КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 22-ц/824/8746/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів, за апеляційною скаргою Київського міського центру зайнятості на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 березня 2021 року у складі судді Притули Н. Г.,

встановив:

12.06.2019 Київський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідачу на підставі заяви від 11 квітня 2018 року було надано статус безробітного, призначено допомогу по безробіттю з 18.04.2018 по 12.04.2019, як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу.

21 листопада 2018 року між ОСОБА_1 та Шевченківською районною філією Київського міського центру зайнятості укладено договір №111/291-18 про професійне навчання безробітного з 26.11.2018 по 20.02.2019. Після закінчення навчання ОСОБА_1 видано свідоцтво про підвищення кваліфікації.

В квітні 2019 року, завдяки обміну даними про особу з Державною фіскальною службою України, було виявлено порушення умов перебування ОСОБА_1 на обліку як безробітного, а саме надання ним послуг цивільно-правового характеру за договором №М-ОДМ/186 від 05.07.2018, з 05.07.2018 по 15.12.2018, ТОВ «Солар Медіа Інтертейнмент».

16 квітня 2019 року директором Шевченківської районної філії Київського міського центру зайнятості, на підставі акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 08 квітня 2019 року №880, видано наказ №28 про надіслання повідомлення ОСОБА_1 про необхідність відшкодування незаконно отриманих коштів (згідно з розрахунком) протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення, які відповідач повертати відмовився.

Несплата відповідачем нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення наносить суттєвої шкоди Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, так як перешкоджає в повному обсязі Київському міському центру зайнятості забезпечувати соціальний захист громадян шляхом виплати допомоги по безробіттю та матеріальної допомоги у передбачених законодавством випадках.

Посилаючись на вказані обставини, положення Закону України «Про зайнятість населення», Закону України « Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ст. 2, 15, 16 ЦК України позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь кошти в розмірі 55 021,39 грн. Вказана сума складається з допомоги по безробіттю за період з липня 2018 року по січень 2019 року в сумі 46 670,47 грн та вартості навчання за період з листопада 2018 року по лютий 2019 року в сумі 8 350, 92 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02 березня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Київський міський центр зайнятості просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Стягнути з відповідача понесені позивачем витрати зі сплати судового збору.

Свої доводи мотивує тим, що для отримання статусу безробітного відповідач подав заяву про надання (поновлення ) статусу безробітного від 11.04.2018, де власноруч засвідчив своїм підписом, що ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного, призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг , що визначені Законами України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Отже, відповідач зобов`язаний був повідомити центр зайнятості про факт перебування у цивільно-правових відносинах, що впливає на умови виплати допомоги по безробіттю та отримання соціальних послуг.

Вважає, що висновки суду першої інстанції про те, що одноразова робота за договором, яка тривала один день, не може вважатися повноцінним працевлаштуванням з метою отримання доходів, а тому відповідач не мав жодних недобросовісних намірів зловживати своїми правами та обов`язками, є необґрунтованими та незаконними.

Зважаючи на те, що відповідач свідомо приховав відомості про факт перебування у цивільно-правових відносинах, це є свідченням недобросовісності його дій.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просив суд залишити рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 березня 2021 року без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Вважає, що Київським міським центром зайнятості не доведено жодними належними та допустимими доказами, що він діяв недобросовісно.

Зазначив, що на початку липня 2018 року його дружина у соціальних мережах дізналася про зйомки фільму, що проводився в м. Ірпіні Київської області, та запрошення взяти участь в зйомках в масових сценах. Вказана інформація її зацікавила і вона пропонувала йому взяти участь в зйомках виключно з розважальною метою, оскільки це мало бути цікаво сину, не знаючи про подальше отримання винагороди, та не переслідуючи мету отримати будь-які доходи. 05.07.2018 представниками знімальної групи було надано на підпис договір №М-ОДМ /186 з виконавцем ролі в масових заходах від 25.07.2018 з ТОВ "Солар Медіа Інтертеймент". Укладення вказаного договору було обґрунтоване необхідністю забезпечити майнові права на об`єкти права інтелектуальної власності, створені в результаті зйомок фільму. Він підписав вказаний договір не ознайомившись з його змістом, оскільки для цього не було ні часу, ні жодних юридичних знань. В кінці знімального дня йому та іншим особам, які брали участь в масових сценах фільму, було надано по 100 грн. Отримуючи їх, відповідач не мав підозри в тому, що це може бути в подальшому розцінене, як виконання ним оплачуваної роботи. Вказані обставини підтверджені свідком ОСОБА_2 , а також іншими письмовими доказами, що є свідченням відсутності в його діях недобросовісної поведінки.

