КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/8383/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2021 року Київський апеляційний суд в складі:

Судді - доповідача: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 04 березня 2021 року, постановлену суддею Каліушком Ф.А.про закриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача Офісу Генерального прокурора про зобов`язання розглянути клопотання щодо подання документів до Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації по виведенню квартири зі складу службового фонду, мотивуючи тим, що відповідно до ордеру від 17.05.2017 № 123, виданого на підставі розпорядження Печерської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 - прокурору другого наглядового відділу за додержанням законів при провадженні досудового розслідування та підтриманням державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України, надано 1-кімнатну службову квартиру АДРЕСА_1 . У зазначеній службовій квартирі зареєстровані та проживають позивач і її малолітня донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стаж роботи позивача в органах прокуратури становить майже 26 років. На підставі заяв позивача питання щодо виключення жилого приміщення із числа службових розглянуто 10.07.2019 на засіданні Комісії, якою прийнято рішення підготувати проект клопотання до виконавчого органу місцевого самоврядування за місцем розташування зазначеного службового жилого приміщення Генеральної прокуратури України про виключення його із числа службових. Позивач зазначає, що тричі зверталася до Генерального прокурора України із заявами про вирішення питання про виключення вказаної квартири з числа службових Генеральної прокуратури України, проте усі її заяви були розглянуті не уповноваженими особами та носять завуальовано відмовний характер.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 04 березня 2021 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про зобов`язання вчинити дії закрито з тих мотивів, що справа повинна розглядатися в судах адміністративного судочинства і в порядку цивільного судочинства розгляду не підлягає.

Не погодившись з ухвалою суду, 19.04.2021 року ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та направити справу на новий розгляд, в іншому складі, мотивуючи тим, що ухвала є незаконною та необґрунтованою у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням процесуального права, зокрема вказує, що у відповідності до ст. 19 ЦПК України справа підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Позивач у суді апеляційної інстанції підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, рішення суду скасувати , а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причину неявки суду не повідомили.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з`явились.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції із наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що відповідно до ордеру від 17.05.2017 № 123, виданого на підставі розпорядження Печерської районної державної адміністрації від 15.05.2017 № 246, ОСОБА_1 - прокурору другого наглядового відділу Генеральної прокуратури України, надано 1 кімнатну службову квартиру АДРЕСА_1 , на сім`ю з двох осіб (а.с. 6-14).

Відповідно до відомостей Довідки про реєстрацію місця проживання особи по квартирі АДРЕСА_1 вбачається, що у квартирі зареєстровані позивач та донька позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 24-26).

З витягу протоколу № 3 від 10.07.2019 року засідання житлово-побутової комісії Генеральної прокуратури України вбачається, що на засіданні було ухвалено рекомендувати керівництву Генеральної прокуратури України направити клопотання до виконавчих органів місцевого самоврядування про виключення з числа службових жилих приміщень Генеральної прокуратури України квартиру АДРЕСА_1 (а.с.17-18).

08.10.2019 року за вих. № 13/2/3-1327ВН-19 Заступником начальника Департаменту інформаційних технологій, документального та матеріально-технічного забезпечення - начальник управління матеріально-технічного забезпечення ОСОБА_3 на заяву позивача щодо інформування про результати розгляду питання про виключення службової однокімнатної квартири АДРЕСА_1 з числа службових Генеральної прокуратури України, повідомлено, що виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Станом на 08.10.2019 в книзі обліку вихідної кореспонденції управління матеріально-технічного забезпечення Департаменту інформаційних технологій, документального та матеріально-технічного забезпечення зазначене клопотання не реєструвалося (а. с. 21).

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів в будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких, зазвичай, хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. Тому помилковим є застосування приписів статті 19 КАС України та поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень. Для вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення складу учасників справи. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Тоді як приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку спір іде про житлові права позивача, а том у він носить приватно-правовий характер і є спором про право, тому повинен розглядатися в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , скасування ухвали Дарницького районного суду м.Києва та повернення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379 ЦПК України, колегія суддів:

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 04 березня 2021 року скасувати , а справу направити до Дарницького районного суду м.Києва для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 06 липня 2021 року.

Суддя - доповідач:

Судді: