Провадження №2/235/129/21
Справа №235/6550/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючої - судді Величко О.В.,

при секретарі Ткаченко Ю.С.

за участю представника відповідача Очеретько Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покровськ цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач Акціонерне Товариство Комерційний Банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування своїх позовних вимог вказав, що відповідно до укладеного договору б/н від 13.08.2010 року ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді кредитного ліміту на банківській картці, який в подальшому збільшився до 10700 грн. Відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку та підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Внаслідок порушення умов договору станом на 18.10.2020 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 700000 грн., яка складається з :

заборгованості за тілом кредита- 10576,44 грн.;

заборгованість за нарахованими відсотками -689423,56 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 13.08.2010 року у розмірі 700000 грн., судові витрати в сумі 8398 грн.

В подальшому позивачем подано уточнену позовну заяву, відповідно до якої АТ КБ «Приватбанк» просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 35480,51 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредита 10576,44 грн., в тому числі заборгованість за простроченим тілом кредита в сумі 10576,44 грн., заборгованість за простроченими відсотками -24669,61 грн., заборгованість по пені 234,46 грн.

Представник відповідача надав суду заяву, в якій зазначив, що, оскільки термін дії банківської картки до жовтня 2014 року, то останнім терміном звернення до суду за захистом своїх прав був жовтень 2017 р., позивач звернувся за захистом своїх прав 08.10.2020 р., тобто поза межами трьох років, тому просить застосувати строки позовної давності і відмовити у позові. ( а. с. 113).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив справу слухати у його відсутність ( а. с. 174).

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що відповідачем не були підписані Умови та Правила надання банківських послуг, пролонгація строку дії картки не підтверджена матеріалами справи, строк дії картки -жовтень 2014 року, тому просив застосувати строки позовної давності.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від від 13.08.2010 року ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді кредитного ліміту на банківській картці, який в подальшому збільшився до 10700 грн. ( а.с. 22-23).

Відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку та підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.( а.с. 22-23).

Внаслідок порушення умов договору станом на 18.10.2020 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 35480,51 грн., яка складається з :

заборгованості за тілом кредита- 10576,44 грн.

заборгованість за простроченими відсотками 24669,61 грн.,

заборгованість за пенею 234,46 грн, що підтверджено останнім розрахунком, наданим представником відповідача ( а.с. 159-165).

Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» відповідно до укладеного між АТ КБ « Приватбанк» та ОСОБА_1 договору було надано кредитну картку за № НОМЕР_1 , термін дії до 10/14 ( а.с. 21).

Договір складався з анкети- заяви позичальника, умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою.( а. с. 12).

Підписання вказаного договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.( а. с. 30).

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тариф», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом та овердрафту в розмірі, встановленому тарифами банку.

Відповідно до п. 2.1.1.12.9 Правил користування платіжною краткою» боржник доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в Банку, грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов`язань.

Відповідно до п. 1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг за незгодою зі зміною Правил або Тарифів Банку, які викладені на банківському сайті, позичальник зобов`язується надати Банку письмову заяву про розірвання Договору та погасити виниклу перед Банком заборгованість.

Відповідно до п. 2.1.15.5 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, процентам за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п. 2.1.5.7 Умов та Правил позичальник зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.5.7 Договору, а у разі невиконання зобов`язань за Договором, у відповідності до п. 2.1.5.6 на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту ( у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку.

Відповідно до п. 2.1.3.3 Умов та Правил відповідач доручив банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену Тарифами при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобов`язань згідно п.п. 2.1.12.9 списувати з будь-якого рахунку відкритого в Банку ( у т.ч. з карткового рахунку) грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов`язань, у тому числі Мінімального обов`язкового платежу. Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку.

Згідно зі статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Пунктом 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін), то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до положень частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно до частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Отже, факт укладення договору кредиту підтверджено наявною у справі копією заяви та Умов і правил надання банківських послуг та розмір заборгованості за тілом кредиту підтверджено розрахунком, доданим позивачем до позовної заяви ( а. с. 159-165), випискою з особового рахунку ( а. с. 14-19, 105-110), довідкою про надання банком кредитних карток ( а. с. 21,110), тому суд вважає, що позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором.

Щодо заявленого представником відповідача клопотання про застосування строків позовної давності, то суд зазначає наступне.

За положеннями ст. ст. 256-258,261,266-267 ЦК України загальна позовна давність-строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, становить три роки, до вимог про стягнення неустойки таки строк становить один рік, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленій сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги ( стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно зі ст. 529 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін, договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною.

Матеріали справи не містять даних щодо належного оформлення сторонами у справі письмової угоди щодо збільшення строку позовної давності.

Оскільки сторонами не укладений договір у письмовій формі про збільшення позовної давності, як це передбачено ст. 259 ЦК України, тому положення п.1.1.7.31 Умов та правил надання банківських послуг про збільшення строку позовної давності за кредитним договором щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів) збільшений до 50 років не підлягають застосуванню.

Згідно з висновком , викладеним у постановах Верховного Суду України від 19.03.2014 року в справі № 6-14цс14 та від 29.10.2014 року № 6-169цс14 відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного повного погашення кредиту перебіг позовної давності (стаття 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки ( стаття 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору, а також початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно з інформацією про картковий рахунок відповідача, наданої банком, даних про пролонгацію чи видачу нової картки немає. ( а.с. 127).

Умови та Правила надання банківських послуг відповідач не підписував, а, отримавши в кредит грошові кошти на банківській картці, зобов`язався сплачувати його черговими платежами.

Вже після звернення до суду 06.10.2020 року позивачем були здійснені банківські операції: відміна штрафів за минулі періоди на підставі рішення банку, поповнення карткового рахунку, і, відповідно мало місце зменшення, у зв`язку з цим, позовних вимог.( а.с. 122).

Проте, відомостей на підтвердження факту користування відповідачем карткою після строку дії картки матеріали справи не містять, після останньої операції 30.08.2014 року мало місце автоматичне списання заборгованості, використання відповідачем іншої картки не встановлено ( а.с. 105-110).

При цьому, автоматичне продовження дії картки, на яке посилався позивач в листі від 30.12.2020 року ( а.с. 120), обґрунтовуючи підстави позову, не змінює терміну виконання кредитного зобов`язання, отже продовження дії картки для настання кінцевого терміну повернення заборгованості значення немає. Подальше продовження дії картки є способом виконання зобов`язання щодо повернення простроченого кредиту, процентів і неустойки. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 22.10.2014 року у справі № 6-127цс14.

Відповідач подав заяву про застосування строку позовної давності, що є підставою для відмови у позові.

Як видно з виписки по руху коштів за карткою відповідача остання операція за карткою була здійснена 30.08.2014 року ( а. с.11, 105-110), строк дії картки 10/2014 рік включно ( а.с. 21), позов подано до суду 05.10.2020 року. Тому суд приходить до висновку про те, що позов подано до суду з пропуском строку позовної давності, у зв`язку з цим є всі підстави для його застосування відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 « Про судове рішення у цивільній справі», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, якщо позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, суд приходить до висновку про відмову в позові у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 256-258,261,266-267, 526, 530,536, 625, 629, 1046, 1050 ЦК України, ст.ст. 12,13 , 18, 141, 229, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги,відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне Товариство Комерційний Банк « Приватбанк», код ЄРДПОУ 14360570, місце знаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 11.03.2021 року.

Суддя: