ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«06» липня 2021 року

м. Харків

справа № 638/944/19

провадження № 22ц/818/3352/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Хорошевського О.М., Яцини В. Б.,

за участю секретаря Дмитренко А.Ю.

учасники справи:

позивач Харківська міська рада,

відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 березня 2021 року в складі судді Цвірюка Д.В.

в с т а н о в и в:

У січні 2019 року Харківська міська рада звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації та визнання договору недійсним та просила скасувати рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Салиги Н.А. про державну реєстрацію змін до об`єкта нерухомого майна; визнати недійсним та скасувати договір дарування нежитлових приміщень підвалу №№ 265а-6, 265а-7, 265а-9, 265а-11, 265а-11а, 265а-13, 265а-13а, 265а-1, ІІІ, IV, IVa, V, VI, VII, VIIa, VIII, IX, X, XI, XІa, ХІІ, ХІІІ загальною площею 230,7 кв м житлового будинку літ «Г-7» по АДРЕСА_1 від 06 травня 2016 року № 654, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Салигою Н.А.

У січні 2019 року Харківська міська рада подала до суду заяву про забезпечення позову, у якій просила вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження на нежитлові приміщення підвалу №№ 265а-6, 265а-7, 265а-9, 265а-11, 265а-11а, 265а-13, 265а-13а, 265а-1, ІІІ, IV, IVa, V, VI, VII, VIIa, VIII, IX, X, XI, XІa, ХІІ, ХІІІ загальною площею 230,7 кв м житлового будинку літ «Г-7» по АДРЕСА_1 та до набрання чинності рішенням у справі заборонити ОСОБА_2 у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії (відчуження, дарування, продаж, застава та інші) щодо зазначених нежитлових приміщень.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 червня 2019 року заяву Харківської міської ради про забезпечення позову задоволено; вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони вчиняти будь-які дії (відчуження, дарування, продаж, застава та інші) нежитлових приміщень підвалу №№ 265а-6, 265а-7, 265а-9, 265а-11, 265а-11а, 265а-13, 265а-13а, 265а-1, ІІІ, IV, IVa, V, VI, VII, VIIa, VIII, IX, X, XI, XІa, XII, XIII загальною площею 230,7 кв м житлового будинку літ «Г-7» по АДРЕСА_1 до вирішення справи по суті.

У січні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про зняття заборони відчуження, дарування, продажу, застави тощо щодо нерухомого майна.

Вказала, що поданий Харківською міською радою позов є незаконним, ґрунтується на неправомірно проведеній перевірці, а також нотаріус, що посвідчував оспорюваний договір, не залучений до участі у справі.

Просила зняти заборону відчуження, дарування, продажу, застави тощо щодо нерухомого майна, реєстраційний номер № 01, що належить їй, і дозволити відчуження, дарування, продаж, заставу та інші дії щодо цього майна.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 березня 2021 року в задоволенні заяви (клопотання) відповідачки про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу суду скасувати;

визнати незаконним, юридично нікчемним позов Харківської міської ради;

закрити провадження у справі;

визнати незаконними дії представника Харківської міської ради Прядко Л.В., яка підтримує незаконний, юридично нікчемний позов з незаконними діями посадових осіб Харківської міської ради;

відмовити Харківській міській раді у всіх позовних вимогах;

визнати незаконним і юридично нікчемним наказ начальника інспекції К.О. Гоцуляк від 2018 року про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт від 27 жовтня 2015 року № ХК 06 на об`єкт «Реконструкція нежитлових приміщень підвалу №№ 265а-6, 265а-7, 265а-9, 265а-11, 265а-11а, 265а-13, 265а-13а, 265а-1, ІІІ, IV, IVa, V, VI, VII, VIIa, VIII, IX, X, XI, XІa, XII, XIII в літь«Г-7» під фізкультурно-оздоровчий комплекс по АДРЕСА_2 , замовник А.В. ОСОБА_3 ;

признати незаконним і юридично нікчемним наказ начальника інспекції К.О. Гоцуляк від 2018 року про скасування реєстрації Декларації про готовність до експлуатації від 22 січня 2016 року № ХК 06 на об`єкт «Реконструкція нежитлових приміщень підвалу №№ 265а-6, 265а-7, 265а-9, 265а-11, 265а-11а, 265а-13, 265а-13а, 265а-1, ІІІ, IV, IVa, V, VI, VII, VIIa, VIII, IX, X, XI, XІa, XII, XIII в літ «Г-7» під фізкультурно-оздоровчий комплекс по АДРЕСА_2 , замовник А.В. ОСОБА_3 ;

відновити реєстрацію Декларації про початок виконання будівельних робіт від 27 жовтня 2015 року № ХК 06 на об`єкт «Реконструкція нежитлових приміщень підвалу №№ 265а-6, 265а-7, 265а-9, 265а-11, 265а-11а, 265а-13, 265а-13а, 265а-1, ІІІ, IV, IVa, V, VI, VII, VIIa, VIII, IX, X, XI, XІa, XII, XIII в літ «Г-7» під фізкультурно-оздоровчий комплекс по АДРЕСА_2 , замовник А.В. ОСОБА_3 ;

