Головуючий суду 1 інстанції - Посохов І.С.
Доповідач - Луганська В.М.
Справа № 428/2575/20
Провадження № 22-ц/810/376/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Луганської В.М.

суддів: Гаврилюка В.К., Карташова О.Ю.,

за участю секретаря: Вовчанської С.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Харківська філія ПАТ «Укртелеком»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 березня 2021 року, ухвалене судом у складі судді Посохова І.С.,

за позовом ОСОБА_1 до Харківської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеними вимогами, в обґрунтування яких вказала, що з 15 листопада 1990 року вона перебувала у трудових відносинах з Харківською філією ПАТ «Укртелеком». Відповідно до наказу Харківської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (далі- Харківська філія ПАТ «Укртелеком») № 35-03-104/к від 28 лютого 2020 року позивача на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України звільнено з роботи, у зв`язку з скороченням штату працівників.

Позивач вважає звільнення протиправним та незаконним та посилалася на те, що у листопаді 2019 року на підприємстві з`являлася інформація про можливу реструктуризацію ПАТ «Укртелеком». Адміністрація, в особі начальника станційного цеху комбінованого центру телекомунікації № 342, запропонувала позивачу та двом іншим електромеханікам станційної дільниці перейти в лінійну групу на таку ж саму посаду. На прохання позивача надати новий штатний розпис або ознайомити з новою структурою підприємства, позивач отримала відмову. З наказом про очікувану реструктуризацію позивача теж не ознайомлювали.

20 грудня 2019 року позивачку попередили про можливе скорочення «запискою», підписаною нібито колишнім директором Харківської філії ПАТ «Укртелеком». На «попередженні» відсутні обов`язкові реквізити: назва організації і реєстраційний індекс документа. Тому позивач вважає, що офіційного попередження не було. Звільнення без попередження є порушенням статті 49-2 КЗпП України. Саме з цього «попередження» позивач вперше дізналася про існування наказу ПАТ «Укртелеком» «Про внесення змін до штатного розпису Харківської філії ПАТ «Укртелеком» № 543 від 16.12.2019 та наказу Харківської філії ПАТ «Укртелеком» «Про попередження про майбутнє звільнення» № 35-03-1922/к від 17.12.2020. З наказами позивача не ознайомили, оскільки «з розпорядчим документом з кадрових питань обов`язково ознайомлюють згаданих у ньому осіб» (п. 11 гл. 9 розд. II Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємства в установах і організаціях).

Позивачка посилається на те, що звільнення відбулося з порушенням ч. 1 ст. 42, ч. 2 ст. 49-2 КЗпП України. Загальний стаж роботи ОСОБА_1 на підприємстві становить близько 27 років, останній безперервний стаж близько 6,5 років, а згідно з відповіддю пенсійного фонду, з урахуванням роботи за Списком № 2, позивачу до пенсії після звільнення залишилося 14 місяців. При звільненні, відповідач не врахував переважне право позивача на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Вважає, що відповідач безпідставно провів скорочення посади, яку займала позивач. З урахуванням зміни предмету позову та уточнення позовних вимог, просила суд скасувати наказ Харківської філії ПАТ «Укртелеком» № 35-03-104/к від 20.02.2020 року про звільнення ОСОБА_1 , поновити позивачку на посаді електромеханіка дільниці ядра мережі Харківської філії ПАТ «Укртелеком» в м. Сєвєродонецьк Луганської області; стягнути з Харківської філії ПАТ «Укртелеком» на користь позивачки середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 березня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Харківської філії ПАТ «Укртелеком» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 березня 2021 року ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не з`ясував, які у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства. Не з`ясував коли та які нові структурні підрозділи технічного напрямку були створені, їх штат, кількість посад, чи були вони вакантними. Суд не з`ясував чи було в Харківській філії ПАТ «Укртелеком» в м. Сєвєродонецьку скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норми законодавства, що регулюють вивільнення працівника.

Позивачку не ознайомлювали зі змінами в організаційній структурі підприємства, з наказами про зміну в штатному розписі.

