Справа № 415/3240/21
Провадження № 2-о/415/478/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі головуючого - судді Луньової Д.Ю., за участю секретаря судового засідання Рибки Я.Ю., розглянувши за відсутності учасників справи в м. Лисичанськ цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), представник заявника ОСОБА_2 (адреса для листування: АДРЕСА_2 ), заінтересована особа Головне управління пенсійного фонду України у Луганській області (місцезнаходження: вул. Шевченка, буд. 9, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404) про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності їй трудової книжки серії НОМЕР_1 , від 12 липня 1980 року заповненої на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заява вмотивована тим, що відомості щодо зміни прізвища заявниці, які зазначені в трудовій книжці не відповідають записам про зміну прізвища при укладенні шлюбів.

У зв`язку з вказаними розбіжностями у заявниці виникли складнощі при оформленні пенсії за віком, документи на призначення пенсії не були прийняті працівниками Головного управління пенсійного фонду України в Луганській області.

Ухвалою від 18 травня 2021 року заяву прийнято до провадження суддею Луньовою Д.Ю., копія зазначеної ухвали було направлена сторонам.

В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

07 червня 2021 року представник ОСОБА_1 надала заяву в якій розгляд справи просила провести без її та заявника участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

02 липня 2021 року представник Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області надав суду заяву в якій просив розгляд справи провести без його участі, зазначив, що не має заперечень по суті справи.

Враховуючи вищевикладені обставини, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, зазначає наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За вимогами ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Так судом встановлено, що згідно копії паспорта серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Алчевську, Луганської області (а.с. 15-17).

З копії довідки про укладення шлюбу № 129 від 24 березня 2016 року, виданої, мовою оригіналу, «отделом Управления ЗАГС при Правительстве Республики Саха/Якутия/ по Нерюнгринскому району Российской Федерации», що « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_4 » уклали шлюб 03 жовтня 1987 року народження, актовий запис № 640, дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище « ОСОБА_5 » (а.с. 21).

З копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 16 червня 1999 року встановлено, що шлюб між, мовою оригіналу, « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_6 » розірвано 16 січня 1992 року, після розірвання шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_7 » (а.с. 20).

З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 уклали шлюб 17 червня 1994 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - « ОСОБА_10 » (а.с. 19).

З картки платника податків № НОМЕР_5 вбачається, що остання видана ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 18).

Трудова книжка НОМЕР_1 заповнена 12 липня 1980 року на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому прізвища « ОСОБА_7 » та « ОСОБА_5 » закреслені, з цього приводу на обкладинці трудової книжки зазначено, що прізвище « ОСОБА_7 » змінено на прізвище « ОСОБА_5 » на підставі свідоцтва про шлюб НОМЕР_6 від 03 жовтня 1987 року, прізвище на « ОСОБА_10 » змінено на підставі свідоцтва про шлюб НОМЕР_4 від 17 червня1994 року (а.с.8).

З листа Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 19 квітня 2021 року, що документи на призначення пенсії за віком від ОСОБА_1 не прийняті, оскільки їй необхідно підтвердити дані трудової книжки (а.с. 6-7).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до листа ВСУ від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

З положень абзацу 2 п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року встановлено, що на підставі п.6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Відповідно до п. 2.13 розділу 2 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Мінстерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року народження № 58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110 зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

Встановлення факту належності ОСОБА_1 трудової книжки має для неї юридичне значення, оскільки необхідно для оформлення пенсії.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, зважаючи на те, що подані докази щодо дати і місця народження, прізвища, імені та по батькові заявника узгоджуються між собою, а не встановлення даного факту призведе до порушення права заявника на пенсію, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити заяву ОСОБА_1 та встановити факт належності їй правовстановлюючого документа трудової книжки НОМЕР_7 .

Керуючись ст.ст. 258-259, 264-265, 268, 293-294, 315, 319, 354-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), представник заявника ОСОБА_2 (адреса для листування: АДРЕСА_2 ), заінтересована особа Головне управління пенсійного фонду України у Луганській області (місцезнаходження: вул. Шевченка, буд. 9, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404) про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трудової книжки серії НОМЕР_1 заповненої 12 липня 1980 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга подається до Луганського апеляційного суду безпосередньо, або - згідно п.15.5 Перехідних положень ЦПК України - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - через суд першої інстанції, який розглянув справу.

Суддя: Д.Ю. Луньова