Номер провадження 6/225/45/2021
Єдиний унікальний номер судової справи225/3814/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2021 р. м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області:

головуючого судді Скиба М.М.,

за участю:

секретаря судового засіданні Андрієвої Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Торецька Донецької області заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заінтересована особа (відповідач): ОСОБА_1 , про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання,-

ВСТАНОВИВ:

Уповноважений представник ТОВ «Вердикт Капітал» звернувся до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа по справі № 225/3814/14-ц за рішенням Дзержинським міським судом Донецької області від 18.02.2015 р. про стягнення заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ «Дельта Банк» з ОСОБА_1 .

Провадження у справі відкрито 11.01.2021 р.

В обґрунтування заяви заявник зазначає, що рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 18.02.2015 року на користь ПАТ «Дельта Банк» з ОСОБА_1 було стягнено заборгованість за кредитним договором на загальну суму 97926,31 грн., судовий збір в сумі 979,30 грн. 12.08.2015 р. на виконання даного рішення було видано виконавчий лист.

Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 12.04.2019 року замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на правонаступника ТОВ «Вердикт капітал» у виконавчому листі по справі №225/3814/14-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень з відкритим доступом на сайті: asvpweb.minjust.gov.ua, за параметрами пошуку за прізвищем, ім`ям та по батькові боржника ОСОБА_1 - відкриті виконавчі провадження відсутні, що підтверджує факт відсутності на виконанні у будь-якому відділі держаної виконавчої служби чи приватного виконавця виконавчих листів про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

На підтвердження викладених у заяві обставин відсутності виконавчих листів та у якості підтвердження того, що вказаний виконавчий лист не передавався заявником наданий акт приймання-передачі матеріалів кредитної справи.

У зв`язку з чим, просить видати дублікат виконавчого листа №225/3814/14-ц.

Сторони та заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, що відповідно до ч.3 ст.433 ЦПК України не є перешкодою для розгляду заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Згідно частини 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент набрання законної сили рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 18.02.2015 р.) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, відповідно до ч. 1 ст. 12 якого виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акту не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (пункт 4 Рішення Конституційного Суду України від 05 квітня 2001 року у справі № 3-рп/2001).

Згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1404-VIII свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності законом № 1404-VIII. Для пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування його норм до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Аналогічний по суті висновок зроблений в постановах Верховного Суду у від 28 березня 2018 року у справі № 905/6977/13, від 02 травня 2018 року у справі № 5016/149/2011(17/6), від 01 серпня 2018 року у справі № 553/1951/14-ц, від 10 квітня 2019 року у справі № 521/21810/17, від 29 січня 2020 року у справі № 344/19847/18, від 16 вересня 2020 року у справі № 242/2375/16-ц, від 15 жовтня 2020 року у справі № 202/20331/13-ц.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 11-1 ЦПК України 2004 року, на час набрання судовим рішенням законної сили, у суді функціонує автоматизована система документообігу суду, що забезпечує видачу судових рішень та виконавчих листів на підставі наявних в автоматизованій системі документообігу суду даних щодо судового рішення та реєстрації заяви особи, на користь якої воно ухвалено.

Як передбачалось статтею 368 ЦПК України 2004 року питання, пов`язані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу. За кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом.

Видача дубліката виконавчого листа регламентувалась статтею 370 ЦПК України 2004 року, в редакції на час ухвалення судом рішення. Так, замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. Заява про видачу дубліката розглядається в судовому засіданні з викликом сторін і заінтересованих осіб. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката.

Відповідно до статті 371 ЦПК України 2004 року стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який видав виконавчий лист, або до суду за місцем виконання і розглядається в судовому засіданні з повідомленням сторін, які беруть участь у справі. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Відповідно до вимог частини 1 статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно частини 1 статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до частини 1 підпункту 15.15 пункту 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи суд видає виконавчі документи в паперовій формі.

