БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 946/3346/21
Провадження № 2-н/497/112/2021
УхВАЛа

про направлення позову до іншого суду за підсудністю

08.07.2021 року суддя Болградського районного суду Одеської області Кравцова Алла Валентинівна, розглянувши в залі суду в м.Болград заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за спожиту електроенергію з гр. ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Болградського районного суду Одеської області 07.07.2021 року надійшла вищезазначена заява про видачу судового наказу і згідно Положення про автоматизовану систему документообігу суду передана для розгляду у провадження судді Кравцової А.В.

Відповідност.162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно наданих суду заявником відомостей, що містяться в матеріалах справи, місце проживання гр. ОСОБА_1 зареєстроване в АДРЕСА_1 , проте з гр. ОСОБА_1 стягується заборгованість за комунальні послуги за адресою розташування її власної нерухомості - домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , що є юрисдикцією Ізмаїльського районного суду Одеської області.

Так, відповідно до ч.1ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної її частини.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.п.41,42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. До таких позовів відносяться позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті364,367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті370,372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкуваннята визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Таким чином, поняття «позови, що виникають з приводу нерухомого майна» (ч.1ст.30 ЦПК України) є ширшим, ніж поняття «позови, де предметом спору є нерухоме майно»), а тому правило даної норми розповсюджується і на позови щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно та речових (немайнових) прав на власне чи чуже нерухоме майно.

Отже, виходячи з аналізу вищенаведеного, вбачається, що правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна та стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною умов договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2019 року № 638/1988/17. Отже, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Відповідна правова позиція у подібних правовідносинах викладена також у постанові Верховного Суду від 09.09.2020 року № 910/6644/18.

Предметом позову у цій справі є зобов`язання, які випливають з надання послуг з постачання електричної енергії. Такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна.

З матеріалів справи вбачається, що будинок, за якою виникла заборгованість за спожиту електричну енергію, розташована за адересою: АДРЕСА_2 , що знаходиться в межах територіальної юрисдикції Ізмаїльськогоміськрайонного суду Одеської області.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст.31ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Стаття 32 ЦПК України передбачає, що спори між судами про підсудність не допускаються.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія" про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за спожиту електроенергію з гр. ОСОБА_1 , помилково надійшла для розгляду за підсудністю до Болградського районного суду Одеської області, а тому має бути направлена за правилами виключної підсудності до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, оскільки порушення правил підсудності та розгляду судом справи, на які не розповсюджується юрисдикція цього суду, тягне за собою наслідком скасування судового рішення судом вищої інстанції.

Керуючись ст.31, 32, 258-261, 352-354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за спожиту електроенергію з гр. ОСОБА_1 передати на розгляд до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області (68600, Одеська область, м.Ізмаїл, вул.Клушина,2).

Копію ухвали невідкладно направили заявнику для відома.

Роз`яснити учасникам справи, що передача справи, з підстав зазначених вище в ухвалі, здійснюється не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження ухвали суду, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або отримання її копії, та, відповідно до ст.261 ЦПК України, оскільки постановлена судом у судовому засіданні без повідомлення (виклику) учасників справи, - набирає законної сили в момент підписання суддею.

Суддя А.В.Кравцова