Суд зарахував як спробу відповідача надати позивачці іншу роботу у зв`язку з майбутнім скороченням, пропозицію від 11 грудня 2019 року про переведення на вакантну посаду електромеханіка електрозв`язку Дільниці мережі доступу №333/3 м. Сєвєродонецьк Цеху мережі доступу №3 м. Сєвєродонецьк Регіонального центру мережі доступу Харківської філії ПАТ «Укртелеком». Ця пропозиція була надана 11 грудня 2019 року, коли ще не було наказів від 16.12.2019 року №543. Але 20 грудня 2019 року коли позивачку попереджали про майбутнє звільнення, такої пропозиції не було.

Суд першої інстанції не з`ясував наявність вакантних посад у нових підрозділах в м. Сєвєродонецьку.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що застосування ст. 42 КЗпП є неможливим через ліквідацію станційної дільниці № 1 м. Сєвєродонецьк зі всіма штатними одиницями, оскільки це суперечить висновку Верховного Суду України від 11 липня 2012 року справа № 6/65/1цс12 та не з`ясував яким чином ці посади заповнювалися, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним право на залишення на роботі.

Вважає, що суд першої інстанції позбавив позивача можливості змагатися на рівних з відповідачем, відмовивши позивачу у задоволенні її клопотань про витребування доказів та виклик свідків.

На момент звільнення позивачки в Сєвєродонецьких підрозділах згідно штатного розпису на 2020 рік, залишилося 14 посад електромеханіків електрозв`язку. Суд при прийнятті рішення не з`ясував, яким чином ці посади заповнювалися.

Позивач зазначає, що 28 лютого 2020 року її звільнили з посади «електромеханік станційного устаткування електрозв`язку 1 категорії» з структурного підрозділу «станційна дільниця №1 м. Сєвєродонецьк», проте відповідно до наказу ПАТ «Укртелеком» від 16 грудня 2019 року № 543 «Про внесення змін до штатного розпису Харківської філії ПАТ «Укртелеком», з 26 лютого 2020 року «станційна дільниця « 1 м. Сєвєродонецьк» станційного цеху комбінованого центру телекомунікацій № 342 м. Сєвєродонецьк технічного департаменту Харківської філії ПАТ «Укртелеком», виведена зі штатного розпису. Отже позивача було звільнено з ліквідованого підрозділу, а 27 та 28 лютого 2020 року позивач працювала на своєму робочому місці, яке увійшло в новостворену «дільницю ядра мережі та об`єктів зв`язку № 233/1 м. Сєвєродонецьк цеху ядра мережі технічного департаменту Харківської філії ПАТ «Укртелеком».

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, зазначивши, що факт змін у організації виробництва та праці підтверджується наказом директора ПАТ «Укртелеком» №543 від 16.12.2019 року. Усім працівникам, посади яких підлягали скороченню, на виконання ст.49-2 КЗпП відповідач ознайомлював працівників зі всіма вакантними посадами на підприємстві. Скаржник відмовилася обіймати всі вільні вакантні посади.

Для застосування ст.42 КЗпП України не має підстав, оскільки були звільнені всі працівники структурного підрозділу де працювала позивачка.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали, посилаючись на доводи, які викладені в апеляційній скарзі.

В судовому засіданні представник Харківськаої філії ПАТ «Укртелеком» апеляційну скаргу не визнав, вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що в ПАТ «Укртелеком» мали місце зміни в організації виробництва і праці. Згідно наказу директора ПАТ «Укртелеком» від 16.12.2019 року №543 виведено з 26.02.2020 року зі штатного розпису станційну дільницю №1 м. Сєвєродонецьк станційного цеху комбінованого центру телекомунікацій №342 технічного департаменту Харківської філії ПАТ «Укртелеком», було скорочено усі п`ять посад, зокрема і посаду, яку займала позивачка.

Цеховий Комітет профспілкової організації №8 м. Сєвєродонецьк Харківської філії надав згоду на розірвання трудового договору з ОСОБА_1 , у зв`язку із скороченням чисельності штату працівників п.1 ст.40 КЗпП України.

Позивач ОСОБА_1 була попереджена про майбутнє скорочення, у період з 19.12.2019 року по 28.02.2020 року була ознайомлена з переліком вакантних посад ПАТ «Укртелеком» станом на 20.12.2019, 26.12.2019 року, 13.01.2020 року, 27.01.2020 року, 10.02.2020 року, 24.02.2020 року та не надала згоди на переведення на жодну з вакантних посад. Суд дійшов висновку, що звільнення позивачки у зв`язку зі скороченням чисельності працівників за п.1 ст.40 КЗпП України проведено відповідно до вимог ч. ст.49-2 КзпП України і підстав для задоволення позовних вимог не має.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду відповідають встановленим по справі обставинам справи та вимогам закону, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною другою статті 40 КЗпП України встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у підпунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника за його згодою на іншу роботу.

