Справа № 638/8040/18
Провадження № 6/638/351/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді за участю секретаря судового засідання- Поволяєвої О.В., - Лаптійчук К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі № 638/8040/18 за позовом Акціонерного товариства «Східно-Український Банк «Грант» до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Фермерське господарство «Добробут-2003» про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИВ:

29 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі № 638/8040/18 за позовом Акціонерного товариства «Східно-Український Банк «Грант» до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Фермерське господарство «Добробут-2003» про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заяву обґрунтовує тим, що 19 березня 2021 Дзержинським районним судом м. Харкова було видано виконавчий лист про звернення стягнення на предмет іпотеки по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Східно-Український Банк «Грант» до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Фермерське господарство «Добробут-2003» про звернення стягнення на предмет іпотеки, де він зазначений боржником. Вказаний виконавчий лист Панков О.І. вважає незаконним та виданим помилково, оскільки ЦПК України не передбачена повторна видача виконавчого листа на іншу особу та судом вже був виданий виконавчий лист на виконання вказаного рішення суду від 06.05.2019 року. Виконавче провадження було закінчено у зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_2 .Також зазначив, що він не був залучений до участі у справі в якості правонаступника та не набув правонаступництва у даних правовідносинах, оскільки не прийняв спадщину та не отримав право власності на предмет іпотеки. На підставі наведеного просить визнати виконавчий лист № 638/8040/18 від 19.03.2021 таким, що не підлягає виконанню.

Представник Публічного Акціонерного Товариства «Східно-Український Банк «Грант» надав до суду заперечення, в яких зазначив, що під час розгляду касаційної скарги ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 06 травня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 14 січня 2020 року, ухвалою Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 638/8040/18 клопотання AT«БАНК «ГРАНТ» про заміну сторони правонаступником задоволено, залучено правонаступника відповідача - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ОСОБА_1 , який є сином ОСОБА_2 , до участі у справі за позовом Акціонерного товариства «Східно-Український Банк «Грант» до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Фермерське господарство «Добробут-2003», про звернення стягнення на предмет іпотеки. Вказана ухвала оскарженню не підлягала.

Постановою Верховного Суду від 09 лютого 2021 року рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 06 травня 2019 року у незміненій після апеляційного перегляду частині та постанову Харківського апеляційного суду від 14 січня 2020 року залишено без змін та поновлено виконання постанови Харківського апеляційного суду від 14 січня 2020 року. Виконавчий лист було видано судом з урахуванням вказаної постанови Верховного Суду та вірно було зазначено боржником саме ОСОБА_1 .

Також представник банку зазначив, що заявником не зазначені жодні обґрунтовані підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, внаслідок чого заява задоволенню не підлягає.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить власноруч здійснена ним розписка на заяві про ознайомлення з матеріалами справи 05 липня 2021 року (а.с. 187).

07 липня 2021 року ОСОБА_1 подано клопотання, в якому зазначив про наявність у нього симптомів вірусного захворювання та необхідність лікування вдома. Просив суд розгляд справи 09 липня 2021 року провести за його відсутності, про дату, час та місце наступного судового засідання повідомити йому особисто.

Будь-яких медичних документів або інших доказів, що свідчать про наявність симптомів вірусного захворювання ОСОБА_1 до суду не надано.

Представник ПАТ «Східно-Український Банк «Грант» в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із щорічною відпусткою.

Вирішуючи питання про розгляд заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, за відсутності учасників судового процесу, суд враховує наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 432 ЦПК України суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача і боржника і постановлює ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Відповідно до п.10 ч.3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Про необхідність забезпечення розгляду справи протягом розумного строку зазначено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 129 Конституції України.

Розгляд справи за заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню неодноразово було відкладено, а саме: 06 квітня 2021 року (у зв`язку з неявкою учасників судового процесу), 12 квітня 2021 року (за заявою представника ОСОБА_1 про відкладення судового засідання), 27 квітня 2021 року (за заявою ОСОБА_1 про відкладення судового засідання на строк не менше ніж 1 місяць), (04 червня 2021 року у зв`язку з розглядом суддею Дзержинського районного суду м. Харкова заяви ОСОБА_1 про відвід судді Поволяєвої О.В.).

Про належне повідомлення ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи на 09 липня 2021 року свідчить подане ним 07 липня 2021 року клопотання про проведення судового засідання 09 липня 2021 року за його відсутності, а також власноруч здійснена ним розписка на заяві про ознайомлення з матеріалами справи 05 липня 2021 року.