Передбачений ч.2 ст.36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" обов`язок застрахованої особи своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг, є не конкретизованим, не містить чітких вимог про те, які саме відомості необхідно надавати та в який строк.

Також вважає, що статус безробітного та право на отримання відповідної допомоги він міг втратити лише з дня встановлення факту виконання ним оплачуваної роботи , а не з 05.07.2018, про що стверджує позивач.

З урахуванням обставин справи стягнення з нього на користь позивача коштів в сумі 55 021,39 грн порушуватиме засади верховенства права, оскільки буде непропорційним та надмірним тягарем за отримання винагороди в розмірі 100 грн за участь в зйомках фільму.

Відповідно до положень частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 11 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківської районної філії Київського міського центру зайнятості з заявою про надання (поновлення) статусу безробітного відповідно до Закону України "Про зайнятість населення" та Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року №198.

Наказом Шевченківської районної філії Київського міського центру зайнятості від від 16.04.2018 №НТ180416 ОСОБА_1 надано статус безробітного; від 18.04.2018 №НТ 180418 призначено допомогу по безробіттю; від 18.04.2018 №НТ180418 розпочато (поновлено) виплату допомоги по безробіттю з 18.04.2018.

21 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківської районної філії Київського міського центру зайнятості з завою про направлення його на навчання за професією, спеціальністю організація обліку, аналізу та аудиту на підприємствах України, до Національного авіаційного університету.

21 листопада 2018 року між Київським міським центром зайнятості та ОСОБА_1 укладено договір №111/291-18 на професійне навчання безробітного.

Відповідно до Свідоцтва про підвищення кваліфікації серія ПК №01132330/000019-19, ОСОБА_1 з 26.11.2018 по 20.02.2019 року підвищував кваліфікацію за навчальною програмою "Організація обліку, аналізу та аудиту на підприємствах України", склав комплексний диференційний залік з оцінкою відмінно.

05 липня 2018 року між ТОВ "Солар Медіа Інтертейнмент" (компанія) та ОСОБА_1 (актор) укладено договір №М-ОДМ/186 з виконавцем ролі в масових сценах, за умовами якого актор приймає участь у зйомках фільму в період з 05.07.2018 по 15.08.2018 протягом 1 знімальної сцени. За надання послуг за цим договором , включаючи передачу прав, компанія виплачує акторові винагороду у розмірі 100 грн за одну знімальну зміну, яка складається: з винагороди за надання послуг по виконанню ролі у розмірі 20 грн; з винагороди за передання (відчуження) всіх виключних майнових прав на створені в процесі надання послуг об`єкти права інтелектуальної власності - виконання, у розмірі 80 грн.

03 вересня 2018 року ТОВ "Солар Медіа Інтертейнмент" (компанія) та ОСОБА_1 (актор) підписали Акт приймання-передачі наданих послуг та всіх виключних майнових прав за договором з виконавцем ролі у масових сценах від 05 липня 2018 року №М-ОДМ/186.

08 квітня 2019 року складено Акт №880 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Відповідно до вказаного Акту, Центром зайнятості здійснений обмін інформацією Пенсійним фондом України в результаті якого виявлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на обліку, як безробітний в Шевченківській районній філії Київського міського центру зайнятості, одночасно перебував в цивільно-правових відносинах з ТОВ "Солар Медіа Інтертейнмент".