Згідно із статтею 49-2 КЗпП України про вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Водночас із попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або вповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

Власник є таким, що належно виконав указані вимоги КЗпП України стосовно працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які є на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Оскільки обов`язок із працевлаштування працівника покладається на власника із дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду та які існували на день звільнення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 15.11.1990 року перебувала у трудових відносинах з відповідачем. З 12.05.2016 року переведена на посаду електромеханіка станційного устаткування електрозв`язку 1 категорії в станційну дільницю №1 м. Сєвєродонецьк станційних цех комбінований центр телекомунікацій №342 м. Сєвєродонецьк, що підтверджується трудовою книжкою позиваки.

Відповідно до наказу директора ПАТ «Укртелеком» «Про внесення змін до штатного розпису Харківської філії ПАТ «Укртелеком» № 543 від 16 грудня 2019 року внесено зміни до штатного розпису ПАТ «Укртелеком» на 2019 рік (щодо Харківської філії ПАТ «Укртелеком»), затвердженого наказом ПАТ «Укртелеком» № 573 від 26.12.2018, а саме: виведено з 26.02.2020 року зі штатного розпису станційну дільницю № 1 м. Сєвєродонецьк станційного цеху комбінованого центру телекомунікацій № 342 технічного департаменту Харківської філії ПАТ «Укртелеком».

Наказом директора Харківської філії ПАТ «Укртелеком» № 35-03-1922/к від 17 грудня 2019 року начальнику відділу адміністрування персоналу доручено попередити в термін до 26.12.2019 року працівників про майбутнє звільнення з роботи, у зв`язку зі скороченням штату працівників технічного департаменту відповідно до законодавства.

ОСОБА_1 з даним наказом ознайомлена 2012.2019 року (а.с.59-60).

20.12.2019 року позивачку було попереджено про майбутнє звільнення, що підтверджується попередженням про майбутнє звільнення від 20.12.2019 року.

Відповідачем 17.12.2019 року на адресу голови профспілкової організації Харківської філії ПАТ «Укртетелком» надіслано список персоналу, який підлягає вивільненню за скороченням штату.

Відповідно до подання на отримання згоди на розірвання трудового договору за пунктом 1 статті 40 КЗпП України № 35-19-28 від 27 січня 2020 року, в.о. директора Харківської філії ПАТ «Укртелеком» звернувся до голови цехової профспілкової організації № 8 м. Сєвєродонецьк Харківської філії ПАТ «Укртелеком» з поданням про надання згоди на розірвання трудового договору з ОСОБА_1 за пунктом 1 статті 40 КЗпП України (а.с.78).

Згідно витягу із протоколу засідання цехового Комітету профспілкової організації від 06.02.2020 рок №П-2г-3 надано згоду на розірвання договору з ОСОБА_1 у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників, п.1 ст.40 КЗпП України (а.с.79).

Листом директора Харківської філії ПАТ «Укртелеком», ОСОБА_1 було проінформовано про те, що з метою пошуку можливостей переведення її, за відповідною згодою, на іншу роботу, протягом терміну попередження про вивільнення, позивачу будуть пропонуватись до ознайомлення наявні у ПАТ «Укртелеком» вакантні посади. Рішення щодо можливості її працевлаштування на вакантну посаду буде прийматися адміністрацією на підставі результатів співбесіди з безпосереднім керівником. 20.12.2019 позивач розписалась про факт ознайомлення з даним листом.

20.12.2019 року ОСОБА_1 було знайомлено з переліком вакантних посад ПАТ «Укртелеком» станом на 12.12.2019 року. Згідно листа ознайомлення працівників з вакантними посадами ОСОБА_1 зазначила про те, що всі вакантні посади не підходять, що підтверджується її підписом.

27.12.2019 року позивачку було ознайомлено з переліком вакантних посад станом на 20.12.2019 року. Згідно листа ознайомлення працівників з вакантними посадами ОСОБА_1 зазначила про те, що всі вакантні посади не підходять, що підтверджується її підписом.

