Справа № 643/8151/21
Провадження № 2-ві/643/10/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2021 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Власенка М. В.,

за участю секретаря судового засідання - Насирової М. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові заяву ОСОБА_1 про відвід судді Московського районного суду м. Харкова Харченко А. М. у цивільній справі № 643/8151/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання спадкового договору,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Московського районного суду м. Харкова Харченко А. М. перебуває цивільна справа № 643/8151/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання спадкового договору.

06 липня 2021 року до Московського районного суду м. Харкова надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Харченко А. М.

Заява обгрунтована тим, що в доданих до позову матеріалах відсутній перелічений в додатках до позову ордер адвоката на ведення справи, що свідчить про наявність підстав для залишення позову без розгляду, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України. Також зазначено, що до позову додано договір-доручення про надання правничої допомоги від 30 квітня 2021 року без номера, який не підписаний ОСОБА_2 в графі підпис клієнта.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 08 липня 2021 року у справі № 643/8151/21 визнано необґрунтованим заявлений відповідачем ОСОБА_1 відвід судді Московського районного суду м. Харкова Харченко А. М., цивільну справу передано до канцелярії суду для визначення складу суду для вирішення цього питання у відповідності до ст. 33 ЦПК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 липня 2021 року для розгляду заяви про відвід судді визначено склад суду: головуючий суддя (суддя-доповідач) - Власенко М. В., присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - 643/8151/21, номер провадження - 2-ві/643/10/21.

За правилами ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, доводи заяви про відвід, встановив таке.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети п. 1 ст. 6 Конвенції має встановлюватися згідно з: «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Тим часом вирішальною є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною; «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» зазначив, що найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Заявляючи про відвід, заявник не навів очевидних фактів, з яких би вбачалося, що суддя Харченко А. В. прямо чи побічно заінтересована у результаті розгляду цієї справи, поза тим поведінка судді не дає жодних об`єктивних підстав вважати, що вона не є безсторонньою або що їй бракує неупередженості. Доводи щодо відсутності підстав для відкриття провадження у справі мають суб`єктивний характер, оскільки відповідність позовної заяви ОСОБА_2 вимогам процесуального закону перевірялась суддею з урахуванням усіх його вимог, у тому числі з додержанням вимог ст. 175 та 177 ЦПК України щодо перевірки повноважень адвоката Бірючинського Е. О. на підписання та подання позовної заяви від імені позивача.

Крім цього, суд зазначає, що твердження заявника про непідписання договору-доручення про надання правничої допомоги від 30 квітня 2021 року, укладеного між адвокатом Бірючинським Е. О. та ОСОБА_2 , не відповідає дійсності, оскільки такий договір містить підпис ОСОБА_2 на кожній сторінці цього договору. Суд не надідений повноваженнями піддавати сумніву справжність цього підпису на договорі-дорученні.

Відтак, суд доходить висновку, що доводи заявника щодо наявності підстав для відводу судді Харченко А. В. є необґрунтованими, а заява про відвід не містить даних про наявність обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Крім цього, враховуючи положення ст. 36 ЦПК України, суд зазначає, що не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами. Задоволення заяви про відвід судді повинно обґрунтовуватися посиланням на обставини, про які йдеться в ст. 36 ЦПК України, із зазначенням та поданням доказів, які їх підтверджують.

Оскільки не може бути підставою для відводу незгода сторони з процесуальними рішеннями та діями судді (ч. 4 ст. 36 ЦПК України), відтак суд доходить висновку, що у задоволені заяви про відвід судді Харченко А. В. слід відмовити.

Керуючись ст. 36, 40, 259 - 261 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Московського районного суду м. Харкова Харченко А. М. у цивільній справі № 643/8151/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання спадкового договору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя М. В. Власенко