Справа № 219/7755/20
Провадження № 2/219/337/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2021 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді Погрібної Н.М., за участю секретаря Захарчук М.В., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Громадської організації «Проліска» про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який в подальшому уточнила, до ГО «Проліска» про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки в сумі 15647,46 грн. та судового збору в розмірі 840,80 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що у період з 02.01.2020 р. по 30.06.2020 р. позивач знаходилась у трудових відносинах з відповідачем за трудовим договором, обіймала посаду начальника гуманітарного центру смт. Зайцеве, звільнена 30.06.2020 р. за п. 2 ст. 36 КЗпП України. Проте, в день звільнення позивачу не було видано трудову книжку, яка знаходилась на зберіганні за юридичною адресою відповідача в м. Харків. У зв`язку з тим, що позивач проживає в м. Бахмут Донецької області, тому вона не мала можливості самостійно отримати трудову книжку та очікувала від відповідача дії щодо її повернення, також декілька разів дзвонила до головного бухгалтера з проханням вислати документ поштою, остання обіцяла надіслати трудову книжку поштою після підписання керівником наказу про звільнення позивача. Вважає, що відповідач повинен був письмово надіслати повідомлення щодо отримання трудової книжки. 29.07.2020 року позивач письмово звернулась до відповідача з вимогою про повернення трудової книжки поштовим зв`язком на адресу її проживання та сплатити компенсацію за час затримки видачі трудової книжки, вимога отримана відповідачем 01.08.2020 року. 03.08.2020 року відповідач поштовим зв`язком направив позивачу трудову книжку, яку остання отримала 06.08.2020 року. Відповідачем 16.07.2020 р. на її користь сплачено середній заробіток за час затримки сплати компенсації за невикористану відпустку при звільненні, тому вважає, що відповідач повинен сплатити середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки при звільненні за період з 17.07.2020 р. по 03.08.2020 р. в сумі 15 647, 46 грн. Вважає, що діями відповідача порушено її права згідно чинного законодавства.

Ухвалою судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області Любчика О.В. від 21.08.2020 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26.11.2020 року справу прийнято до провадження судді Погрібної Н.М. за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Відповідно до відзиву представника відповідача, останній позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що останнім днем звільнення позивача є 30.06.2020 року, присутність позивача на роботі 30.06.2020 року підтверджується табелем обліку робочого часу. Позивачу було відомо місцезнаходження головного офісу відповідача та місце знаходження трудової книжки, проте у свій останній робочий день позивач не здійснила та не висловила жодних намірів отримання трудової книжки, при цьому керівництво та бухгалтерія установи очікувала появи позивача щодо отримання трудової книжки. Вважає, що трудова книжка була незатребуваною позивачем. При цьому, позивач не посилається на жоден нормативний акт, який зобов`язує відповідача надсилати повідомлення про необхідність забрати трудову книжку працівнику, який був присутній на роботі у день звільнення або який зобов`язує відповідача надсилати повідомлення про надання згоди отримання трудової книжки поштою. Також, законодавством про працю не передбачено зобов`язання доставити трудову книжку за місцем проживання (перебування) працівника. Головою ГО «Проліска» Капліним Є.В. 30.06.2020 р. виданий наказ № 06/30-2020 про службове відрядження 01.07.2020 р. по Донеччині щодо вручення трудової книжки під розпис, у тому числі позивачу, яка проживає в м. Бахмут Донецької області. Проте, під час телефонної розмови, позивач відмовилась від зустрічі для обговорювання робочих питань та вручення трудової книжки, про що 01.07.2020 р. складено акт. Крім того, відповідно до наказу № 07/30-2020 від 28.07.2020 р. бухгалтер ОСОБА_3 була відряджена до м. Бахмут з 28 по 29 липня 2020 року, у тому числі для вручення трудової книжки позивачу. Проте, позивач під час телефонної розмови відмовилась від зустрічі для вручення трудової книжки, про що складено відповідний акт у присутності двох свідків. При цьому, позивачем було знайдено час передати до бухгалтерії через сторонню особу робочий планшет та службове посвідчення. Відповідач визнає, що при звільненні позивача ним були порушені вимоги ст. 116 КЗпП України, а саме у день звільнення позивачу не була виплачена компенсація за невикористану відпустку в сумі 8251,28 грн. Проте, відповідач самостійно виправив порушення та виплатив позивачу компенсацію за невикористану відпустку та несвоєчасно виплачені відпускні. Так, позивачу 16.07.2020 р. була виплачена компенсація за невикористану відпустку в сумі 8251,28 грн. на підставі наказу № 28/2020к від 30.06.2020 р. Згідно наказу № 38/2020к від 03.08.2020 р. проведено розрахунок середньоденної заробітної плати і суми компенсації за несвоєчасно виплачені відпускні. 05.08.2020 р. позивачу сплачена компенсація в розмірі середньої заробітної плати за 16 днів в сумі 11001,72 грн., при цьому, про виплату цієї компенсації попередньо було повідомлено позивача у листі № 107-20 від 03.08.2020 р. Таким чином, позивач отримала компенсацію у розмірі середньої заробітної плати за 16 днів за період з 30.06.2020 р. по 16.07.2020 р. Вважає, що у разі доведеності вини відповідача у затримці видачі трудової книжки, предметом позову може бути сума за період з 17.07.2020 р. по 03.08.2020 р. за 12 робочих днів в сумі 12299,16 грн., а саме 1024,93 грн. середньоденний заробіток х 12 = 12299,16 грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, з підстав викладених у відзиву на позовну заяву.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що він працює в благодійному фонді. 29.07.20020 р. він разом з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 здійснювали інвентаризацію на складу у АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 з ним не було. Після обіду 29.07.2020 р. він відвез ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до Майорська, ОСОБА_8 там не було. Щодо наказу про звільнення ОСОБА_9 , йому нічого не відомо. Разом з тим, при ньому неодноразово ОСОБА_9 дзвонила ОСОБА_5 щодо отримання трудової книжки, що відповідала остання йому не відомо. ОСОБА_9 зверталась до нього з проханням щодо отримання від ОСОБА_10 трудової книжки.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що вона працює в міжнародній організації. 29.07.2020 р. здійснювалась інвентаризація на території гуманітарного штабу в Майорську та у м. Бахмуті, при цьому, ОСОБА_8 не був присутній. В її присутності не відбувалось розмов між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 щодо отримання трудової книжки. ОСОБА_9 залишила в м. Бахмуті планшет та своє посвідчення.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що вона працює бухгалтером Громадської організації «Проліска». 30.06.2020 р. у зв`язку із закінченням трудового договору, була звільнена ОСОБА_9 , строк дії трудового договору не продовжувався. Вона отримала лист щодо направлення поштою ОСОБА_9 трудової книжки, яка зберігалась у неї в кабінеті. Разом з тим, вона не відповідає за видачу трудових книжок та їй потрібно було розпорядження директора на видачу ОСОБА_9 трудової книжки. Вона з ОСОБА_9 в м. Бахмуті не зустрічалась.