09.01.2021 року позивачку було ознайомлено з переліком вакантних посад. Згідно листа ознайомлення працівників з вакантними посадами ОСОБА_1 зазначила про те, що всі вакантні посади не підходять, що підтверджується її підписом.

15.01.2020 року ОСОБА_1 була ознайомлена з переліком вакантних посад ПАТ «Укртелеком» станом на 13.01.2020 року та обрала вакантну посаду Харківської філії ПАТ «Укртелеком» старшого інспектора з технічного нагляду дільниці технічного нагляду № 3333/0 цеху мережі доступу № 3 м. Сєвєродонецьк регіонального центру мережі доступу технічного департаменту Харківської філії ПАТ «Укртелеком».

Згідно Протоколу № 1 засідання комісії Харківської філії ПАТ «Укртелеком» з питання проведення співбесіди працівника, який попереджений про подальше звільнення з роботи за скороченням чисельності штату згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України від 24 січня 2020 року, за результатами співбесіди ОСОБА_1 відмовилася від переведення на обрану вакансію старшого інспектора з технічного нагляду дільниці технічного нагляду № 333/0 цеху мережі доступу № 3 м. Сєвєродонецьк регіонального центру мережі доступу технічного департаменту Харківської філії ПАТ «Укртелеком» (а.с.63).

29 січня 2020 року ОСОБА_1 було ознайомленго з переліком вакантних посад станом на 27.01.2020 року. Згідно листа ознайомлення працівників з вакантними посадами ОСОБА_1 зазначила про те, що всі вакантні посади не підходять, що підтверджується її підписом.

11.02.2020 року ОСОБА_1 було ознайомлено з переліком вакантних посад станом 10.02.2020 року. Згідно листа ознайомлення працівників з вакантними посадами ОСОБА_1 зазначила про те, що всі вакантні посади не підходять, що підтверджується її підписом.

25 лютого 2020 року позивачу були запропоновані для ознайомлення наявні вакантні посади у ПАТ «Укртелеком» станом на 24.02.2020 та запропоновано продовжити трудові відносини з ПАТ «Укртелеком» на обраній нею посаді № 11 електромеханіка дільниці ядра мережі та об`єктів зв`язку № 232/4 м. Кременчук цеху ядра мережі технічної служби Полтавської філії ПАТ «Укртелеком» на умовах безстрокового трудового договору за місцем розташування структурного підрозділу та робочого місця в м. Кременчук Полтавської області.

28.02.2020 позивач ОСОБА_1 розписалась про факт ознайомлення з даною пропозицією. З пропозицією переведення на посаду електромеханіка дільниці ядра мережі та об`єктів зв`язку № 232/4 м. Кременчук цеху ядра мережі технічної служби Полтавської філії ПАТ «Укртелеком» на умовах безстрокового трудового договору за місцем розташування структурного підрозділу та робочого місця в м. Кременчук Полтавської області позивач ОСОБА_1 не згодна, про що 28.02.2020 є її відповідний підпис (а.с. 64).

28.02.2020 року позивачку було ознайомлено з переліком вакантних посад.Згідно листа ознайомлення працівників з вакантними посадами ОСОБА_1 зазначила про те, що всі вакантні посади не підходять, що підтверджується її підписом.

Наказом по Харківській філії ПАТ «Укртелеком» про припинення трудового договору (контракту) № 35-03-104/к від 20 лютого 2020 року, 28 лютого 2020 року позивача ОСОБА_1 було звільнено з посади електромеханіка станційного устаткування електрозв`язку 1 категорії станційної дільниці № 1 м. Сєвєродонецьк станційного цеху комбінованого центру телекомунікацій № 342 м. Сєвєродонецьк технічного департаменту Харківської філії ПАТ «Укртелеком» у зв`язку із скороченням штату працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги у розмірі одного середнього місячного заробітку згідно зі ст. 44 КЗпП України.

Враховуючи, вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини щодо наявності на підприємстві у період із 20.12.2019 року по 28.02.2020 року вакантних посад, які підлягали пропозиції вивільнюваному працівнику ОСОБА_1 ; перевірив вказані обставини доказами, які оцінено на предмет належності, достатності та достовірності кожен окремо й у взаємозв`язку. На підставі встановленого, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що при звільненні позивачки відповідач дотримав вимоги частини третьої статті 49-2 КЗпП України.

