Справа № 700/406/21
Провадження № 2/700/234/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року Лисянський районний суд Черкаської області в складі

головуючого судді: Пічкура С.Д.

за участю секретаря судового засідання : Сіденко Н.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу №700/406/21, провадження №2/700/234/21 за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа на стороні позивачів: ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

установив:

До Лисянського районного суду Черкаської області звернулися ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 , третя особа на стороні позивачів: ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивачів зазначає, що 08.02.1975 року ОСОБА_5 уклала шлюб із ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. За час шлюбу ОСОБА_6 та ОСОБА_3 народилось двоє дітей: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження. В період шлюбу ОСОБА_3 набув права власності на будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку на якій розташований будинок. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 померла . Вказаний будинок та земельна ділянка є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки набуте подружжям за час шлюбу, тому ОСОБА_6 за життя мала право на Ѕ частину земельної ділянки та житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_6 була відкрита спадщина, спадкоємцями якої є: донька ОСОБА_1 , син - ОСОБА_2 , мати ОСОБА_4 та чоловік - ОСОБА_3 . ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись із заявами про прийняття спадщини у встановлені законом строки, а ОСОБА_4 подала заяву про відмову від своєї частки в спадщині на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Права позивачів, як спадкоємців, після смерті матері були порушені, а тому вони змушені звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та просять визнати будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку під будинком, які були набуті у шлюбі, спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_3 та визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/16 частки вказаного будинку та земельної ділянки, визнати за ОСОБА_2 право власності на 3/16 частки вказаного будинку та земельної ділянки, визнати за ОСОБА_3 право власності на 10/16 частки вказаного будинку та земельної ділянки.

Позивачі та представник позивачів адвокат Бабенко Р.В. у підготовче судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву, в якій просять справу вирішити в підготовчому судовому засіданні, задовольнивши позовні вимоги, розгляд справи провести без участі позивачів, їх представника та інших учасників.

Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, направив суду клопотання в якому зазначив, що позов визнає повністю, просить справу вирішити в підготовчому судовому засіданні та задовольнити позов, справу розглянути без його участі та без участі інших учасників справи.

Третя особа в підготовче судове засідання не з"явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином.

На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 206 цього ж Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, встановивши обставини справи та відповідні до них правовідносини, суд виходить з наступного.

08 лютого 1975 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 було укладено шлюб, який зареєстрований Семенівським сіль бюро ЗАГС Лисянського району , актовий запис № 2.

За час шлюбу у ОСОБА_6 та ОСОБА_3 народилось двоє дітей: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, які є позивачами по справі.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.02.2005 року та державного акта на право власності на земельну ділянку від 08.04.2003 року ОСОБА_3 належать житловий будинок з господарськими спорудами та земельна ділянка за кадастровим номером :01:003:0018 , площею 0,1852 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 22.12.2020 року ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

24.02.2021 року Лисянською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 67253038, спадкодавцем за якою значиться ОСОБА_6 , що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 24.02.2021 року.

Згідно з ст.368 ч.3 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте за спільні кошти членів сім`ї є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлене договором.

Відповідно до ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Судом встановлено, що право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку, які розташовані в АДРЕСА_1 було набуте ОСОБА_3 під час перебування у шлюбі з ОСОБА_6 , тобто дане нерухоме майно є спільною сумісною власністю подружжя.

Частиною 1 статті 70 передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Виходячи з вищенаведеного, суд має всі підстави вважати, що ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у спільній сумісній власності на житловий будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку належить 1/2 частка.

З цих підстав вимоги позивачів про визначення частки померлої ОСОБА_6 у праві спільної сумісної власності на вищезазначене майно підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, судом встановлено, що до складу спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_6 входить 1/2 частка житлового будинку з господарськими спорудами та земельної ділянки за кадастровим номером :01:003:0018, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та спадкоємцями майна померлої є: донька ОСОБА_1 , син - ОСОБА_2 , мати ОСОБА_4 та чоловік - ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.4 ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

У зв`язку з тим, що позивачі не можуть реалізувати своє право на прийняття спадщини за законом, з урахуванням визнання позову відповідачем, іншим чином, окрім звернення до суду, захистити своє набуте в порядку спадкування право власності на невизначену частку померлого співвласника не можливо, а також з метою забезпечення належної реалізації права власності співвласника у спільному сумісному майні, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, позивачам необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 687,50 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 60, 70 СК України, ст..ст. 328,355,368,370,1216,1218,1261,1268 ЦК України, ст.ст.4, 10, 12, 76, 142,263-265 ЦПК України, ст..120 ЗК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю .

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_6 земельну ділянку за кадастровим номером :01:003:0018 та будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) право власності на 3/16 частин земельної ділянки за кадастровим номером :01:003:0018 за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) право власності на 3/16 частин житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) право власності на 3/16 частин земельної ділянки за кадастровим номером :01:003:0018 за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) право власності на 3/16 частин житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на 10/16 частин земельної ділянки за кадастровим номером :01:003:0018 за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на 10/16 частин будинку з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Повернути з Державного бюджету України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 )50 відсотків судового збору, що становить 687 (шістсот вісімдесят сім) грн.., 50 коп. сплаченого нею згідно квитанції № 37 від 15.06.2021 року.

Повернути з Державного бюджету України ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) 50 відсотків судового збору, що становить 687 (шістсот вісімдесят сім) грн.., 50 коп. сплаченого ним згідно квитанції № 38 від 15.06.2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. Д. Пічкур