Суд, заслухавши учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав.

ОСОБА_1 з 02.01.2020 р. по 30.06.2020 р. працювала в Громадській організації «Проліска» за трудовим договором та звільнена за п. 2 ст. 36 КЗпП України згідно наказу № 28/2020к від 30.06.2020 р., що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 від 19.09.2012 р., строкового трудового договору 12/2020-К від 02.01.2020 р.

Як вбачається з копії наказу Громадської організації «Проліска» № 06/30-2020 від 30.06.2020 р. бухгалтеру ОСОБА_3 наказано видати голові організації ОСОБА_12 трудову книжку НОМЕР_2 ОСОБА_1 .

З копії наказу Громадської організації «Проліска» № 07/30-2020 від 28.07.2020 р. бухгалтера ОСОБА_3 наказано відбути у відрядження до м. Бахмут та гуманітарного центру ГО «Проліска» у смт. Зайцеве на період з 28 по 29 липня 2020 р. для приймання товарно-матеріальних цінностей та вручення під розпис трудової книжки АХ № 56046 ОСОБА_1 .

Трудова книжка НОМЕР_2 не була вручена ОСОБА_1 , оскільки остання повідомила про відсутність 01.07.2020 р. в м. Бахмут Донецької області та 29.07.2020 р. про небажання зустрічі та відмову від отримання трудової книжки, що вбачається з актів відмови звільненого працівника від отримання трудової книжки від 01.07.2020 р. та 29.07.2020 р. та письмових пояснень ОСОБА_12 , ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , ОСОБА_2

27.07.2020 р. ОСОБА_1 звернулась до керівника ГО «Проліска» з письмовою заявою про направлення її трудової книжки поштовим відправленням за адресою проживання, а саме: АДРЕСА_2 , виплату середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки та компенсації за затримку виплати компенсації за невикористану відпустку - 15 днів із внесенням даних до звітів, яку Громадська організація «Проліска» отримала 01.08.2020 р., що підтверджується копією заяви ОСОБА_1 від 27.07.2020 р. та копією витягу про відстеження відправлення Укрпошти.