Щодо посилань скаржника на відсутність змін в організації виробництва праці як на підставу для поновлення її на роботі, колегія суддів зазначає наступне.

Судом встановлено, що наказом директора ПАТ «Укртелеком» «Про внесення змін до штатного розпису Харківської філії ПАТ «Укртелеком» № 543 від 16 грудня 2019 року внесено зміни до штатного розпису ПАТ «Укртелеком» на 2019 рік (щодо Харківської філії ПАТ «Укртелеком»), затвердженого наказом ПАТ «Укртелеком» № 573 від 26.12.2018, а саме: виведено з 26.02.2020 року зі штатного розпису станційну дільницю № 1 м. Сєвєродонецьк станційного цеху комбінованого центру телекомунікацій № 342 технічного департаменту Харківської філії ПАТ «Укртелеком» серед них і посада , яку займала позивачка.

Процедура звільнення працівника у разі скорочення має відбуватися на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, відповідно до якого скорочення чисельності або штату працівників одна з підстав для розірвання трудового договору.

Розірвання трудового договору за цією підставою відбувається в разі реорганізації підприємства (через злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення), зміни його власника, ухвалення власником або уповноваженим ним органом рішення про скорочення чисельності або штату у зв`язку з перепрофілюванням, а також з інших причин, які супроводжуються змінами у складі працівників за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професією.

При виникненні спору між працівником і роботодавцем суд не вирішує питання про доцільність скорочення чисельності або штату працівників, а перевіряє наявність підстав для звільнення (чи відбувалося реальне скорочення штату або чисельності працівників) та дотримання відповідної процедури.

Відповідно до статті 64 ГК України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Частиною другою статті 65 ГК України передбачено, що власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства.

Згідно з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 16 січня 2018 року у справі № 519/160/16-ц, від 06 лютого 2018 року у справі № 696/985/15-ц, від 12 червня 2019 року у справі № 297/868/18, від 28 квітня 2021 року у справі № 373/2133/17, суд не може вдаватися до обговорення та оцінки питання про доцільність і правомірність скорочення штату та чисельності працівників. Право визначати чисельність і штат працівників належить винятково власнику або уповноваженому ним органу, суд зобов`язаний тільки з`ясувати наявність підстав для звільнення.

Таким чином, запровадження змін в організації виробництва і праці підприємства, включно з визначенням організаційної структури установи, визначенням та скороченням чисельності штату працівників, зміною структури посад, персоналу тощо, є правом роботодавця.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у відповідача відбулися зміни в організації виробництва і праці та відбулося скорочення чисельності штату працівників.

У зв`язку з наведеним, доводи апеляційної скарги про те, що суд не перевірив чи відбулися зміни в організації виробництва і праці є необґрунтованими.

Незаконність свого звільнення скаржник пов`язує також із порушеним правом на переважне залишення на роботі, проте такі доводи апеляційної скарги необґрунтовані з огляду на таке.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством (частина друга статті 49-2 КЗпП України).

Коло суб`єктів, серед яких визначаються особи, які мають переважне право на залишення на роботі, стосується працівників, які займають таку ж посаду.

Судом встановлено, що згідно наказу директора ПАТ «Укртелеком» № 543 від 16 грудня 2019 року внесено зміни до штатного розпису ПАТ «Укртелеком» на 2019 рік (щодо Харківської філії ПАТ «Укртелеком»), затвердженого наказом ПАТ «Укртелеком» № 573 від 26.12.2018, а саме: виведено з 26.02.2020 року зі штатного розпису станційну дільницю № 1 м. Сєвєродонецьк станційного цеху комбінованого центру телекомунікацій № 342 технічного департаменту Харківської філії ПАТ «Укртелеком», тобто скорочено усі 5 посад, зокрема і посаду, яку обіймала позивачка.

Посилання скаржника на постанову Верховного Суду від 22.05.2019 року у справі №753/3889/17, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки у вказаній справі правовідносини не є тотожними.

Не заслуговують на увагу посилання скаржника на те, що їй не були запропоновані вакантні посади електромеханіка, оскільки судом встановлено, що позивачку 20.12.2019 року було ознайомлено з переліком вакантних посад станом на 12.12.2019 року, в якому були наявні вакантні посади електромеханіка електрозв`язку; Технічний департамент регіональний центр мережі доступу Цех мережі доступу № 3 м. Сєвєродонецьк (9 посад), про те позивачка не погодилася на вакантні посади, що підтверджується її підписом на листі ознайомлення працівників з вакантними посадами від 20.12.2019 року.