відновити реєстрацію Декларації про готовність до експлуатації від 22 січня 2016 року № ХК 51 на об`єкт «Реконструкція нежитлових приміщень підвалу №№ 265а-6, 265а-7, 265а-9, 265а-11, 265а-11а, 265а-13, 265а-13а, 265а-1, ІІІ, IV, IVa, V, VI, VII, VIIa, VIII, IX, X, XI, XІa, XII, XIII в літ «Г-7» під фізкультурно-оздоровчий комплекс по АДРЕСА_2 , замовник А.В. ОСОБА_3 ;

винести окрему ухвалу відносно ОСОБА_4 ;

заборонити Харківській міській раді подавати позов щодо предмету спору.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при ухваленні судового рішення, суд першої інстанції порушив норми процесуального права, не звернув увагу на те, що інтереси Харківської міської ради представляв неповноважний представник. Також, судом неповно зв`ясовано обставини у справі. Зокрема, зазначила, що суд не врахував того, що у 2015 року будь-яких порушень відповідачами будівельних норм виявлено не було. Підставою позову стала скарга громадянки ОСОБА_4 , яка незаконно проводила перевірку майна відповідачів. На підставі цієї скарги незаконно, без судового рішення, скасовано державну реєстрацію Декларації про початок виконання будівельних робіт та Декларації про готовність до експлуатації. Приватний нотаріус Салига Н.А., орган державного архітектурно-будівельного контролю Харківської міської ради, начальник Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, головний спеціаліст сектору інспекційної роботи Мамаєва О.В., завідувач сектору інспекційної роботи ОСОБА_5 , ОСОБА_4 не залучені до участі у справі. Копія ухвали про забезпечення позову їй не надсилалась. У позові не вказано про будівельну амністію. Посадові особи Харківської міської ради протягом 2015-2016 років не оскаржували експлуатацію об`єкта нерухомого майна, який законно введений в експлуатацію.

Відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції від учасників справи не надходило.

Під час розгляду справи до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_2 надійшли наступні документи: заява, пояснення, клопотання, які тотожні за змістом та тотожні з апеляційною скаргою. Крім тотожних вимог, в них містяться вимоги щодо зобов`язання ОСОБА_6 скасувати незаконний наказ № 543 від 07 грудня 2018 року; зобов`язати начальника інспекції Гоцуляк К. О. видати їй документи про прийняття до експлуатації від 2015 року та 2016 року; сповістити прокурора про незаконні дії Харківської міської ради у зв`язку з незаконним відібранням майна; постановити окрему ухвалу щодо ОСОБА_7 і повідомити адвокатську контору про незаконні дії і незаконний позов адвоката ОСОБА_7 ; постановити окрему ухвалу щодо начальника інспекції Гоцуляк К . О. у зв`язку з незаконними наказами щодо незаконного відібрання майна; постановити окрему ухвалу щодо ОСОБА_4 , яка взяла на себе функцію контролю; сповістити Президента України, спеціалізовану прокуратуру про постановлення незаконних ухвал щодо арешту майна і розгляду незаконних позовів суддею Цвірюк Д. В. Ці клопотання фактично стосуються розгляду справи по суті, яка наразі не розглядається, а вирішується питання щодо скасування заходів забезпечення позову. Також, надані ОСОБА_2 для долучення до матеріалів справи клопотання друге та заява друга, які є тотожними за змістом та містять вимоги щодо надання правової оцінки позову, документам, скарзі ОСОБА_4 від 08 жовтня 2018 року, незаконному наказу інспекції Гоцуляк К. О. від 07 грудня 2018 року № 543, яким скасовані без суду дві дійсні реєстрації від 27 жовтня 2015 року і друга від 22 січня 2016 року, а також, позову Харківської міської ради щодо скасування рішення приватного нотаріуса, який відсутній у позові як відповідач і третя особа, а також, визнати недійсним та скасувати договір дарування, які також стосуються розгляду справи по суті, а також інших позовів, які не є предметом розгляду в суді апеляційної інстанції.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення з`явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 необхідно залишити без задоволення, ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що на час розгляду заяви судовий розгляд справи триває, жодне судове рішення по суті заявлених позовних вимог судом не ухвалено, отже підстав для скасування заходів забезпечення позову не вбачається.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Аналогічні вимоги містили статті 151-152 ЦПК України у редакції, чинній на час вжиття заходів забезпечення позову у справі.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Таким чином, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частинами першою, другою, сьомою - десятою статті 158 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

У пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 також роз`яснено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Отже, суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Підставою для скасування заходів забезпечення позову на розсуд суду можуть бути будь-які обставини, які свідчать про відсутність потреби у забезпеченні позову, про неефективність вжитих заходів, про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, про наявність зловживань з боку позивача при вирішенні питання про забезпечення позову тощо.