Наказом Шевченківської районної філії Київського міського центру зайнятості від 12.04.2019 №НТ190412 припинено виплату допомоги по безробіттю з 12.04.2019 у зв`язку з встановленням факту виконання безробітнім оплачуваної роботи.

Наказом Шевченківської районної філії Київського міського центру зайнятості №28 від 16 квітня 2019 року доручено юрисконсульту Шевченківської районної філії Київського міського центру зайнятості протягом двох робочих днів після прийняття цього рішення надіслати ОСОБА_1 повідомлення про необхідність відшкодування незаконно отриманих коштів (згідно з розрахунком) протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення. У разі неповернення коштів у зазначений строк справу передати до суду.

Відповідно до довідки-розрахунку від 09.04.2019 №72, сума надлишково виплачених ОСОБА_1 коштів матеріального забезпечення на випадок безробіття з 05.07.2018 по 12.01.2019 склала 46 670,47 грн, вартість навчання за період з 26.11.2018 по 20.02.2019 - 8 350,92 грн, сума коштів, яка підлягає поверненню - 55 021,39 грн.

Відмовляючи у задоволенні вказаного позову, суд першої інстанції виходив з того, отриманий позивачем дохід не є джерелом існування, так як він носив разовий характер, законодавство не передбачає повернення коштів, які надані на випадок безробіття. Крім того, статтею 1215 ЦК України визначено випадки, в яких безпідставно набуті кошти не підлягають поверненню.

Апеляційний суд не може погодитись з такими висновками суду з огляду на таке.

Згідно п.2 ч.1 ст.1 Закону України "Про зайнятість населення" ( в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Пунктом 7 ч. 1 вказаної статті передбачено, що зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов`язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім`ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб`єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про зайнятість населення" до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.

Відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного (частина третя статті 44 Закону України «Про зайнятість населення»).

Реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється зокрема у разі встановлення факту виконання безробітним оплачуваної роботи (надання послуг) (пункт 9 частини першої статті 45 Закону України «Про зайнятість населення»).

Умови виплати допомоги по безробіттю, визначені ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», пов`язуються з початком настання безробіття, тобто наданням особі статусу безробітного.

Пунктом 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 №60/62, Постанова правління Пенсійного фонду України 13.02.2009 №7-1ю від 13.02.2009, у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

Якщо відомості про доходи особи, на підставі яких призначено матеріальне забезпечення, є недостовірними з вини роботодавця, центри зайнятості проводять перерахунок страхових виплат з дня їх призначення. Суми незаконно виплачених коштів повертаються роботодавцем. Виплата коштів, недоотриманих особою внаслідок зниження суми страхових виплат, здійснюється за рахунок коштів Фонду.

Якщо відомості про доходи є недостовірними з вини особи, центри зайнятості припиняють відповідні виплати, а суми здійснених виплат з дня їх призначення повертаються особою відповідно до пункту 7 цього Порядку.

Згідно ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі: 1) працевлаштування безробітного; 2) поновлення безробітного на роботі за рішенням суду; 3) вступу до навчального закладу на навчання з відривом від виробництва; 4) відрахування із навчального закладу; 5) призову на строкову військову або альтернативну (невійськову) службу; 6) набрання законної сили вироком суду про позбавлення волі безробітного або направлення його за рішенням суду на примусове лікування; 7) призначення чи отримання права на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, пенсії за вислугу років або досягнення особою встановленого законом пенсійного віку; 8) призначення виплати на підставі документів, що містять неправдиві відомості; 9) подання письмової заяви про бажання здійснювати догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку; 10) подання письмової заяви про відмову від послуг державної служби зайнятості; 11) зміни місця проживання; 12) закінчення строку їх виплати; 13) зняття з обліку за невідвідування без поважних причин державної служби зайнятості 30 і більше календарних днів; 14) відмови безробітного від двох пропозицій підходящої роботи або від двох пропозицій проходження професійної підготовки, перепідготовки, підвищення кваліфікації за направленням державної служби зайнятості, у тому числі осіб, які вперше шукають роботу та не мають професії (спеціальності); 15) відмови від роботи за спеціальністю, професією, набутою після професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації за направленням державної служби зайнятості; 16) смерті безробітного.

