РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2021 року

м. Рівне

Справа № 569/16570/20

Провадження № 22-ц/4815/254/21

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Ковальчук Н. М.

суддів: Хилевича С. В., Шимківа С. С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго»

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Поліщук Тетяни Сергіївни на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 листопада 2020 року у складі судді Левчука О. В., постановлене в м. Рівне, повний текст рішення складено 16 листопада 2020 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Поліщук Тетяну Сергіївну звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» про визнання заборгованості безнадійною та списання заборгованості. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , що закріплений за цією адресою був зареєстрований за матір`ю позивача - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 народився з ДЦП, перебував на «Д» обліку у невролога та є інвалідом третьої групи з дитинства, на даний час в нього відсутні будь-які засоби для існування, Рівненським міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді 01.06.2020 року було підготовлено клопотання до ТОВ «Рівнетеплоенерго» про погашення боргу за теплопостачання та підігрів гарячої води у зв`язку зі смертю його матері, на повному утриманні якої перебував позивач. У відповідь на вказане клопотання ТОВ «Рівнетеплоенерго» 03.07.2020 року повідомило, що у зв`язку з тяжким фінансовим становищем підприємства (велика заборгованість від споживачів за надані послуги) відповідач не має можливості погасити заборгованість. Згідно з виставленим ТОВ «Рівнетеплоенерго» рахунком станом на 30.04.2020 року заборгованість за теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , становить 8 188, 20 грн. Відповідно до ч. 7 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження", у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. Враховуючи те, що заборгованість у розмірі 8 188, 20 грн. не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, а кімната АДРЕСА_2 є єдиним житлом дитини-інваліда ОСОБА_1 , на вказане майно не може бути звернуто стягнення, просить визнати заборгованість за вказаною адресою за теплопостачання у розмірі 8 188, 20 грн. безнадійною та списати вказану заборгованість.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 12 листопада 2020 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції вмотивовано відсутністю належних і достовірних доказів на підтвердження переходу права власності на житлове приміщення, за яким закріплений особовий рахунок, по якому нарахована заборгованість, до ОСОБА_1 як правонаступника його померлої матері ОСОБА_2 та обґрунтоване тим, що позивач не довів, що він є особою, права якої порушено, та яким чином до нього перейшло право на звернення з вимогою про визнання заборгованості безнадійною та списання заборгованості. Судом також враховано, що власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, при цьому, визнання заборгованості безнадійною та її списання не є передбаченим чинним законодавством способом захисту.

Вважаючи рішення суду незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням фактичних обставин справи, представник ОСОБА_1 - адвокат Поліщук Тетяна Сергіївна оскаржила його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі пояснює, що особовий рахунок № НОМЕР_1 , що закріплений за адресою: АДРЕСА_1 , був зареєстрований за матір`ю позивача - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 народився з ДЦП, перебував на «Д» обліку у невролога та є інвалідом третьої групи з дитинства, на даний час в нього відсутні будь-які засоби для існування, і він не має можливості погасити заборгованість, а тому зобов`язання списати заборгованість є єдиним можливим засобом захисту його права. Заперечує висновок суду про відсутність правовстановлюючих документів на житло за вищевказаною адресою як підставу відмови у позові, оскільки її довіритель на момент смерті проживав разом із спадкодавцем, а тому вважається таким, що прийняв спадщину, адже протягом встановленого строку не заявив про відмову від неї. Звертає увагу і на невідповідність мотивування про те, що жодні права чи законні інтереси позивача не порушені, оскільки згідно відповіді Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» її довірителю запропоновано ввернутися для укладення договору реструктуризації боргу та сплатити перший внесок. З наведених підстав просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» вважає рішення суду першої інстанції просить рішення суду першої інстанції залишити без зміни, апеляційну скаргу відхилити.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що в її задоволенні слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією довідки № 30960 від 21.05.2019, виданої Центром надання адміністративних послуг у місті Рівному.

