Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.07.2021 Справа №607/5323/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Позняка В.М.,

за участю секретаря судового засідання Свергун Т.В., позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 , просить суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 11 457,75 грн.

Позов мотивовано тим, що шлюб із відповідачем був розірваний 26 грудня 2011 року. У даному шлюбі у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З відповідача проводиться стягнення аліментів на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн. та на підставі рішення суду від 22 червня 2020 року з ОСОБА_2 стягнуто неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 7 584,38 грн. Проте станом на день подання позову у зв`язку із станом здоров`я дочки, яка перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «Більче-Золотецька обласна лікарня реабілітації В.Г. Вершигори» ТОР з 20 липня 2020 року по 08 серпня 2020 року із діагнозом S-подібний сколіоз грудного відділу хребта II ст. ФНХ Іст. Артропатія колінних суглобів, вона понесла витрати на лікуванням на суму 5 360 грн. Також дочка приймає участь у концертній діяльності колективу народного театру танцю «Посмішка» КЗТМР «Центру творчості дітей та юнацтва», тому вона оплатила за таке навчання 17 555,50 грн. Оскільки, обоє із батьків зобов`язані приймати однакову участь в утриманні дітей, тому вважає, що із відповідача ОСОБА_2 слід стягнути половину коштів на лікування та навчання дочки, які вона понесла, а саме в розмірі 11 457,75 грн.

Ухвалою судді від 29 березня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов, проти заочного розгляду справи не заперечила.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно до суду не з`явився, не повідомивши про причини неявки, відзиву на позов від відповідача не надходило. У зв`язку із чим суд постанови ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

З 17 вересня 1994 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 грудня 2011 року у цивільній справі № 2-8998/11.

В шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим повторно 11 січня 2013 року.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 січня 2018 року у справі №607/14605/17 збільшено розмір аліментів, встановлених рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 15 січня 2014 року, а саме вирішено стягувати із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1100 гривень, однак не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня набрання рішення суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 липня 2019 року у справі №607/12277/19 збільшено розмір аліментів, встановлених рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 24 січня 2018 року, а саме вирішено стягувати із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1500 гривень, однак не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня набрання рішення суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 червня 2020 року у справі №607/4562/20 стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з квітня 2018 року по лютий 2019 року та з квітня 2019 року по січень 2020 року у розмірі 7584,38 грн.

Згідно довідки №01-12/219 виданої КНП «Більче-Золотецька обласна лікарня реабілітації імені В.Г. Вершигори» ТОР 07 серпня 2020 року та виписки із медичної картки стаціонарного хворого №1168, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала на стаціонарному лікуванні у закладі з 20 липня 2020 року по 08 серпня 2020 року з діагнозом S-подібний сколіоз грудного відділу хребта II ст. ФНХ Іст. Артропатія колінних суглобів вартість процедур становить 4 760 грн. та 600 грн. благодійного внеску.

Також, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2013 року навчається в народному театрі танцю «Посмішка» Комунального закладу Тернопільської міської ради «Центрі творчості дітей та юнацтва», активно приймає участь у концертній діяльності колективу, є учасницею Всеукраїнських та Міжнародних фестивалів конкурсів, фінансування поїздок здійснює її мати ОСОБА_1 , що вбачається з довідки №116 виданої КЗ ТМР «Центр творчості дітей та юнацтва» 21 серпня 2020 року.

Вартість виїздних конкурсів у яких брала участь ОСОБА_3 наступна: за період 1-3 грудня 2017 року 1 800 грн.; за період 3-5 травня 2017 року 1 800 грн.; за період 27-29 квітня 2018 року 2 400 грн.; за період 8-11 травня 2019 року 175 євро; за період 7-10 листопада 2019 року 4 000 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 понесла витрати на навчання дитини на загальну суму 17555,50 грн.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до вимог частини першої статті 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог частини другої статті 185 Сімейного кодексу України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Верховний Суд України роз`яснив, що вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Верховний Суд України звернув увагу, що, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Вказаний правовий висновок викладено в Постанові Верховного суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17.

З огляду на викладене, надавши аналіз наявним у справі доказам, керуючись нормами діючого сімейного законодавства, що регулює спірні правовідносини, вимога позивача про стягнення з відповідача додаткових витрат понесений на лікування та навчання дочки підлягає до задоволення, оскільки вказані витрати відносяться до додаткових витрат на дитину та доведені з боку позивача належними та допустимими доказами, а тому з відповідача підлягає до стягнення сума в розмірі 11 457,75 грн., тобто половина від сплаченої позивачем суми в розмірі 22 915,50 грн.

Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції звільнена (п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір), відтак, відповідно до положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь держави.

Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 280, 273, 352-355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину в розмірі 11 457 (одинадцять тисяч чотириста п`ятдесят сім) гривень 75 копійок.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі через суд першої інстанції, у 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , адреса місця проживання - АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 05 липня 2021 року.

Головуючий суддяВ. М. Позняк