Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/424/21
Провадження № 2/553/489/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2021 року м.Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави у складі головуючого судді Високих М.С., з участю секретаря судового засідання Лунич Ю.Г.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому прохає розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 06.06.2019 Харківським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Харківській області за актовим записом №1704, після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

Свої вимоги мотивує тим, що сторони припинили свої подружні відносини, через відсутність взаєморозуміння подружжя не підтримують сімейних стосунків, спільним побутом не пов`язані. Подальше перебування у шлюбі та примирення між ними неможливе. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 , 2019 р.н.

Ухвалою суду від 06.04.2020 позовна заява ОСОБА_1 прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони до суду не з`явились. Позивач звернулась до суду із заявою, в якій просила справу розглядати без її участі та участі її представника, можливість примирення категорично заперечила.

Відповідач та його представник у судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені у встановленому законом порядку. На адресу суду представником відповідача подане клопотання від 05.07.2021 про відкладення розгляду справи у зв`язку із неможливістю ОСОБА_2 прибути до суду через зміну обстановки в сім`ї, віддаленістю місцезнаходження суду та необхідністю перебувати разом із дитиною.

При цьому суд зазначає, що відповідач та його представник про дату, час і місце розгляду справи є належно повідомленими та достовірно обізнаними про судове засідання, копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками отримана 31.05.2021.

Судове засідання у справі були призначені на 05.05.2021, 03.06.2021, 22.06.2021 та 06.07.2021, в які відповідач та його представник жодного разу не прибули, звертаючись із клопотаннями про відкладення розгляду справи, питання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, в тому числі з використанням власних технічних засобів перед судом стороною відповідача не порушувалось.

Згідно із ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Учасники судового процесу є рівними перед законом та судом, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Між тим, учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається (ч.1 ст.44 ЦПК України).

При цьому, суд вказує, що сторони справи зобов`язані демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Так, розгляд справи 03.06.2021 було відкладено за клопотанням представника відповідача для надання відповідачу часу для підготовки відзиву на позовну заяву, в судове засідання 22.06.2021 відповідач та його представник не прибули без повідомлення причин. Також відповідач та його представник не прибули в судове засідання 06.07.2021 і доказів поважності неприбуття до суду ними подано не було.

За таких обставин, суд не вбачає законодавчо визначених підстав для відкладення судового розгляду справи та вважає за можливе розглянути справу у відсутність осіб, які не прибули до суду, на підставі наявних у справі доказів.

Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши справу у межах заявлених вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, а також їх взаємний зв`язок в сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Сторони з 06 червня 2019 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області складено актовий запис №1704 (а.с.11). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7-10).

За змістом позовної заяви та наданими позивачем поясненнями в судовому засіданні, вони з відповідачем проживають окремо, їх подружнє життя не склалось і примирення між ними неможливо. Обставини щодо окремого проживання сторін узгоджуються із наявними у справи доказами та підтверджуються наданими відповідачем заявами і клопотанням. Водночас твердження відповідача про можливість примирення подружжя не є переконливими.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно із ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При цьому, суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя, яке може проявлятись як у формі відкладення розгляду справи слуханням, так і надання сторонам строку на примирення.

Суд наголошує, що відповідач в судове засідання жодного разу не прибув, переконливих мотивів для надання сторонам строку на примирення не навів, водночас, суд неодноразово відкладав судові засідання для надання можливості відповідачу прибути до суду та бути вислуханим. Як убачається з матеріалів справи позов про розірвання шлюбу пред`явлено позивачем 26.02.2021, на момент пред`явлення позову позивачем вказано про роздільне проживання подружжя та неможливість примирення, при цьому протягом судового розгляду відповідачем не було надано доказів зворотнього.

Головним завданням сімейного законодавства є зміцнення сім`ї. Проте завдання СК України щодо подальшого зміцнення сім`ї не виключає існування права на розлучення. Держава заінтересована у збереженні лише такої сім`ї, яка б відповідала принципам моралі і вимогам закону. Відсутність почуттів любові і поваги, неможливість подолання непорозумінь, неприязні, ворожнечі - все це негативно відбивається на особистому житті кожного із подружжя.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, не погоджується на примирення. На підставі цього, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

За таких обставин, суд доходить висновку про задоволення позову ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до ст.141 ЦПК України.

Керуючись ч.3 ст.105, ч.1 ст.110, ст.ст.112, 113, ч.2 ст.114 СК України, ст.ст.141, 263 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Цивільний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 06 червня 2019 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №1704, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 відновити дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 908 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Полтави.

Повне ім`я позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;
Повне ім`я відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя

Ленінського районного суду м.Полтави М.С. Високих

Повне рішення суду складено 09.07.2021.