Справа № 513/824/20
03 березня 2021 року м.Арциз
Арцизький районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - Гусєвої Н.Д.,
при секретарі судового засідання - Рябчук О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в місті Арциз Одеської області цивільну справу за позовною заявою АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК»), яке є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК»), звернулося до суду з зазначеною позовною заявою до відповідачки, в якій просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором на загальну суму 137326,58 грн., а також судові витрати, посилаючись на те, що між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є позивач, і відповідачкою 15 травня 2007 року був укладений кредитний договір б/н на підставі якого відповідачка отримала кредитну карту Кредитна «Універсальна» з 30 денним пільговим періодом та отримала кредит у сумі 2800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3 % місячних на залишок заборгованості за кредитним лімітом. Відповідно до умов зазначеного договору ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав, а відповідачка отримала кредит в сумі 2800,00 грн. ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» повністю та в строки виконав свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, однак відповідачка зобов`язання за вказаним договором не виконувала, внаслідок чого станом на 30 червня 2020 року перед позивачем виникла заборгованість за кредитом у сумі 7682,30 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом з 15 травня 2007 року по 31 жовтня 2019 року у сумі 129644,28 грн., яка склала загальну суму 137326,58 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки, оскільки остання ухиляється від добровільного погашення заборгованості по вищевказаному договору, що є порушенням прав позивача.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою суду від 26 жовтня 2020 року прийнято до провадження цивільну справу, її розгляд призначений у порядку спрощеного позовного провадження на 30 листопада 2020 року, про що сторони не були повідомленні, оскільки у суду відсутнє фінансування на поштові витрати у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 25 січня 2021 року, про що повідомлені сторони, однак, 25 січня 2021 року так як сторони в судове засідання не з`явилися, розгляд справи було відкладено на 03 березня 2021 року, про що сторони були повідомлені.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, у разі повторної неявки відповідачки в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідачка про дату час та місце розгляду справи двічі повідомлялася належним чином, однак у судове засідання не з`явилася, клопотання про розгляд справи у її відсутність не подавала, а також не подавала відзив на позовну заяву. Так, судом, відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України, надсилалися двічі судові повістки про виклик до суду за адресою місця проживання відповідачки, а також за зареєстрованою у встановленому законом порядку місцем проживання, однак, відповідно до повернутих поштових повідомлень відповідачка відмовилася від одержання судової повістки та за адресою відсутня, що свідчить про неможливість вручення відповідачці судових повісток та, відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128, ч. 9 с. 130 ЦПК України, в таких випадках вважається, що судовий виклик вручений відповідачці належним чином.
Суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 1 ст. ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
В силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України».
Отже відповідачка зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
З матеріалів справи не вбачається, що відповідачка надала суду доказів неможливості прибути в судове засідання. Суд враховує строки розгляду справи, передбачені законом, дві неявки відповідачки в судове засідання без поважних причин, а також не встановлення наявності поважних причин для неявки.
Також, судом вжито всіх можливих заходів для повідомлення відповідачки про розгляд справи, забезпечено всі процесуальні права у спосіб, передбачений ЦПК України.
Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачку, яка не вчиняє дій щодо участі у розгляді справи.
Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Враховуючи вказані факти, згоду представника позивача, що викладена у його письмовому клопотанні, суд вважає за можливе, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, ухвалити рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, суд вважає позовну заяву позивача обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із зобов`язального права, пов`язані з ухиленням боржника від виконання своїх обов`язків по поверненню кредитних коштів кредитору, тому при вирішенні спору між сторонами слід керуватися Цивільним Кодексом України.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 32, 33, 34, 35-36) та ОСОБА_1 (а.с. 4) відповідно до заяви та Умов та Правил надання банківських послуг 15 травня 2007 року був укладений кредитний договір, відповідно до якого позивач передав кредит відповідачці у розмірі 2800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок з базовою процентною ставкою за кредитним лімітом 3% на місяць на залишок заборгованості. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 3.3. Умов та правил надання банківських послуг. Крім того, відповідно до зазначеної заяви відповідач зобов`язався дотримуватись умов та правил надання банківських послуг (а.с. 18, 19, 20, 21-26). Відповідно до п. 6.5. Умов надання банківських послуг позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 6.6 Умов надання банківських послуг у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку позичальник зобов`язався виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п. 8.6. договору при порушенні відповідачем строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених наявним договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов`язався сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Відповідно до п. 9.12. Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же термін.
В порушення умов зазначеного кредитного договору відповідачка взяті на себе зобов`язання не виконувала, внаслідок чого в неї виникла заборгованість перед позивачем, яка згідно розрахунків, наданих позивачем, станом на 30 червня 2020 року з урахуванням заборгованості за кредитом у сумі 7682,30 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом з 15 травня 2007 року по 31 жовтня 2019 року у сумі 129644,28 грн., склала загальну суму 137326,58 грн. (а.с. 5-10, 11-17).
Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
В силу ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язані видати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», був наданий кредит в розмірі та на умовах, передбачених вищезазначеним кредитним договором, однак, відповідачка всупереч вимог чинного законодавства та Умов та правил надання банківських послуг належним чином свої зобов`язання з повернення чергової частки кредиту та сплати процентів за користування кредитом не виконувала та не здійснювала повернення кредиту та сплати процентів у повному обсязі у встановлені строки. Ці обставини не підлягають доказуванню, оскільки про них зазначено в позовній заяві та вони не спростовані відповідачкою.
Згідно з розрахунком, наданим позивачем, правильність якого перевірена судом, загальна сума заборгованості відповідачки перед позивачем станом на 30 червня 2020 року становить 137326,58 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом -7682,30 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом з 15 травня 2007 року по 31 жовтня 2019 року у сумі 129644,28 грн. (а.с. 5-10, 11-17).
Доказів, в розумінні ст. ст. 77, 78 ЦПК України, щодо неправильності складеного банком розрахунку заборгованості за кредитним договором відповідачем до суду не надано, інший розрахунок заборгованості на іншу дату за укладеним між сторонами по справі договором суду також не надано, відтак, розрахунок приймається судом як доказ у вирішенні спору.
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, надавши їм оцінку, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення з відповідачки заборгованості на загальну суму 137326,58 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 7682,30 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом з 15 травня 2007 року по 31 жовтня 2019 року у розмірі 129644,28 грн., оскільки зібрані у справі докази та їх належна оцінка доводять, що позов обґрунтований, а викладені позивачем в позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та вони не спростовані відповідачкою.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню, оскільки його позов задоволено та понесені витрати підтверджені відповідним платіжним дорученням (а.с. 1).
На підставі ст. ст. 525, 526, 527, 530, 1049, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 7, 48, 76-78, 81, 89, 128, 130, 141, 223, 247, 258-259, 263-265, 279, 280-281, 284, 289, 354 ЦПК України, суд, -
Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» - задовольнити повністю.
- заборгованість за кредитом - 7682 (сім тисяч шістсот вісімдесят дві) гривні 30 копійок;
- заборгованість по процентам за користування кредитом з 15 травня 2007 року по 31 жовтня 2019 року - 129644 (сто двадцятьдев`ять тисяч шістсот сорок чотири) гривні 28 копійок,
а всього 137326 (сто тридцять сім тисяч триста двадцять шість) гривень 58 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідачка, якій повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення їй заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачкою в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя

Арцизького районного суду Гусєва Н.Д.