Справа № 476/191/21
Провадження № 2/476/120/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.07.2021 року с.м.т. Єланець

Єланецький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Чернякової Н.В.

за участю секретаря Козаченко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В :

12.04.2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 17.02.2014 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з 13.01.2014 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Посилаючись на те, що визначений судом спосіб та розмір аліментів не дає можливості забезпечити нормальне існування дитини, просила суд змінити спосіб стягнення аліментів на утримання доньки, визначений рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 17.02.2014 року, із твердої грошової суми в розмірі 1000 грн., щомісяця, на 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, починаючи з дня набранням рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, до суду направив телефонограму, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд вбачає за можливе ухвалити рішення у підготовчому засіданні.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

У ст. 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, з 30.04.2010 року по 11.02.2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а. с. 5), від якого вони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 17.02.2014 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з 13.01.2014 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6).

Так, частинами 1, 3 ст. 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до положень ст.183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2021 рік" установити у 2021 році прожитковий мінімум на для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року становить 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

З матеріалів справи слідує, що дитина проживає разом з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13).

ОСОБА_3 є ученицею Возсіятського ліцею Єланецької селищної ради, що підтверджується довідкою вказаного закладу за вих. № 42 від 31.03.2021 року (а.с. 14).

Витрати на утримання доньки, що зумовлені потребами в одязі, продуктах харчування, засобах гігієни, а також розвитку дитини несе позивачка.

Із розрахунку заборгованості по аліментам наданого державним виконавцем Г. Гуменною слідує, що у відповідача станом на 01.09.2020 року виникла заборгованість зі сплати аліментів на утримання доньки, згідно рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 17.02.2014 року, у розмірі 81347,50 грн. (а.с. 12).

Як слідує із довідки про доходи відповідача ОСОБА_2 від 29.06.2021 року, останній працює водієм автотранспортних засобів у ФОП ОСОБА_4 і з 01.12.2020 року по 31.05.2021 року отримав заробітної плати в розмірі 35057,95 грн. (а.с. 43).

Розмір аліментів, які рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 17.02.2014 року стягнуто з відповідача на утримання доньки, є недостатнім для задоволення потреб дитини.

Вирішуючи питання щодо зміни способу стягнення аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, враховуючи його матеріальний стан, відсутність відомостей про його стан здоров`я, наявність у нього інших дітей чи утриманців, та беручи до уваги збільшення у позивачки витрат на дитину, що зумовлені потребами в одязі, продуктах харчування, засобах гігієни, розвитку дитини, погіршення матеріального стану позивачки, яка на даний час не працює, перебуває у декретній відпустці, наявність у неї ще двох малолітніх дітей на утриманні, відсутність у неї рухомого та нерухомого майна, суд вважає за необхідне змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із твердої грошової суми в розмірі 1000 грн., щомісяця, на 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Під час подачі позовної заяви позивачка звільнена від сплати судового збору, відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір". Оскільки, суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 12, 81, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються за рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 17.02.2014 року, з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із твердої грошової суми в розмірі 1000 (одна тисяча) грн., щомісяця, на 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде виготовлено 09.07.2021 року.

Суддя Н.В. Чернякова