Посилання скаржника та її представника, що вказаний перелік було фальсифіковано та їй не пропонувалися вказані посади не підтверджені належними та допустимими доказами. Крім того, під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції позивачка не заперечувала, що її було ознайомлено з переліком вакантних посад, який досліджувався у суді першої інстанції. Вказаний перелік посад досліджувався і судом апеляційної інстанції. Позивачкою не доведено, що перелік вакантних посад, який досліджувався судом першої інстанції та який було надано відповідачем суду апеляційної інстанції мають різницю у змісті та назві вакантних посад.

Доводи апеляційної скарги про те, що 27, 28 лютого 2020 року позивачка працювала на своєму робочому місці, яке увійшло в новостворену Дільницю ядра мережі та об`єктів зв`язку №233/1 м. Сєвєродонецьк цеху ядра мережі технічного департаменту Харківської філії ПАТ «Укртелеком» не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме наказом про звільнення, згідно якого позивачку звільнено з посади електромеханіка станційного устаткування електрозв`язку 1 категорії станційної дільниці №1 м. Сєвєродонецьк Станційних цех Комбінований центр телекомунікацій №342 м. Сєвєродонецьк.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції позбавив позивача можливості змагатися на рівних з відповідачем, відмовивши позивачу у задоволенні її клопотань про витребування доказів та виклик свідків не заслуговує на увагу, виходячи з наступного. Клопотання позивачки про витребування доказів: наказу ПАТ «Укртелеком» від 16.12.2019 року №543; наказу Харківської філії ПАТ «Укртелеком» від 17.12.2019 року №35-03-1922/к «Про попередження про майбутнє звільнення»; структурну схему Сєвєродонецького підрозділу Харківської філії ПАТ «Укртелеком»; штатного розпису, який діяв на протязі 2019 року у станційному цеху комбінованого центру телекомунікацій №342 м. Сєвєродонецьк; штатного розпису зі змінами внесеними наказом ПАТ «Укртелеком» від 16.12.2019 року № 543; листа повідомлення адміністрації Харківській філії ПАТ «Укртелеком» для м. Сєвєродонецьк; рішення профспілкової організації по листу-повідомлення; довідку про роботу позивачки на підприємстві із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати, розглядалося судом у судовому засідання від 23.06.2021 року та позивачу було надано додатковий строк для з`ясування, які саме докази необхідно витребувати у відповідача.

Відповідачем до відзиву на позовну заяву було надано: копію наказу ПАТ «Укртелеком» від 16.12.2019 року №543; копію наказу Харківської філії ПАТ «Укртелеком» від 17.12.2019 року №35-03-1922/к «Про попередження про майбутнє звільнення»; копію листа повідомлення адміністрації Харківській філії ПАТ «Укртелеком» для м. Сєвєродонецьк; рішення профспілкової організації по листу-повідомлення. Копія відзиву на позовну заяву з додатками була отримана позивачкою. Тобто, позивачка від відповідача отримала більшість доказів, які заявляла в клопотанні про витребування доказів.

Під час розгляду справи у суді відповідачем було надано копію наказу про затвердження штатного розпису ПАТ «Укртелеком» на 2020 рік. Під час судового засідання 23.06. 2021 року представник позивачки відмовився від клопотання про витребування доказів. Клопотання ОСОБА_1 про виклик свідків було розглянуто судом у відповідності до вимог ЦПК України. Тому доводи скаржника в цій частині спростовуються матеріалами справи.

Встановлення судом обставини, про те, що 11 грудня 2019 року позивачці було запропоновано продовжити трудові відносини з ПАТ «Укртелеком» на посаді електромеханіка електрозв`язку Дільниці мережі доступу № 333/3 м. Сєвєродонецьк Цеху мережі доступу № 3 м. Сєвєродонецьк Регіонального центру мережі доступу Харківської філії ПАТ «Укртелеком», не є підставою для скасування судового рішення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржене судове рішення без змін.

Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, судові витрати відносяться на рахунок скаржника.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 384 ЦПК України, Луганський апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 10 березня 2021 року залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Дата складання повного тексту постанови 08 липня 2021 року.

Головуючий

Судді: