Справа № 758/2142/20
Провадження № 2/758/4540/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2021 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Скрипник О. Г. ,

за участю секретаря судового засідання - Дукач А. А., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся у суд із позовом до відповідача у якому просить розірвати шлюб, який укладений між сторонами 10 жовтня 2017 року та зареєстрований Бучанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що складено відповідний актовий запис за № 303, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання спільної малолітньої дитини.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на даний час шлюбні відносини фактично припинились через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги. Шлюб має формальний характер. Спільного господарства не ведуть. Від шлюбних відносин у сторін народилася донька. У забезпеченні та вихованні дитини відповідач участі не бере. Просить позов задовольнити повністю відповідно до положень Сімейного кодексу України.

Відповідачем не подано відзив, який містив би заперечення проти позову.

28 січня 2021 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначене судове засідання.

У судове засідання з`явилася позивач, позов підтримала в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, причини неявки до суду не повідомив.

У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене, суд 22.02.2021 року прийняв ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного.

Суд установив, що 10 жовтня 2017 року сторони зареєстрували шлюб у Бучанському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що складено відповідний актовий запис за № 303, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб від 10 жовтня 2017 року серії НОМЕР_1 .

Від шлюбних відносин у сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

Таким чином, між сторонами виникли сімейні правовідносини та спір виник щодо відносин, які врегульовані нормами глави 11 (припинення шлюбу) Сімейного кодексу України (далі - СК України).

Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Зокрема, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу (ч. 3 ст. 105 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Отже, з позовної заяви та пояснень позивача у судовому засіданні встановлено, що продовження шлюбних відносин буде суперечити інтересам позивача та дитини і відповідні обставини мають істотне значення.

За таких обставин суд прийшов до переконання, що оскільки позов про розірвання шлюбу не суперечить закону, тому формально існуючий шлюб необхідно розірвати, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам одному із подружжя - позивачу, а відтак позов необхідно задовольнити в цій частині повністю.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Ураховуючи те, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини, яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, що він у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання своєї дитини не надає, суд доходить висновку, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання.

У позовній заяві та у судовому засіданні позивач не змогла визначити конкретну тверду суму аліментів, які підлягатимуть стягненню.

Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення з відповідача аліментів та визначаючи частку заробітку від доходу, яку потрібно стягувати з відповідача на користь позивачки в якості аліментів, суд виходить з того, що відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Тому, суд, керуючись ст. 182 СК України, враховуючи всі обставини, на підставі ст. 183 СК України вважає за необхідне стягувати з батька дитини аліменти у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, суд враховує, що позивачка сплатила судовий збір за вимогу про розірвання шлюбу і звільнена від сплати судового збору за вимогу щодо стягнення аліментів, а також те, що позов підлягає частковому задоволенню, - тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити частково.

Розірвати шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 10 жовтня 2017 року Бучанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану (Київська область), актовий запис № 303.

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 , на утримання малолітньої дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову-18.02.2020 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми стягнення за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва.

Суддя О. Г. Скрипник