Номер провадження 2/754/531/21
Справа №754/848/20
РІШЕННЯ

іменем України

16 лютого 2021 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

судді Саламон О.Б.

з участю секретаря судового засідання Крутікової - Вільховченко І.І.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Лелюх В.М.

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Комунального підприємства Виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлобуд 1» про захист прав споживання, визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

До суду звернулись позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з позовом до відповідача КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго», в якому просять визнати незаконними дії відповідача щодо зняття з обліку у програмному комплексі КП «Київенерго» вузла розподільного обліку теплової енергії кв. АДРЕСА_1 (тепло лічильник SensoStar 2 за №54180600) та дії пов`язані з нарахуванням плати за спожиту послугу з централізованого опалення без врахування показань вузла розподільного обліку теплової енергії вказаної квартири; зобов`язати відповідача поставити на облік у програмному комплексі КП «Київенерго» вузол розподільного обліку теплової енергії кв. АДРЕСА_1 (тепло лічильник SensoStar 2 за №54180600); зобов`язати відповідача здійснювати нарахування за спожиту послугу з централізованого опалення з урахуванням показань вузла розподільного обліку теплової енергії кв. АДРЕСА_1 (тепло лічильник SensoStar 2 за №54180600); зобов`язати відповідача здійснити перерахунок нарахувань за спожиту послугу з централізованого опалення з урахування показань вузла розподільного обліку теплової енергії кв. АДРЕСА_1 (тепло лічильник SensoStar 2 за №54180600) за період 2019-2020 роки; стягнути з відповідача моральну шкоду: на користь ОСОБА_3 - 16 800 грн.; на користь ОСОБА_4 - 16 800 грн.; на користь ОСОБА_1 - 8 000 грн.; на користь ОСОБА_5 - 8 000 грн.

Вимоги позову мотивовані тим, що позивачі є співвласниками кв. АДРЕСА_1 , та споживачами комунальних послуг. У 2015 році позивачі прийняли рішення встановити вузол розподільного обліку теплової енергії, у зв`язку з чим звернулись до ПП «ПП ВІК» для розробки «Робочого проекту обладнання вузла обліку теплової енергії». Вказаний проект було розроблено та погоджено з Структурним відокремленим підрозділом «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго» та ТОВ «Житлобуд 1», після чого СПД ОСОБА_6 виконав роботи з влаштування вузла розподільного обліку теплової енергії в квартирі позивачів та введений в експлуатацію. Після вказаного звернулись до ПАТ «Київенерго» з проханням прийняти на облік засіб обліку теплової енергії SensoStar 2 за №54180600. Про факт прийняття на облік свідчать рахунки повідомлення. В 2019 році закінчився міжповірочний інтервал вузла розподільного обліку теплової енергії кв. АДРЕСА_1 (тепло лічильник SensoStar 2 за №54180600), у зв`язку з чим позивачі звернулись до ТОВ «МЕГАВАТТ ЛТД» за послугою повірки. Лічильник було демонтовано, повірено, змонтовано, та опломбовано, видано відповідне Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, чинне до 25.04.2023. В листопаді 2019 року позивачі отримали листа від Структурного підрозділу «Енергозбут» КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго», в якому позивачів просили надати акт обстеження із відповідними висновком. Позивачі повідомили відповідача про те, що в квартирі вузол розподільного обліку теплової енергії встановлений та введений в експлуатацію з 2015 року у відповідності до діючого на той час законодавства, акредитованим підприємством, із погодженням з ПАТ «Київенерго». В подальшому була здійснена виїзна перевірка фахівців РВЗ №6 СП «Енергозбут» КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго», результатами якої став Акт обстеження. В листопаді 2019 року виявилось неможливо передати показники лічильника теплової енергії, у зв`язку з блокуванням вузла розподільного обліку теплової енергії з боку КП «Київтеплоенерго». На лист позивачів з приводу вказаного, відповідач повідомив, що у програмному комплексі КП «Київтеплоенерго» знято з обліку вузли розподільного обліку теплової енергії в квартирі позивачів, у зв`язку з тим, що в будинку функціонує система опалення в якій поєднано властивості вертикальної та горизонтальної схеми підключення. В подальшому при нарахуванні послуг відповідачем не були враховані показання законного вузла розподілу обліку теплової енергії в квартирі позивача. У зв`язку з вказаним, позивачі вимушені звертатись до суду з вказаним позовом.

Ухвалою суду від 27.01.2020 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

03.03.2020 до суду зі сторони відповідача надійшов відзив, у відповідності до якого вимоги позову не визнає.

