Справа №443/1836/20
Провадження №2/443/847/21
РІШЕННЯ

іменем України

09 липня 2021 рокуЖидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Сливки С.І.,

за участю секретаря судових засідань Кушнір М.І.,

представника позивача адвоката Яременка І.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Жидачеві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Журавнівської селищної ради Стрийського району Львівської області про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому із врахуванням заяви про зменшення позовних вимог просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 проживала в с. Крехів Жидачівського району Львівської області. У 1985 році ОСОБА_2 переїхала на постійне проживання до ОСОБА_1 у с. Новосілки-Опарські Миколаївського району Львівської області, однак місце реєстрації проживання не змінювала та періодично їздила в с. Крехів, щоб отримати пенсію. ІНФОРМАЦІЯ_2 , поїхавши черговий раз за пенсією, ОСОБА_2 померла. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок в АДРЕСА_2 , а також право на земельну частку (пай) на території Сидорівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, належне померлій згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №0155883 від 24.12.2019 року. На час смерті ОСОБА_2 була зареєстрована в с. Крехів Жидачівського району, однак постійно проживала в АДРЕСА_1 . Разом з нею проживав і був зареєстрований позивач, який займався її похованням. Зазначає, що від імені ОСОБА_2 у виконкомі Сидорівської сільської ради посвідчувався заповіт від 05.06.2001 року за реєстровим №22 в користь ОСОБА_1 , який на день смерті заповідача не змінено та не скасовано. Стверджує, що з метою юридичного оформлення спадкових прав на земельну частку (пай) після смерті ОСОБА_2 , позивач звернувся в Жидачівську державну нотаріальну контору, однак нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальних дій. Причиною відмови був пропущений піврічний термін для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 23.12.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 27.05.2021 року замінено відповідача на належного - Журавнівську селищну раду Стрийського району Львівської області.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовну вимогу про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, з мотивів наведених у позові.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав заяву, згідно якої вказав про відсутність інформації, яка б була підставою для заперечення позову, наслідки визнання позову йому зрозумілі, тобто фактично визнав позов, а також просить проводити розгляд справи без його участі.

Оскільки відповідач визнав позовні вимоги, наслідки визнання позову йому зрозумілі, визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд відповідно до ч.4 ст.200, ст.206 ЦПК України, ухвалює судове рішення в підготовчому судовому засіданні.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини і вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 від 05.03.2010 року, виданим виконавчим комітетом Новосілко-Опарської сільської ради Миколаївського району Львівської (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок в АДРЕСА_2 , а також право на земельну частку (пай) на території Сидорівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, належне померлій згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №0155883 від 24.12.2019 року (а.с.11).

Відповідно до довідки від 13.12.2019 року №611, виданої виконавчим комітетом Сидорівської сільської ради, ОСОБА_2 була зареєстрована, але фактично не проживала в АДРЕСА_2 . Від імені ОСОБА_2 у виконкомі Сидорівської сільської ради посвідчувався заповіт від 05.06.2001 року за реєстровим №22 в користь ОСОБА_1 . (а.с.10), що також підтверджується і копією заповіту (а.с.12).

Згідно довідки від 03.01.2020 року №12, виданої виконавчим комітетом Новосілко-Опарської сільської ради (а.с.16), ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , до дня смерті постійно проживала в АДРЕСА_3 . Разом із ОСОБА_2 проживав і був зареєстрований ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . який займався її похованням.

Як видно із копії паспорта ОСОБА_1 (а.с.6-7), останній зареєстрований та проживає у АДРЕСА_3 .

Постановою завідуючого Жидачівською ДНК від 24.02.2020 року (а.с.15), ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, у зв`язку з тим, що ним пропущено піврічний термін для подання заяви про прийняття спадщини.

Свідок ОСОБА_3 , в судовому засіданні, дала покази про те, що ОСОБА_2 була її бабцею по батьковій лінії, а позивач є її чоловіком. У 1985 році вона з позивачем забрали бабцю до себе в с.Новосілки-Опраські, де вона постійно проживала разом із ними. Її батько та син померлої помер швидше за неї.

Свідок ОСОБА_4 , в судовому засіданні, дала покази про те, що позивач є її сусідом та ствердила, що позивач забрав ОСОБА_2 проживати до себе та на час смерті останньої позивач постійно проживав із нею.

Відповідно до положень ст. ст.1216-1218ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У п.п. 2,23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з вимогами ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно із ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Суд зауважує, що метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є необхідність реалізації нею права на оформлення спадкового майна, отже, такий факт породжує юридичні наслідки.

Одночасно суд бере до уваги і той факт, що заявник позбавлений можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання із спадкодавцем на час її смерті.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги той факт, що позивач позбавлений можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, суд приходить до переконання, що матеріалами справи, достатньо стверджується той факт, що ОСОБА_1 постійно проживав разом із спадкодавцем - ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, а тому позов є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 81, 258, 259, 263-265, 315, 354, 355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12 липня 2021 року.

Головуючий суддя С.І Сливка