Справа № 183/5906/20
№ 2/183/1376/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 лютого 2021 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря судового засідання Устименко М.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення суми боргу за договором позики, -
26 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з відповідача борг за договором зворотної фінансової допомоги (позики) від 26 січня 2017 року у розмірі 100 000,00 грн., індекс інфляції у розмірі 14 500,00 грн., 3% річних у розмірі 8 194,52 грн., а також покласти на відповідача судові витрати.
В обґрунтування свого позову позивач зазначає, що 26 січня 2017 року між ним, як фізичною особою-підприємцем, та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір зворотної фінансової допомоги (позики), в письмовій формі. Відповідно до умов вказаного Договору, Позивач передав, а Відповідач прийняв у власність грошові кошти у розмірі 100 000,00 гривень, на термін 12 місяців, що було засвідчено власноручним підписом відповідача. Факт одержання грошей відбувся 26 січня 2017 року, що стверджується випискою з картки рахунку: 3771 (банківська виписка БВ-0000004). Відповідно до умов вказаного Договору (п. 3), повернення зазначеної суми позики було визначено до 26 січня 2018 року, однак, відповідач до цього часу кошти не повернув, внаслідок чого позивач, посилаючись на вимоги ст. 1046 ЦК України, просить стягнути з відповідача на його користь борг за договором зворотної фінансової допомоги (позики) у зазначеному вище розмірі.
Крім того, посилаючись на вимоги ст. 625 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних та індекс інфляції за період 01.02.2018 року по 01.10.2020 року, що, за його підрахунками, складає 8 194,52 грн. та 14 500,00 грн. - відповідно.
Ухвалою суду від 01 грудня 2020 року відкрите загальне позовне провадження (а.с. 20).
Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача адвокат Олійник О.А. звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, в якій позов підтримала.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, відзив на позовну заяву не подав, причина неявки суду не відома, тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд, з погодження позивача, провів заочний розгляд справи.
На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.
Суду надано копію договору зворотної фінансової допомоги від 26 січня 2017 року № 0126/01, у відповідності до якого ОСОБА_2 (позичальник) отримав в борг у ОСОБА_1 (позикодавця) грошові кошти у розмірі 100 000,00 грн., на термін 12 місяців, зобов`язавшись їх повернути у строк до 26 січня 2018 року. У випадку прострочення повернення, зазначеної в даному Договорі, суми, Позичальник виплачує Позикодавцю штраф у розмірі 0,5 % від суми, що залишилася, за кожний день прострочення (а.с. 10).
Зазначений договір, відповідно до вимог ч.1 ст. 1047 ЦК України, є таким, що укладений в письмовій формі, оскільки його сума більш, ніж у 10 разів перевищує розмір неоподаткованого мінімуму громадян.
Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.
У відповідності до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
Судом встановлено, не спростовано сторонами, що на момент розгляду справи судом зобов`язання щодо повернення боргу за договором позики відповідачем не виконано.
Таким чином суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу в розмірі 100 000,00 гривень є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.
У відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Зазначеним вище Договором не встановлений інший розмір процентів за користування позикою, а тому суд погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості за договором зворотної фінансової допомоги (позики) з урахуванням трьох відсотків річних та індексу інфляції за період з 01.02.2018 року по 01.10.2020 року (а.с. 3), та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 3% річних у розмірі 8 194,52 грн., а також індекс інфляції у розмірі 14 500,00 грн..
Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути, сплачені ним, судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 1 226, 94 грн. (а.с. 1).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 89, 141, 263, 265, 280 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення суми боргу за договором позики, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), борг за договором зворотної фінансової допомоги від 26 січня 2017 року № 0126/01 у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень 00 копійок, індекс інфляції за період з 01.02.2018 року по 01.10.2020 року у розмірі 14 500 (чотирнадцять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок, три відсотки річних за період з 01.02.2018 року по 01.10.2020 року у розмірі 8 194 (вісім тисяч сто дев`яносто чотири) гривні 52 копійки, а всього 122 694 (сто двадцять дві тисячі шістсот дев`яносто чотири) гривні 52 копійки.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), судовий збір у розмірі 1 226 гривень 94 копійки.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів, з дня отримання ним копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сорока О.В.