовних вимог, оскільки достовірно не може підтверджувати вказаних обставин.

З урахуванням наведеного суд вважає, що Умови і правила обслуговування рахунків фізичної особи у АТ «УніверсалБанку», розміщені на сайті: https://www.monobank.ua/terms, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 06 вересня 2018 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язання.

Ч.1 ст. 77 ЦПК України передбачає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Ст.80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У ході судового розгляду встановлено, що надана позивачем анкета-заява до договору про надання банківських послуг (а.с.6), укладена між позивачем та відповідачем в мережі інформаційно-телекомунікаційної системи, окрім підпису від імені ОСОБА_1 , не містить відомостей який саме вид платіжної картки банком було видано відповідачу відповідно до його заяви, її номеру, строку дії та який кредитний ліміт їй було встановлено; не містить істотних умов договору (базову процентну ставку, порядок погашення кредиту, та інше).

Крім того, суд позбавлений можливості встановити обставини про суму грошових коштів, які відповідач фактично отримав у користування, оскільки наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором № б/н від 06.09.2018 протирічить наданому позивачем Руху коштів по картці від 28.12.2020, відповідно, неможливо встановити суму заборгованості відповідача за тілом кредиту.

Також заслуговують на увагу заперечення представника відповідача адвоката Зубенка О.А. з приводу того, що документи, які були надані позивачем, належним чином не засвідчені, а оригінали на виконання ухвали суду так і не були надані.

Згідно частини 6 ст. 95 ЦПК України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у зв`язку з недоведеністю позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 80, 82, 141, 245, 246, 258-273, 274-279, 280, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволені позовних вимог Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за недоведеністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п. 15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: О.С. Яцун