З листа Громадська організація «Проліска» № 107-20 від 03.08.2020 р. вбачається, що ОСОБА_1 було повідомлено про те, що відповідно до положень Інструкції пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається за письмовою згодою працівника. У зв`язку з неотриманням трудової книжки у день звільнення ОСОБА_1 , головою ГО «Проліска» оформлена заявка в бухгалтерію про доставку трудової книжки ОСОБА_1 до м. Бахмут Донецької області та вручення її під розпис 01.07.2020 р. Проте, трудова книжка не була вручена, оскільки ОСОБА_1 знаходилась не за місцем свого проживання. Після отримання 01.08.2020р. письмової заяви ОСОБА_1 , останній була направлена трудова книжка серії НОМЕР_1 , яку ОСОБА_1 отримала 06.08.2020 р., що вбачається з копії витягу про відстеження відправлення Укрпошти.

Громадською організацією «Проліска» було виплачено ОСОБА_1 компенсацію за невикористану відпустку в сумі 8251,28 грн. на підставі наказу № 28/2020к від 30.06.2020 р. та середній заробіток в суму компенсації за несвоєчасно виплачені відпускні в сумі 11001,72 грн. згідно наказу № 38/2020к від 03.08.2020 р., що підтверджується копіями бухгалтерських довідок, відомості розподілу виплат, платіжного доручення № 4385 від 05.08.2020 р.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника бо уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Стаття 117 КЗпП України передбачає, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

В судовому засіданні встановлено, що при звільненні відповідач не видав позивачу трудову книжку.

З відзиву представника відповідача вбачається, що останнім днем роботи позивача, згідно трудового договору, є 30.06.2020 року. Проте, позивач, будучи присутньою на роботі в день звільнення, знаючи місцезнаходження головного офісу відповідача та місце знаходження трудової книжки, у свій останній робочий день не здійснила та не висловила жодних намірів отримати трудову книжку.

Разом з тим, відповідачем не надано належних доказів, що позивачу в день звільнення було запропоновано отримати трудову книжку та позивач відмовилась від її отримання.

Відповідно до ст. ст. 47, 48 КЗпП України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.

Твердження представника відповідача про те, що вини роботодавця у не видачі трудової книжки немає, оскільки позивач відмовилась отримати трудову книжки, що підтверджується актами від 01.07.2020 р. та 29.07.2020 р., суд оцінює критично, оскільки представником відповідача під час судового розгляду не було надано суду доказів на підтвердження того, що позивач відмовилась отримати трудову книжку у день звільнення, оскільки діючим трудовим законодавством на роботодавця покладений обов`язок по видачі трудової книжки працівнику саме у день звільнення.

Трудову книжку повернуто позивачу 06.08.2020 року після того, як остання звернулась з відповідною письмовою заявою до відповідача.

Суд встановив, що трудову книжку не було видано працівнику з вини відповідача, тому, підлягає стягненню середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки.

Крім того, відповідно до п. 4.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці України, Мінюсту України, Мінсоцзахисту України від 29 липня 1993 року № 58, з подальшими змінами, при затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки.

Відповідно до п. 4.2 Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників» затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993 року, якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то роботодавець у цей день надсилає працівникові поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається лише за письмовою згодою працівника.

Середній заробіток позивача ОСОБА_1 розраховується відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати, виходячи з виплат за фактичний час роботи.

Час затримки у видачі трудової книжки з 17.07.2020 року по 03.08.2020 року становить 12 робочих днів, середня заробітна плата за час затримки у видачі трудової книжки становить 12299,16 грн. (12 робочих днів х 1024,93 грн. середньоденний заробіток), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

В іншій частині позовних вимог слід відмовити.

На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати на оплату судового збору, пропорційно задоволеним позовним вимогам, в розмірі 388,02 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 76, 81, 141, 263, 265, 274 ЦПК України, суд,

ухвалив:

позов задовольнити частково.

Стягнути з Громадської організації «Проліска» (юридична адреса знаходження: м. Харків, вул.. Луї пастера, 74, ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , іпн НОМЕР_3 ) середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки в сумі 12299 (дванадцять тисяч двісті дев`яносто дев`ять) грн. 16 коп. з відрахуванням обов`язкових платежів та судовий збір у розмірі 388 (триста вісімдесят вісім) грн. 02 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Артемівський міськрайонний суд Донецької області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подано апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення виготовлено 08 липня 2021 р.

Суддя Н.М. Погрібна

08.07.2021