Провадження № 2-ві/522/20/21
УХВАЛА

09 липня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі головуючого судді Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання - Лисенко А.О.,

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід судді Донцова Д.Ю. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Барба Віталіна Олександрівна Одеського міського нотаріального округу, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання довіреності недійсною,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси (с. Донцова Д.Ю.) знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Барба Віталіна Олександрівна Одеського міського нотаріального округу, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання довіреності недійсною.

До суду 06.07.2021 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді. Вказану заяву мотивував тим, що суддею Донцовим Д.Ю. 15.10.2020 року по даній справі було постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, яка була скасована постановою Одеського апеляційного суду від 11.05.2021 року, а тому зазначає, що є підстави вважати, що в подальшому суд у складі судді Донцова Д.Ю. буде упередженим до розгляду цієї справи, так як вже брав участь у її розгляді та свій висновок по цій справі вже надав.

Ухвалою суду від 06.07.2021 року у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді було відмовлено. Провадження у справі було зупинено до вирішення питання заявою про відвід судді Приморського районного суду міста Одеси Донцова Д.Ю..

У порядку авторозподілу заява про відвід головуючого судді надійшла до провадження судді Домусчі Л.В. 08.07.2021 року.

Пунктами сьомим та восьмим статті 40 ЦПК визначено, що питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви, без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись із заявою про відвід головуючої судді Донцова Д.Ю., суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.36 ЦПК суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Також, підставами відводу (самовідводу) законодавець визначив недопустимість повторної участі судді в розгляді справи (ст.37 ЦПК), та неможливість входження до складу суду осіб, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (п.3 ст.46 ЦПК).

За умовами ч.3 ч.4 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (ч.5 ст.36 ЦПК України).

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії", від 28 жовтня 1998 року, п.45).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Суд зазначає, що відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Як на підставу відводу ОСОБА_1 посилався на те, що суддею Донцовим Д.Ю. 15.10.2020 року по даній справі було постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, яка була скасована постановою Одеського апеляційного суду від 11.05.2021 року, а тому зазначає, що є підстави вважати, що в подальшому суд у складі судді Донцова Д.Ю. буде упередженим до розгляду цієї справи, так як вже брав участь у її розгляді та свій висновок по цій справі вже надав.

Між тим, суд враховує, що підстави заявника для відводу фактично зводяться до його не згоди з процесуальним рішенням судді (залишенням позову без розгляду), проте такі обставини (не згода заявника із процесуальним рішення судді) не свідчить про наявність підстав сумніватись в об`єктивності судді.

Окрім того, у даному випадку передбачено право сторони на апеляційне оскарження відповідного рішення (ухвали) судді, що і було здійснено стороною.

Так, у висновку №3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Інших обставин щодо сумнівів в неупередженості або об`єктивності судді заявник не навів та доказів не надав, а тому відсутні передбачені законом підстави для задоволення відводу.

Отже, дослідивши подану заяву, суд не вбачає підстав для відводу головуючого судді, визначених ст.36 ЦПК України, оскільки заявником не доведені обставини, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності головуючого судді по справі № 522/18937/19 не надано жодних належних та допустимих доказів того, що с. Донцова Д.Ю. здійснює будь-які дії, які можуть вплинути на об`єктивний та неупереджений розгляд даної справи.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що зазначені в заяві обставини, не викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді при вирішенні даної цивільної справи.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Донцова Д.Ю..

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.35-40 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 06.07.2021 року про відвід судді Донцова Д.Ю. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Барба Віталіна Олександрівна Одеського міського нотаріального округу, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання довіреності недійсною.

Повернути справу для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили із моменту її підписання суддею.

Суддя Домусчі Л.В.