Справа № 743/279/21
Провадження № 2/743/172/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді Павленко О.В.,

при секретарі Воєдило О.В.,

у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Любецької селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області та ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати причини пропуску прийняття спадщини поважними та визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_3 , котра сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки, ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина, до якої входить право на земельну частку (пай) розміром 4,24 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває в колективній власності сільгосппідприємства «Славутич», що підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН №022702. Спадкоємицею померлого ОСОБА_3 є позивачка, але остання пропустила встановлений шестимісячний строк для оформлення спадщини, оскільки відповідно до заповіту, який склав за життя ОСОБА_3 , все майно останній заповідав своєму синові ОСОБА_2 . Проте, відповідач не звернувся до нотаріуса з заявою про оформлення спадщини за заповітом і пропустив як шестимісячний строк для її оформлення, так і додатковий строк, тривалістю у 2 місяці, який останньому визначив Ріпкинський районний суд Чернігівської області рішенням від 15.08.2012. Наразі спадщина відумерлою в установленому порядку не визнана, спадкоємці, які б могли надати письмовий дозвіл на спадкування, відсутні. Так як позивачка не може реалізувати своє право на спадкування, то вимушена звернутися з даним позовом до суду.

У судове засідання позивачка не з`явилася, надіславши до суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги, просить суд їх задовольнити та справу розглядати у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надавши заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, при винесенні рішення покладається на розсуд суду та зазначив, що не заперечує проти того, щоб його сестра ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті батька - ОСОБА_3 .

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надіславши до суду відзив на позов, в якому визнає позовні вимоги в повному обсязі, не заперечує щодо їх задоволення та просив справу розглядати у його відсутність.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд доходить наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис №13, батьками ОСОБА_4 є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

04.11.2000 В.Зліївською сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 5, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 від 04.11.2000. В результаті чого позивачка змінила прізвище з ОСОБА_4 на ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , актовий запис №14, батьками відповідача, як і його рідної сестри - позивачки ОСОБА_1 , є також ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Батько позивачки та відповідача ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , актовий запис №18.

Згідно з Довідки Любецької селищної ради від 26.02.2021 № 87, померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на день смерті був зареєстрований один.

З матеріалів справи встановлено, що за життя ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , 22.02.2005 склав заповіт, який посвідчений секретарем В.Зліївської сільської ради, відповідно до якого все своє майно останній заповів своєму сину - відповідачу ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно з ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Зі змісту ч. 1 ст. 1269 ЦК України вбачається, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270, ч. 1, ч. 3 ст. 1272 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відтак відповідач ОСОБА_3 протягом встановленого цивільним законодавством строку, який становить 6 місяців, міг прийняти спадщину після смерті свого батька ОСОБА_3 , проте своїм правом відповідач не скористався.

Крім того, рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 15.08.2012 відповідачу було надано додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю в два місяці.

З досліджених матеріалів справи, судом встановлено, що відповідач також не скористався визначеним йому додатковим строком, тривалістю в 2 місяці, для прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою зі Спадкового реєстру №63306506 від 26.04.2021.

Стаття 1258 ЦК України вказує, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до положень ст. ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Отже, ОСОБА_1 є спадкоємицею за законом першої черги після смерті свого батька ОСОБА_3 , котра сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з ч. 2 ст. 1270 ЦК України, якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

З наведеного слідує, що позивачка могла прийняти спадщину після смерті свого батька ОСОБА_3 з моменту, коли її брат пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини, що становить 6 місяців, та протягом наступних 3-х місяців, проте ОСОБА_1 пропустила даний строк.

У своєму позові позивачка вказує, що причиною пропуску нею строку для прийняття спадщини є те, що її брат - відповідач ОСОБА_3 тривалий час не звертався з заявою про прийняття спадщини та пропустив як шестимісячний строк, так і визначений йому, рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 15.08.2012, додатковий строк, тривалістю в 2 місяці.

Згідно положень ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що наведені позивачкою обставини пропуску строку для прийняття спадщини не заслуговують на увагу, оскільки від моменту смерті батька позивачки - ОСОБА_3 , котра сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 , і до визначення відповідачу додаткового строку для прийняття спадщини минуло близько семи років, та від спливу визначеного додаткового строку і до часу звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом - більше 8 років.

Отже, які поважні причини або непереборні труднощі заважали позивачці прийняти спадщину впродовж всіх цих років та чому остання чекала, поки її брат звернеться до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, ОСОБА_1 не зазначені та не підтверджені доказами, а тому судом не встановлені.

Згідно правової позиції Верховного суду, викладеної у постанові від 26.06.2019 за результатами розгляду цивільної справи №565/1145/17, вбачається, що: "Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій».

Відтак, суд дійшов висновку, що причини пропуску ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини не є поважними, отже, позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 265, 268 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) до Територіальної громади в особі Любецької селищної ради (місцезнаходження: смт. Любеч Чернігівського району Чернігівської області, вул. Добринінська, буд. 60, ) та ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 ) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом - відмовити.

Повне рішення суду складено 08 липня 2021 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Ріпкинський районний суд Чернігівської області до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.В. Павленко