Відзив обґрунтований тим, що Акт введення в експлуатацію засобу обліку теплової енергії в квартирі позивачів в 2015 році не відповідає вимогам Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, позивачем не надано копії погодженого проекту, про який йде мова в позові, не надано копії ліцензії на постачання теплової енергії, виданої ТОВ «Житлобуд-1», у зв`язку з чим неможливо стверджувати, що вказане підприємство в 2015 році мало статус теплопостачальної організації та мало повноваження на погодження проектів. Вказував на те, що внутрішньо будинкова система опалення в будинку, де проживають позивачі, вертикальна, у зв`язку з чим встановлення вузлів розподільного обліку є неможливим. Посилався на те, що позивачами не надано доказів на підтвердження завдання відповідачем моральної шкоди, її ступеню.

21.04.2020 до суду від позивачів надійшла відповідь на відзив, у відповідності до якої відзив вважають необґрунтованим. Зазначили, що в 2015 році вузол розподільного обліку в квартирі позивачів було взято на облік, про що свідчать Рахунки повідомлення та той факт, що відповідач листом повідомив про зняття вузла з абонентського обліку. Отже, до сьогоднішнього часу в відповідача не виникало питань щодо законності експлуатації вузла розподільного обліку в квартирі позивачів. Жодних доказів звернень відповідача до позивачів з вимогами демонтувати встановлені вузли розподільного обліку до суду не надано, як і рішення про визнання незаконним його встановлення в квартирі позивачів. Вказували на те, що у зв`язку з встановленням вузла розподільного обліку в квартирі позивачів в 2015 році, законодавство наведене у відзиві відповідача до них не застосовується.

28.04.2020 від відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, у відповідності до яких посилався на обставини, викладені у відзиві, а також на те, що вузли обліку теплової енергії були взяті на облік попереднім виконавцем послуг. У зв`язку з вказаним показання вузлів розподільного обліку теплової енергії, прийнятих на абонентський облік ПАТ «Київенерго» не могли не братись до уваги відповідачем під час здійснення розрахунків із споживачами у таких будинках.

27.05.2020 ухвалою суду постановлено здійснювати розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 вимоги позову підтримав в повному обсязі, посилаючись на викладене в ньому.

Позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, до суду звернулись з заявою про розгляд справи за їх відсутності, вимоги позову підтримують.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову не визнав, посилаючись на викладене в відзиві, запереченнях на відповідь на відзив.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов до наступного.

Встановлено, що кв. АДРЕСА_1 на праві власності в рівних долях належить позивачам по справі.

У відповідності до доказів наданих позивачами в вказаній вище квартирі було встановлено вузол розподільного обліку теплової енергії (тепло лічильник SensoStar 2 за №54180600).

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюється Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 року у справі №6-59цс13.

Відносини між виконавцем послуг з ЦО, яким є «Київтеплоенерго», та споживачами таких послуг, яким, зокрема, є позивачі, врегульовуються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630.

Згідно з п.8 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Пунктами 4-6 статті 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» визначено, що вузол комерційного обліку - вузол обліку, що забезпечує загальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом; вузол обліку - комплекс пристроїв (у тому числі засобів вимірювальної техніки, що відповідають вимогам технічних регламентів), допоміжного обладнання та матеріалів до них, призначений для вимірювання спожитої теплової енергії та води, а також технічної реєстрації результатів такого вимірювання, включаючи засоби дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності) ; вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, та не потребує розроблення проектної документації, видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла розподільного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, оператором зовнішніх інженерних мереж, виконавцем відповідної послуги.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" вузли розподільного обліку теплової енергії у випадках, коли це технічно неможливо, не встановлюються.

У такому разі для визначення обсягу теплової енергії, спожитої на потреби опалення, на всіх опалювальних приладах (крім розташованих у приміщеннях (місцях) загального користування багатоквартирних будинків) особами, визначеними частинами другою і третьою цієї статті, повинні бути встановлені прилади - розподілювачі теплової енергії, крім випадків, коли це економічно недоцільно.

Модель приладу - розподілювача теплової енергії визначається власником (співвласниками) будівлі за погодженням з виконавцем комунальної послуги або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги.

Усі опалювальні прилади при застосуванні вузлів розподільного обліку теплової енергії або приладів - розподілювачів теплової енергії обладнуються автоматичними регуляторами температури повітря у приміщенні відповідно до будівельних норм.

Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії затверджується Кабінетом Міністрів України. За наявності окремого відгалуження системи опалення у квартиру, інше житлове або нежитлове приміщення встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії для такої квартири (приміщення) є обов`язковим.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2018 №829 затверджено Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії (далі - Порядок). Оскільки позивачем заявлені вимоги щодо визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, починаючи з жовтня 2019 року, вони стосуються періоду, коли діяв Порядок.

За приписами п. 6 Порядку технічна можливість встановлення вузлів розподільного обліку наявна за відповідності внутрішньобудинкової системи опалення всім таким критеріям:

- окреме відгалуження системи опалення для окремого приміщення, наявність якого встановлено під час візуального огляду та яке передбачене принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення будівлі (за наявності);

- принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення передбачено технічну можливість встановлення автоматичних регуляторів температури в приміщеннях для регулювання споживання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі, що не призведе до порушень гідравлічного режиму внутрішньобудинкової системи опалення будівлі;

- під час встановлення вузла розподільного обліку буде забезпечено дотримання вимог застосування засобу вимірювальної техніки та умов його належної експлуатації, що зазначені у технічній (супровідній) документації на цей засіб;

- можливість забезпечення вільного доступу для зняття показань приладу обліку, його обслуговування, заміни під час подальшої експлуатації.

Таким чином, власник квартири має право на встановлення вузла розподільного обліку теплової енергії лише у випадку відповідності внутрішньобудинкової системи опалення усім чотирьом критеріям, передбаченим у п. 6 Порядку.

При цьому, як визначено у п. 4 Порядку, технічна можливість встановлення вузлів розподільного обліку визначається під час обстеження внутрішньобудинкової системи опалення суб`єктом господарювання, що має ліцензію на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, з обов`язковим переліком робіт з монтажу внутрішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання шляхом встановлення відповідності кожному з критеріїв у форматі так/ні, визначених у п. 6 цього Порядку, про що складається акт обстеження у довільній формі, у якому зазначається висновок за результатами обстеження, прізвище, ім`я, по батькові виконавця обстеження. Якщо у висновку зазначено, що технічна можливість встановлення вузла розподільного обліку теплової енергії відсутня, зазначається критерій з переліку згідно з п. 6 цього Порядку, якому не відповідає внутрішньобудинкова система опалення, а також можуть зазначатися заходи, здійснення яких дозволить встановити вузли розподільного обліку.

У листі від 08 січня 2019 року "Щодо оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку комунальних послуг" Міністерство розвитку громад та територій України роз`яснило, що вузли розподільного обліку теплової енергії у будинку з вертикальною системою централізованого опалення не встановлюються.

У відповідності до Акту обстеження №13/11-03 СП «Енергозбут» РВЗ № 6 від 13.11.2019, при обстеженні системи опалення кв. АДРЕСА_1 встановлено: система опалення виконана за змішаною схемою, опалювальні прилади у кімнатах 1, 2, 3, підключені до опалювальних трубопроводів (стояків), які проходять транзитом через усі поверхи будинку. Зворотні трубопроводи від опалювальних приладів зводяться до загального трубопроводу (зворотнього «стояка»), який проходить транзитом через усі поверхи будинку, і знаходиться у приміщенні кухні. Перед загальним зворотнім трубопроводом встановлено лічильник тепла SensoStar 2 за №54180600.

Отже, система опалення кв. АДРЕСА_1 - однотрубна з вертикальною розводкою змішаного типу.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що внутрішньобудинкова система опалення в буд. АДРЕСА_2 відповідає усім критеріям, що визначені у п. 6 Порядку, які надають технічну можливість встановлення вузлів розподільного обліку в квартирах вказаного будинку.

Відповідно до п. 12.3.2 ДБН В.3.2-2-2009 "Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт" за відсутності технічної можливості облаштування системи централізованого опалення поквартирними лічильниками теплоспоживання при відповідному обгрунтуванні допускається застосовувати вертикальну систему опалення з можливістю обладнання/дообладнання зазначеної системи відповідно запірно-регулювальною арматурою згідно з вимогами СНиП 2.04.05, ДБН В.2.2-15, ДБН В.2.5-39, а також можливістю влаштування приладіврозподілювачів теплової енергії на опалювальних приладах для обліку фактичного теплоспоживання квартирами.

З огляду на викладене, врахування КП "Київтеплоенерго" показань вузла розподільного обліку теплової енергії у кв. АДРЕСА_1 неможливе з огляду на відсутність належного підтвердження відповідності встановленого розподільного обліку теплової енергії нормативним вимогам, що, як наслідок, призвело до некоректного обліку спожитої теплової енергії по відношенню до мешканців квартир без індивідуальних засобів обліку теплової енергії.

Відповідно до п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженихпостановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, розрахунки за надані позивачам послуги з централізованого опалення здійснюються відповідачем з урахуванням показань будинкового засобу обліку пропорційно опалюваній площі квартири.

Таким чином, дії відповідача КП "Київтеплоенерго" щодо неврахування показань вузла розподільного обліку теплової енергії у кв. АДРЕСА_1 при розрахунку оплати за централізоване опалення є правомірним.

Позивачами не представлено будь-яких належних та допустимих доказів в обґрунтування своїх тверджень, а тому суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі за недоведеністю позовних вимог.

З огляду на викладене позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265 ЦПК України, Конституцією України, ст. 15, 16 ЦК України, Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Порядком визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів розподілювачів теплової енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2018 року № 829, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Комунального підприємства Виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлобуд 1» про захист прав споживання, визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Повний текст рішення складено 22.02.2021.

Суддя Деснянського районного суду м. Києва О.Б. Саламон