Як зазначено у пункті 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року № 5, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу. При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні суду першої інстанції перебуває справа за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації та визнання договору недійсним.

Позовна заява Харківської міської ради мотивована тим, що нежитлові приміщення підвалу №№ 265а-6, 265а-7, 265а-9, 265а-11, 265а-11а, 265а-13, 265а-13а, 265а-1, ІІІ, IV, IVa, V, VI, VII, VIIa, VIII, IX, X, XI, XІa, XII, XIII по АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 06 травня 2016 року, були незаконно реконструйовані їх попередньою власницею ОСОБА_1 , внаслідок чого їхня площа самочинно збільшилась з 101,8 кв м до 230,7 кв м за рахунок суміжних підвальних приміщень будинку. Про зазначені обставини стало відомо зі скарги ОСОБА_4 , на підставі якої призначено проведення позапланової перевірки вищезазначеного об`єкту будівництва.

Наказом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю від 07 грудня 2018 року № 543 у зв`язку з наявністю підстав вважати об`єкт самочинним будівництвом скасовано реєстрацію Декларації про початок виконання будівельних робіт від 27 жовтня 2015 року № ХК 06 та Декларації про готовність об`єкту до експлуатації від 22 січня 2016 року № ХК 51 на об`єкт по АДРЕСА_1 .

Таким чином, скасовано документ, що став підставою для внесення 11 лютого 2016 року державним реєстратором - приватним нотаріусом Салигою Н.В. змін у об`єкт нерухомого майна, за якими нежитлові приміщення підвальної частини №№ 265а-6, 265а-7, 265а-9, 265а-11 та 265а-13 змінили нумерацію на: 265а-6, 265а-7, 265а-9, 265а-11, 265а-11а, 265а-13, 265а-13а, 265а-1, III, IV, IVa, V, VI, VII, VІІa, VIII, IX, X, XI, ХІа, XII, XIII, а їх площа збільшилась майже у два рази до 230,7 кв м.

Оскільки законодавством не передбачено можливість скасування раніше внесених до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів інакше, ніж за рішенням суду, тому Харківська міська рада звернулась до суду з цим позовом.

З метою недопущення подальшого відчуження спірного нерухомого майна, унеможливлення виконання рішення суду та ухилення від відповідальності за порушення вимог містобудівного законодавства судом першої інстанції вжито заходи забезпечення позову та накладено заборону вчиняти будь-які дії (відчуження, дарування, продаж, застава тощо) щодо зазначених нежитлових приміщень підвалу.

Справа по суті спору не розглянута, остаточного рішення судом першої інстанції не ухвалено.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримала апеляційну скаргу та клопотання. Також, підтвердила, що справа по суті не розглянута.

Таким чином, обставин, які б свідчили про те, що потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала, такі заходи вичерпали свою дію або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, ОСОБА_2 не наведено.

Отже, оскільки на даний час рішення у справі не ухвалено, розгляд справи по суті не закінчено, потреба у забезпеченні позову не відпала, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову.

Доводи заяв, клопотань, пояснень, апеляційної скарги ОСОБА_2 стосуються спору по суті заявлених позовних вимог, а не вжиття заходів забезпечення позову. Однак, питання обґрунтованості позовних вимог перевіряються судом під час розгляду справи по суті і не мають розглядатися при забезпеченні позову.

Твердження ОСОБА_2 щодо того, що копія ухвали про забезпечення позову їй не надсилалась, не можуть бути взяті до уваги, оскільки це не є підставою для скасування заходів забезпечення позову. При цьому, ухвалу суду першої інстанції про вжиття заходів забезпечення позову відповідачка не оскаржувала.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо закриття провадження у справі та відмови Харківській міській раді у всіх позовних вимогах, постановлення окремої ухвали щодо ОСОБА_4 є передчасними, оскільки справа по суті спору судом першої інстанції не розглянута та апеляційним судом не переглядається.

Доводи ОСОБА_2 щодо визнання незаконними дій представника Харківської міської ради; визнання незаконними і юридично нікчемними наказів начальника інспекції К.О. Гоцуляк від 2018 року; відновлення реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт та про готовність до експлуатації також не можуть бути предметом розгляду суду апеляційної інстанції, оскільки не стосуються вирішення клопотання про скасування заходів забезпечення позову та не заявлені до суду першої інстанції.

Вимоги ОСОБА_2 щодо заборони Харківській міській раді подавати позов щодо предмету спору виходять за межі повноважень суду, адже будь-яка особа не може бути обмежена у праві на звернення до суду за захистом.

Оскільки ухвалу суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для її зміни або скасування не вбачається. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Справа по суті спору судом апеляційної інстанції не розглядається, тому підстави для розподілу судового збору відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1. ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381- 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді О.М. Хорошевський

В. Б. Яцина

Повний текст постанови складено 08 липня 2021 року.