Підпунктом 1 п. 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 №198, передбачено, що центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітних, зокрема, з дня укладення цивільно-правового договору щодо виконання робіт (надання послуг).

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Фонд має право, зокрема, отримувати необхідні пояснення (у тому числі в письмовій формі) з питань, що виникають під час перевірки; стягувати фінансові санкції та адміністративні штрафи, передбачені законом за порушення вимог цього Закону; стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою.

Відповідно до ч.2, ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. У разі виїзду особи, зареєстрованої в установленому порядку як безробітна, за межі України з метою працевлаштування чи здійснення іншої діяльності, спрямованої на отримання прибутку, така особа зобов`язана повідомити про це державну службу зайнятості.

Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Наведені норми припинення виплати допомоги по безробіттю та зняття безробітних з обліку пов`язують із укладенням ними цивільно-правового договору, предметом якого є надання послуг за винагороду. Особа, яка виконує роботи відповідно до укладеного цивільно-правового договору, предметом якого є діяльність спрямована на отримання доходу за рахунок виконання власними силами робіт, є зайнятою особою в розумінні ст. 1 Закону України "Про зайнятість населення". А відтак неповідомлення центру зайнятості про укладення цивільно-правового договору та отримання доходу за ним, що підтверджується копіями договору №М-ОДМ/186 з виконавцем ролі в масових сценах від 05.07.2018 та актом приймання-передачі наданих послуг та всіх виключних майнових прав за цим договором, які підписані відповідачем, є порушенням ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2015 року (справа №21-20а15), постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2018 (справа №759/10822/16-а).

Укладаючи договір цивільно-правового характері 05.07.2018, ОСОБА_1 мав усвідомлювати момент укладення договору, наслідки укладення такого договору, метою якого є надання послуг, включаючи передачу прав, за грошову винагороду.

Доводи відповідача про те, що невиконання ним свого обов`язку своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг з тих підстав, що Закон України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" не містить чітких вимог про те, які саме відомості необхідно подавати та в який строк, є необґрунтованими.

Пунктом 4 частини другої статті 44 Закону України "Про зайнятість населення" визначено, що зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати територіальний орган центрального органу виконавчої влади , що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону (зокрема щодо своєї зайнятості - діяльності, яка пов`язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі.

Частиною першою ст. 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого)без достатньої правової підстави ( безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тобі, коли підстава, на якій воно набуте, згодом відпала.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

Зазначений висновок міститься в постанові Верховного Суду України, прийнятої у справі №6-91 цс 14 від 02 липня 2014 року.

Та обставина, що відповідач погодився взяти участь у зйомках фільму виключно з розважальною метою, оскільки це було цікаво його сину, не знаючи про подальше отримання винагороди та не переслідуючи мету отримати будь-які доходи, не свідчить про відсутність в його діях недобросовісності, з огляду на те, що він зобов`язаний був повідомити про свою зайнятість на підставі укладеного з ним цивільно-правового договору.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи є втручання законним; чи має воно на меті «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання у право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

З огляду на обставини, за яких було укладено цивільно-правову угоду з відповідачем, розмір отриманої за такою угодою винагороди, колегія суддів дійшла висновку, що покладення на відповідача цивільно-правової відповідальності у виді стягнення грошових коштів в сумі 55 021,39 грн буде мати своїм наслідком непропорційний та надмірний індивідуальний тягар за отримання ним разової винагороди за цивільно-правовою угодою в розмірі 100 грн, а отже порушить справедливий баланс інтересів сторін.

Згідно ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Оскільки судом встановлено фактичні обставин справи, однак неправильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального права, колегія суддів вважає необхідним скасувати рішення суду та ухвалити у справі нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381- 383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Київського міського центру зайнятості задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 березня 2021 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позову Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 09 липня 2021 року.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк