Справа № 639/492/21
Провадження №2-сз/639/14/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2021 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Труханович В.В. розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору у цивільній справі № 639/492/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування заборони відчуження нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

09 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова з заявою про повернення судового збору у цивільній справі № 639/492/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування заборони відчуження нерухомого майна.

Суд вирішив розглянути заяву в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали заяви, приходить до наступного висновку.

Судом було встановлено, що 28 січня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить скасувати заборону відчуження 56/100 частини квартири АДРЕСА_1 , який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна від 07.07.2015 року номер 10315181, та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 07.07.2015 року № 10315181 про заборону відчуження 56/100 частини квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 лютого 2021 року (головуючий суддя Марченко В.В.) у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування заборони відчуження нерухомого майна відмовлено.

09 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова з заявою про повернення судового збору у цивільній справі № 639/492/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування заборони відчуження нерухомого майна.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2021 року, для розгляду даної справи було обрано головуючого суддю Труханович В.В.

Як вбачається з положень п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Відповідно до інформаційного листа Державної судової адміністрації від 10 листопада 2011 року № 12-6621/11 щодо застосування Закону України «Про судовий збір», документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

При сплаті судового збору готівкою до документа, щодо якого вчинюється відповідна дія, додається оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні судового збору з рахунка платника - останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту: «Зараховано в дохід бюджету _ грн. (дата)». Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб, відбитком печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Документ про сплату судового збору додається до позовної заяви, апеляційних і касаційних скарг на рішення та постанови суду, до інших заяв щодо здійснення судом певних дій, за які передбачено сплату судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З матеріалів справи вбачається, що 01 лютого 2021 року копія ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 лютого 2021 року, якою ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження, позовна заява та додані до неї документи, а також дублікат квитанції про сплату судового збору були направлені на адресу позивача по справі. (а.с. 6)

Відповідно до п. 6 розділу VII Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 № 814, у разі відмови у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви, документи формуються та підшиваються у спеціальну обкладинку у хронологічному порядку відповідно до часу надходження документа до суду або створення документа судом.

Такі матеріали мають містити відповідну ухвалу разом із супровідним листом та копіями позовної заяви і документів, які підтверджують обставини, що послугували підставою відмови у прийнятті позовної заяви чи її поверненні. Суд самостійно, виходячи з конкретних обставин справи та підстав повернення позовної заяви, вирішує питання про перелік матеріалів, копії яких йому необхідно залишити у матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів справи, в ній міститься лише копія позовної заяви ОСОБА_1 на двох аркушах. (а.с. 1-2)

Відповідно до додатків перелічених в позовній заяві, в них міститься відомості про наявність квитанції про сплату судового збору.

Однак, зазначена квитанція була повернута судом (головуючий суддя Марченко В.В.) разом з ухвалою суду від 01.02.2021 року. Копія квитанція не була залишена для зберігання в матеріалах справи.

За таких обставин, враховуючи те, що матеріали справи не містять у собі ні оригіналу, ні копії квитанції про сплату судового збору, суд позбавлений можливості встановити, чи дійсно позивачем було сплачено судовий збір, відповідно до якої квитанції та на яку суму.

Отже, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору у цивільній справі № 639/492/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування заборони відчуження нерухомого майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору у цивільній справі № 639/492/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування заборони відчуження нерухомого майна відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 12.07.2021 року.

Суддя В.В. Труханович