Враховуючи наведене, ту обставину, що заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню ОСОБА_1 подано до суду 29 березня 2021 року та розгляд справи неодноразово було відкладено, положеннями ч. 3 ст. 432 ЦПК України встановлений десятиденний строк для розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, належне повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи, суд дійшов висновку про розгляд та вирішення заяви за відсутності учасників судового процесу.

Дослідивши заяву про визнання виконавчого листа такими, що не підлягають виконанню та матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 травня 2019 року позов Акціонерного Товариства «Східно-Український Банк «Грант» (далі - Банк) до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Фермерське господарство «Добробут-2003» про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. В рахунок часткового погашення заборгованості Фермерського господарства «Добробут-2003» перед Акціонерним Товариством «Східно-Український Банк «Грант» за кредитним договором № 10 від 28 липня 2011 року та додатковими угодами до нього (№ 1 від 27 липня 2012 року, № 2 від 10 вересня 2012 року, № 3 від 10 вересня 2013 року, № 4 від 10 вересня 2014 року, № 5 від 30 липня 2015 року та № 6 від 29 липня 2016 року) в загальному розмірі - 103 208,86 Євро, з яких: 83 152,59 Євро - заборгованість за кредитом, 8 228,19 Євро - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитними коштами, 11 828,08 Євро - пеня за прострочення строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами на користь Акціонерного Товариства «Східно-Український Банк «Грант» звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 56,8 кв.м., житловою площею 41,8 кв.м., належну на праві приватної особистої власності ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ): Ѕ частки - підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 липня 2001 року, виданого державним нотаріусом Шостої Харківської державної нотаріальної контори Вєтровою Л.О. 16 липня 2001 року за реєстровим №1-1791. Право власності на цю частку нерухомого майна зареєстроване за ОСОБА_2 у комунальному підприємстві «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 19 липня 2001 року та записано в реєстрову книгу за реєстровим № П-1-33545; та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29 травня 2013 року, номер запису про право власності: 398116, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, згідно Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 4087294, виданого державним реєстратором прав на нерухоме майно - приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Онищенко С.В.; Ѕ частки - на підставі договору дарування від 13 квітня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малік О.В. за реєстровим № 620. Право власності на цю частку нерухомого майна зареєстроване за ОСОБА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 30 квітня 2015 року, номер запису про право власності: 9542628, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 37023270, виданим державним реєстратором прав на нерухоме майно - приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малік О.В., за іпотечним договором рухомого майна № 10/1юр від 31.07.2015 року, посвідченим 31 липня 2015 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу. Мірошниченко Т.П., за реєстровим 4038; договором № 1 від 10.08.2016 року про зміну умов Іпотечного договору нерухомого майна № 10/1юр від 31.07.2015 року, посвідченим 10 серпня 2016 року приватним нотаріусом у Харківського міського нотаріального округу, Мірошниченко Т.П., за реєстровим № 4308, шляхом її продажу на прилюдних торгах за ціною, визначеною на стадії виконавчого провадження, при примусовому виконанні рішення суду на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Постановою Харківського апеляційного суду від 14 січня 2020 року рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 06 травня 2019 року було змінене в частині визначення розміру заборгованості Фермерського господарства «Добробут-2003» за кредитним договором № 10 від 28 липня 2011 року з додатковими угодами до нього. В рахунок погашення заборгованості Фермерського господарства «Добробут-2003» за укладеним 28 липня 2011 року з Акціонерним Товариством «Східно-Український Банк «Грант» договором кредиту № 10 та додатковими угодами до нього: № 1 від 27 липня 2012 року, № 2 від 10 вересня 2012 року, № 3 від 10 вересня 2013 року, № 4 від 10 вересня 2014 року, № 5 від 30 липня 2015 року та № 6 від 29 липня 2016 року у загальному розмірі - 84 301,90 Євро, з яких: 83 152,59 Євро - заборгованість за кредитом, 1 114,89 Євро - заборгованість за процентами за користування кредитними коштами, 34,42 Євро - пеня за порушення виконання зобов`язань, судом було звернуто стягнення на предмет іпотеки - трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 56,8 кв.м., житловою площею 41,8 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ): Ѕ частки на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 липня 2001 року, виданого державним нотаріусом Шостої Харківської державної нотаріальної контори. Ветровою Л.О., 16 липня 2001 року за реєстровим № 1-1791 та Ѕ частки на підставі договору дарування від 30 квітня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, Малік О.В., за реєстровим № 620, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах за ціною, визначеною на стадії виконавчого провадження, при примусовому виконанні рішення суду на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишене без змін.

Дана постанова набрала законної сили -14 січня 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 638/8040/18, яка набрала чинності, клопотання AT«БАНК «ГРАНТ» про заміну сторони правонаступником задоволено, залучено правонаступника відповідача - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ОСОБА_1 , який є сином ОСОБА_2 , до участі у справі за позовом Акціонерного товариства «Східно-Український Банк «Грант» до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Фермерське господарство «Добробут-2003», про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Постановою Верховного Суду від 09 лютого 2021 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 травня 2019 року у незміненій після апеляційного перегляду частині та постанову Харківського апеляційного суду від 14 січня 2020 року залишено без змін, поновлено виконання постанови Харківського апеляційного суду від 14 січня 2020 року. Стягнуто з ОСОБА_1 , який є правонаступником ОСОБА_2 , до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір.

19 березня 2021 року було видано виконавчий лист за № 638/8040/18, щодо боржника ОСОБА_1 , який є правонаступником ОСОБА_2 з урахуванням ухвали Верховного Суду від 11.11.2020 року про залучення до участі у справі правонаступника.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 18 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Виконання рішення суду будь-якої інстанції необхідно розглядати як важливу частину "судового провадження" згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а отже принцип справедливого правосуддя розповсюджується і на цю стадію судового провадження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», та ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (п.40 рішення від 19.03.97 у справі «Горнсбі проти Греції»).

За положеннями Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження здійснюється з дотриманням серед інших таких засад як верховенства права, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Частиною 1 ст. 432 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Виконавчий документ може бути визнано таким, що не підлягаю виконанню повністю або частково (ч. 2 ст. 432 ЦПК України).

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

На суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, зазначені у ч. 2 ст. 432 ЦПК України. Так, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо: а) його було видано помилково; б) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою; в) з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання (такий висновок сформульований Верховним Судом у постанові від 16 січня 2018 року у справі №755/15479/14-ц).

В інформаційному листі ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року» звернуто увагу судів на те, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Оцінюючи доводи боржника ОСОБА_1 щодо наявності підстав для визнання виконавчого листа № 638/8040/18, виданого 19.03.2021 Дзержинським районним судом м. Харкова, таким, що не підлягає виконанню, а саме незалучення його в якості правонаступника після смерті відповідача у справі - ОСОБА_2 та не прийняття ним спадщини після смерті останнього, суд зазначає наступне.

Ухвалою Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 638/8040/18, яка набрала чинності, клопотання AT«БАНК «ГРАНТ» про заміну сторони правонаступником задоволено, залучено правонаступника відповідача - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ОСОБА_1 , який є сином ОСОБА_2 , до участі у справі за позовом Акціонерного товариства «Східно-Український Банк «Грант» до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Фермерське господарство «Добробут-2003», про звернення стягнення на предмет іпотеки за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 06 травня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 14 січня 2020 року.

В обґрунтування зазначеної ухвали, Верховний суд зокрема зазначив.

Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Як зазначено вище, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тобто спадщина відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Частиною першою статті 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 є його сини: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Згідно з частинами першою, третьою, п`ятою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Статтею 55 ЦПК України передбачено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених: пунктами 1, 3 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до залучення до участі у справі правонаступника чи законного представника.

Шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 сплив 18 вересня 2020 року.

Оскільки спадкоємець першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 ОСОБА_1 , який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не відмовився від прийняття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України. Враховуючи наведене, клопотання АТ «Східно-Український Банк «Грант» про заміну сторони правонаступником необхідно задовольнити.

Таким чином, ОСОБА_1 відповідно до вимог діючого законодавства залучено до участі у справі та виконавчий лист виданий судом з урахуванням зазначеної ухвали.

При розгляді справи принцип змагальності учасників процесу та рівності між собою є основоположними. Засада рівності всіх учасників процесу перед законом і судом забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріплений в ч.1 ст. 55 Конституції України.

За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Крім того, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищенаведені законодавчі положення, судом не встановлено ні юридичних, ні фактичних обставин, які свідчили б про те, що виконавчий лист видано помилково та/або обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Таким чином, заявником не доведено з посиланням на належні, допустимі та достовірні докази існування підстав для визнання виконавчого листа № 638/8040/18 від 19 березня 2021 року, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова, таким, що не підлягає виконанню.

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 81, 89, 259, 260, 261, 268, 353-354, 432 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі № 638/8040/18 за позовом Акціонерного товариства «Східно-Український Банк «Грант» до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Фермерське господарство «Добробут-2003» про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Поволяєва