За цією ж адресою була зареєстрована та проживала його мати, ОСОБА_2 , яка була власноком зазначеного житла на підставі договору дарування НАС 959381 від 12 січня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Матвєєвою О. В. та зареєстрований в реєстрі за № 32.

Мати позивача, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 має третю групу інвалідності, є інвалідом дитинства, відповідно до копії індивідуальної програми реабілітації інваліда № 832 від 06.07.2020.

Згідно з довідкою № 147 від 08.07.2020, виданою Рівненським навчально-реабілітаційним центром «Особлива дитина» Рівненської міської ради, ОСОБА_1 навчається у Рівненському навчально-реабілітаційним центрі «Особлива дитина» в 9-Б класі.

При цьому, ОСОБА_1 на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради не перебуває, жодних видів державної соціальної допомоги не отримує, що підтверджується довідкою зазначеної установи № 1163 від 09.07.2020 року.

Звертаючись до суду з цим позовом, представник ОСОБА_1 - адвокат Поліщук Тетяна Сергіївна обґрунтовувала вимогу про визнання заборгованості безнадійною та списання заборгованості тим, що її довіритель не має фінансової можливості сплатити борг, який рахується за помешканням, де він проживає, у зв`язку з відсутністю доходів та інвалідністю.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Підприємство самостійно визначає облікову політику підприємства, обирає форму бухгалтерського обліку, розробляє систему і форми внутрішньогосподарського обліку, звітності і контролю господарських операцій.

Виходячи з положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», «Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 10 «Дебіторська заборгованість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №237 від 08.10.1999 року, виключення з активів підприємства (списання) безнадійної дебіторської заборгованості, в тому числі за якою минув строк позовної давності, є господарською діяльністю підприємства.

Згідно з п.п.14.1.11 п.14.1 Податкового кодексу України, безнадійна заборгованість це заборгованість, яка відповідає одній з таких ознак: а) заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

Наведені норми дають підстави для висновку про те, що особовий рахунок споживача є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій відповідача, тому списання з нього будь-яких сум є правом виключно кредитора, тобто відповідача, оскільки відноситься до господарської діяльності ТОВ «Рівнетеплоенерго». Делегування повноважень щодо списання з особового рахунку сум, так само як і покладення в судовому порядку обов`язку на кредитора щодо їх списання діючим законодавством України не передбачено.

Про особистісність договору (його персоніфікованість) свідчить наявність особового рахунку, що має відповідати вимогам ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Про необхідність відкриття споживачеві особового рахунку вказує п. 32 Правил надання населенню послуг з газопостачання. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків: власник та наймач (орендар) зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору.

Особовий рахунок № НОМЕР_1 , що закріплений за адресою: АДРЕСА_1 , був зареєстрований за матір`ю позивача - ОСОБА_2 .

Без переоформлення договору на позивача спадкоємця ОСОБА_1 останній не може бути визнаним особою, права якої порушено нарахуванням заборгованості на особовий рахунок його померлої матері.

Більш того, жодних дій щодо примусового стягнення заборгованості з позивача на теперішній час відповідачем не здійснюється. Права чи законні інтереси позивача як споживача відповідачем не порушуються.

Покликання апелянта на помилковість висновку суду першої інстанції про відсутність такого способу захисту права як визнання заборгованості безнадійною та списання заборгованості апеляційним судом відхиляються як такі, що суперечать нормам закону.

Так, частиною 2 ст. 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав. До них належать: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Наведена норма не містить такого способу захисту прав як визнання заборгованості безнадійною та списання заборгованості.

У зв`язку з наведеним, апеляційний суд приходить до переконання про недоведення позовних вимог та правомірне їх відхилення судом першої інстанції.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 1,2 ст. 89 ЦПК України).

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Поліщук Тетяни Сергіївни залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 листопада 2020 року залишити без зміни.

Поновити дію рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 листопада 2020 року .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 лютого 2021 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Шимків С. С.

Хилевич С. В.