Провадження № 2/344/1272/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

25 лютого 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судд: Тринчука В.В.,

за участі секретаря с/з: Гудяк Х.М.

представника позивача: Бойчука М.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Івано-Франківськ в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом АТ «Державний ощадний банк України» в особі: філії - Івано-Франківського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Представник АТ «Ощадбанк» звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 41 813,86 гривні.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 31.12.2019 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Державний ощадний банку України», від імені якого діє філія - Івано-Франківського обласного управління АТ «Ощадбанк», підписано заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії Кредиту (надалі - Заява) до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Відповідачу відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 в ТВБВ № 10008/040 філії - Івано-Франківського обласного управління АТ «Ощадбанк», встановлений кредит у сумі 40 000,00 грн. на строк 60 місяців, процентна ставка за кредитом є фіксованою, і складає 38 процентів річних.

Датою укладення кредитного договору є дата підписання цієї заяви уповноваженим представником (працівником) Банку. Всі інші умови Кредитного договору, в.т.ч. порядок його зміни, містяться в Договорі. Кредитний договір дія до повного виконання клієнтом всіх грошових зобов`язань за Кредитним договором. Строк кредитування починається з дати надання Банком Клієнту Кредиту, встановлення ліміту кредитування.

Відповідно до виписки про рух коштів по картковому рахунку № НОМЕР_2 за період з 31.11.2019 - 12.10.2020 року відповідач здійснював зняття готівки, а також проводив операції розрахунку в торгово - сервісних мережах, що підтверджує використання відповідачем кредитних коштів.

Відповідач користуватися встановленим кредитним лімітом, при цьому, ним порушено вимоги п.1.17.1, Розділу ХХІІ Договору комплексного банківського обслуговування, згідно якого Позичальник зобов`язується використати Кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту. Станом на 12.10.2020 року заборгованість по кредиту становить 41 813,86 грн., з яких: сума основного боргу - 36 009,75 грн., проценти за користування кредитом - 5442,79 грн., заборгованість за РКО - 160,29 грн., 3% річних на суму простроченого кредиту - 160, 60 грн., 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 40,43 грн.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги посилаючись на викладені у позовній заяві вимоги, просив позов задовольнити, проти винесення судом заочного рішення не заперечив.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд проводить розгляд справи в заочному порядку, з врахуванням одночасного існування чотирьох умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного тексту судового рішення.

Суд вислухавши представника позивача, проаналізувавши викладені в позовній заяві його обґрунтування, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, врахувавши також правові норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України щодо зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит".

Згідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом ст..ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Судом встановлено, що 31.12.2019 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до позивача ПАТ «Державний ощадний банку України», від імені якого діє філія - Івано-Франківське обласне управління АТ «Ощадбанк», з заявою на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії Кредиту до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с.7) та відкриття карткового рахунку № НОМЕР_1 в ТВБВ № 10008/040. Відповідачу був встановлений лімітний кредит у сумі 40 000,00 грн. на строк 60 місяців, процентна ставка за кредитом є фіксованою, і складає 38 процентів річних.

З копії заяви (п. 3.7) чітко вбачається, що відповідач висловив згоду про укладення договору шляхом отримання кредиту та особистим підписом засвідчив, що згоден на приєднання та погоджується з Умовами користування кредитом відповідно до умов договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також підтверджує укладення між ним та банком Кредитного договору з істотними умовами кредитування, що викладені у вказаній вище заяві та умовами користування кредитною лінією. Відповідач просив встановити кредитний ліміт на вказаний вище рахунок у розмірі 40 000, 00 грн. (п.3.2). Підписанням даної заяви підтвердив, що ознайомлений з загальною вартістю кредиту і реальною річною процентною ставкою та загальними витратами по кредиту, які викладені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту у додатку до заяви (а.с.12), що відображено у п. 3.1 (а.с. 7 ).

Тобто, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами користування кредитом» та Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до обслуговування фізичних осіб, датою укладення Кредитного договору є дата підписання Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) уповноваженим представником (працівником) Банку (п.3.5).

Відповідно до п.1.5. Розділу XXII Договору перед встановленням кредиту за Картковим Кредитом Банк інформував Клієнта про умови кредитування та загальну вартість Кредиту.

Відповідно до п.1.14.1. Розділу XXII Договору Клієнт зобов`язується використати Кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму Кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені Кредитним Договором.

Відповідно до п.1.16. Розділу XXII Договору за користуванням Кредитом Клієнт зобов`язаний сплачувати Банку проценти в порядку та розмірах, визначених в Заяві на встановлення відновлювальної кредитної лінії та в Додатку №1 до Договору, - в разі зміни умов кредитування згідно пункту 11.1.3. Розділу ХХ Договору. У випадку, передбаченому в Заяві на встановлення відновлювальної кредитної лінії, Клієнт зобов`язаний щомісячно (у терміни, передбачені для сплати процентів) здійснювати часткове повернення Кредиту шляхом сплати суми обов`язкового щомісячного платежу, якщо це вимагається умовами надання Кредиту.

Згідно п. 3.4. Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії, клієнт щомісячно здійснює часткове повернення Кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну пію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Позивач визначив розмір заборгованості, виходячи з вказаного вище розрахунку, який станом на 12.10.2020 року становить 41 813,86 грн. та складається з:

36 009,75 грн - основна заборгованість,

5442,79 грн. - проценти за користування кредитом,

160,29 грн. - заборгованість за РКО,

160, 60 грн..,- 3% річних на суму простроченого кредиту,

40,43 грн..- 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів,

З цього приводу суд вказує таке.

В разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Вказаний позивачем строк дії кредиту 60 місяців не знайшов підтвердження у долученій ним копії заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) (а.с.7-8). Інші належні та допустимі відомості в яких могли б бути обумовлені вказані у позовній заяві умови позивачем не надано.

У заяві позичальника від 31.12.2019 року зазначено фіксована процентна ставка, а саме:

- 38 % річних за користуванням кредитними коштами (п.3.3.1 а.с.7);

-0,001 % за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового рахунку за товари та послуги з використання платіжної картки (п.3.3.2 а.с.7);

У цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у виді заборгованості за РКО - 160,29 грн., 3% річних на суму простроченого кредиту - 160, 60 грн., 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 40,43 грн..

Щодо 38% за користування кредитом у розмірі 5442,79 грн. позивачем не надано суду належних та допустимих доказав щодо нарахування вказаних коштів саме за користування кредитом.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді вказану базову процентну ставку в повному обсязі, а також розмір відповідальність за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Відтак слід відмовити у задоволенні позову про стягнення з відповідача відсотків у сумі 5442,79 грн.,- 38 % користування кредитом, 160,29 грн.- заборгованість за РКО, 160, 60 грн.-3 % річних на суму простроченого кредиту, 40,43 грн.- 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів, у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в цій частині через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу.

Наведене вище узгоджується із позицією Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 214/2793/16-ц. Судді ВС підкреслили, що згідно з абзацом другим частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені в договорі. Отже, виходячи із принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено законом.

Також наведена правова позиція узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду під час розгляду справи №342/180/17, провадження № 14-131цс19, висловленими в постанові від 03 липня 2019 року.

Укладений між сторонами кредитний договір від 31.12.2019 року у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним), однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ « Державний ощадний банк України» в особі філії - Івано-Франківського обласного управління АТ «Ощадбанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд приходить до переконання, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Ощадбанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд приходить до переконання, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

При цьому позивач прохає про стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту в розмірі 36009,75 грн., яка згідно до долученого банком розрахунку і є заборгованістю відповідача за простроченим тілом кредиту.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі №342/180/17 наведено правову позицію про те, що кредитор вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Відповідач в порушення умов кредитного договору та наведених норм ЦК України, свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав та не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Власного розрахунку заборгованості відповідач не надав та не спростував належними та допустимими доказами розрахунок заборгованості за тілом кредиту та простроченим тілом кредиту, наданий позивачем.

Таким чином, суд зазначає про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог і стягнення в примусовому порядку з боржника отриманого ним та непогашеного тіла кредиту в розмірі 36009,75 грн., а в решті вимог позову слід відмовити.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими і підлягають до часткового задоволення.

Позивачем сплачено мінімальний розмір судового збору, часткове задоволення позову не впливає на розмір судового збору. Відтак з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Керуючись наведеним та на підставі ст.ст. 10 - 13, 81, 141, 176, 287 ч.2, 258, 259, 264, 265, ч.4 ст. 268, 280-289 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги АТ «Державний ощадний банк України.» в особі: філії - Івано-Франківського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії - Івано-Франківське обласне управління АТ «Ощадбанк» (що знаходиться за адресою: вулиця Грушевського, буд. 19, , МФО 336503, НОМЕР_4 ), заборгованість за Договором Комплексного Банківського Обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) основного боргу у розмірі 36 009, 75 (тридцять шість тисяч дев`ять) гривень 75 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії - Івано-Франківське обласне управління АТ «Ощадбанк» (що знаходиться за адресою: вулиця Грушевського, буд. 19, , МФО 336503, НОМЕР_5 ), судові витрати у розмірі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні, 00 копійок).

В решті вимог позову - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (а після чого, безпосередньо до апеляційного суду).

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено 01.03.2021 року.

Суддя В.В.Тринчук