Справа № 541/623/21
Провадження №2/541/496/2021
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 липня 2021 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Куцин В.М.,

секретаря судового засідання Байва Т.В.,

з участю представника позивача, адвоката Ковердяєвої Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

24 березня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що їй відповідно до Договору дарування квартири від 19.06.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області Гіль Д.В. на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 .

Крім неї в квартирі зареєстрований її колишній чоловік ОСОБА_2 з яким, відповідно до рішення Миргородського міськрайонного суду від 21.01.2020, шлюб розірвано, та який не проживає в квартирі з вересня 2019 року.

Оскільки відповідач не проживає в квартирі у неї виникають проблеми пов`язані з необхідністю надмірної сплати комунальних послуг, які фактично не надаються, але нараховуються на непроживаючу особу, чим порушуються її права, тому вона змушена звернутися до суду.

Ухвалою суду від 30.03.2021 відкрито провадження по вищезазначеній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася.

Представник позивача, адвокат Ковердяєва Л.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що відповідач ОСОБА_2 , колишній чоловік позивача, зареєстрований в квартирі, але фактично не проживає з вересня 2019 року. Шлюб між сторонами розірвано відповідно до рішення Миргородського міськрайонного суду від 21.01.2020. Оскільки відповідач не проживає в квартирі понад один рік, просила його визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився повторно, про місце та час розгляду справи належно повідомлений за адресою місця реєстрації та шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду, офіційного веб-порталу судової влади (а.с. 27,32,37,39).

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він проживає в будинку по АДРЕСА_2 . Стверджував, що відповідач ОСОБА_2 не проживає квартирі понад 1,5 року, він його не бачив з 2019 року. Бачив, як останній забирав речі з квартири.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що діти сторін та її дитина однолітки, тому часто спілкувалася з родиною ОСОБА_5 . Років два, вона не бачила в будинку ОСОБА_6 . Після розірвання шлюбу він виїхав з квартири. Їй достовірно відомо, що відповідач не проживає в квартирі понад один рік.

Враховуючи згоду представника позивача суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів та ухвалення заочного рішення відповідно до ст.280 ЦПК України.

Заслухавши представника позивача, свідків, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до статті 7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що на підставі Договору дарування квартири від 19.06.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області Гіль Д.В. позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 (а.с. 9,10).

В зазначеній квартирі відповідно до довідки виданої відділом реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області від 29.03.2021 року за адресою: АДРЕСА_3 , крім позивача зареєстрований ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.21.).

Відповідно до акту голови вуличного комітету ОСОБА_7 , колишній чоловік ОСОБА_1 , ОСОБА_6 за реєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , але фактично не проживає з вересня 2019 року (а.с. 11).

Відповідач в квартирі фактично не проживає, що підтверджується беззаперечними твердженнями свідків в судовому засіданні .

Таким чином, оскільки судом достовірно встановлено, що ОСОБА_6 , без поважних причин не проживає в квартирі АДРЕСА_1 , понад один рік, з метою усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження власником своїм майном, суд вважає, що вимога позивача про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням підлягає до задоволення, що є підставою для зняття його з реєстрації за вказаною адресою згідно ст.7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні".

Судові витрати підлягають до стягнення із відповідача ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 на підставі ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 15, 16, 391, 405 ЦК України, ст. 7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст.ст. 12,13, 78-80, 141, 258 268, 280-284 352 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород, Полтавської області, особою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 коп. судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідно до п.п. 15 п. 1 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд на протязі тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його проголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка міста Константинівка Донецької області, зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_1 .

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Миргород Полтавської області, зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складене 11 липня 2021 року.

Суддя: В. М. Куцин