Відповідно до п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Положеннями ЦПК України передбачена можливість видачі по справі лише одного виконавчого листа та його дублікат може бути виданий судом лише у випадку втрати оригіналу, при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа вирішальним є встановлення обставин втрати оригіналу виконавчого листа.

Отже, аналізуючи пункт 17.4 розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України, слід дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу.

Оригінал виконавчого листа вважається втраченим коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 474/783/17, від 10 жовтня 2018 року у справі № 2-504/11.

Підставою для видачі дублікату є заява стягувача або подання державного виконавця. При цьому, заявник має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано втрачені виконавчі документи, чи не втратили судові рішення законної сили.

Під час розгляду заяви про видачу дублікату виконавчого документа суд зобов`язаний з`ясувати, чи є воно чинним та не було скасовано, чи виконано рішення повністю або частково, також суд має встановити, за яких обставин та ким втрачено виконавчий документ.

Якщо виконавчий документ був втрачений при пересилці, до заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документу повинно бути надано відповідні докази - довідки органів зв`язку або державного виконавця, які заявником не надано.

З матеріалів справи вбачається, що Дзержинським міським судом Донецької області від 18.02.2015 р. ухвалено рішення, яким з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» було стягнено заборгованість за кредитним договором на загальну суму 97926,31 грн., судовий збір в сумі 979,30 грн.

Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 12.04.2019 року замінено сторону у виконавчому листі по справі №225/3814/14-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

Згідно копії акту приймання-передачі від 10.12.2018 року, який складений начальником відділу претензійно-позовної роботи управління по роботі з простроченою заборгованістю фізичних осіб ОСОБА_2 та начальником управління адміністрування активних операцій фізичних осіб департаменту адміністрування активних операцій клієнтів банку ОСОБА_3 , серед документів за кредитним договором №06YY-00013ФО від 29.08.2006 р., наявна копія виконавчого листа.(а.с. 107).

Згідно листа Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 02.03.2021 р., за №7222/12300/13/21Д/02.4, за даними Автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавчий лист по справі №225/3814/14-ц, за рішенням Дзержинського міського суду Донецької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Дельта Банк", до відділів державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) станом на 26.02.2021 р. не надходив та на виконанні не перебуває.

З огляду на наведене суд приходить до висновку, що оригінал виконавчого листа по справі № 225/3814/14-ц втрачений.

Разом з тим відповідно до п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

На момент звернення стягувача з заявою про видачу дублікату виконавчого листа строк пред`явлення виконавчого документу до виконання закінчився та стягувач окремто в прохальній частині не ставить питання про поновлення такого строку, хоча в мотивувальній частині посилається на норми Закону, які регулюють вказане питання.

Згідно частини 1 статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Стягувач як підставу для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання взагалі не зазначає жодної причини такого пропуску або обставин, які унеможлвивлючвали його пред`явлення до виконання у строк визначений законом.

З наданих ТОВ «Вердикт Капітал» документів та змісту заяви не можливо встановити об`єктивних, незалежних від волі стягувача обставин, які безпосередньо унеможливлювали, ускладнювали або завадили стягувачу у визначений законом строк пред`явити виконавчий документ до виконання.

Крім того, сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець був обізнаний, що рішення суду повинно виконуватися. Однак, законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, таким чином забезпечуючи рівність сторін виконавчого провадження.

В своїх рішеннях «Устименко проти України» (Заява № 32053/13) від 29 жовтня 2015 року та "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03) від 3 квітня 2008 року Європейським судом з прав людини було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків зі спливом значного періоду часу є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд.

З огляду на вказане, суд не знаходить поважних причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, а тому не знаходить підстав для його поновлення.

Оскільки строк пред`явлення виконавчого доукменту до виконання завершився та суд не знайшов підстав для його поновлення, відповідно до приписів п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України слід відмовити заявнику у задоволенні заяви в частині видачі дублікату виконавчого листа.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 433, п.п. 17.4 п. 17 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень до ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (місце знаходження: м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, 5Б, ), заінтересована особа (відповідач): ОСОБА_1 (остання відома адреса проживання/перебування: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: М.М. Скиба