Справа № 144/562/21
Провадження № 2/144/562/21
Р І Ш Е Н Н Я
"06" липня 2021 р. смт. Теплик
Теплицький районний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді Довгалюк Л.В.,
з участю секретаря судового засідання Грушовенко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Теплик у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
в с т а н о в и в :
У квітні 2021 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав Заяву № б/н від 13.05.2011 року, чим підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами Банку» складає між ним та АТ КБ «ПриватБанк» Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується його підписом у заяві.
Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, який в подальшому було збільшено до 4 200 грн. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку.
Однак, банк просить суд стягнути з ОСОБА_1 не всю суму заборгованості за договором про надання банківських послуг № б/н від 13 травня 2011 року, а частково зменшивши розмір боргу на власний розсуд - 10 235 грн. 99 коп., що складається, зокрема, із заборгованості за кредитом у сумі 3153 грн. 13 коп. та заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 6982 грн. 86 коп., а також судові витрати.
Ухвалою судді від 20.04.2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.
29.04.2021 року на виконання ухвали суду, від Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою судді від 11 травня 2021 року прийнято позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, у поданій до суду письмовій заяві просить розгляд справи проводити за його відсутності, вказує, що позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 5).
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча вчасно повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими поштовими повідомленнями, відзив на позов не подав, із заявами, клопотаннями до суду не звертався.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причина бо без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою представника позивача провести заочний розгляд справи.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав.
Як встановлено судом, 13 травня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», і ОСОБА_1 був укладений договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем заяви, відповідно до якої ОСОБА_1 було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому збільшено до 42 000 грн.
У анкеті-заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с. 19).
Кредитодавець на свій розсуд визначив суму заборгованості за кредитом, зменшивши її розмір, та просив стягнути з відповідача на користь банку 10 235 грн. 99 коп. (3153 грн. 13 коп. заборгованості за кредитом, 6982 грн. 86 коп. заборгованості по процентах за користування кредитом та 100 грн. 00 коп. заборгованість за пенею).
Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту.
Відповідно до ст. 1050 цього ж Кодексу, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача 6982 грн. 86 коп. заборгованості за простроченими відсотками, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Згідно із положеннями ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ КБ «ПриватБанк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.
Тому, з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Як вбачається із позовної заяви, Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім простроченого тіла кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема, заборгованість за простроченими відсотками.
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги у зазначеній частині, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилається на витяг з Тарифів банку та витяг з Умов та правил надання батьківських послуг в ПриватБанку, як невід`ємні частини спірного договору.
Витягом з Умов та правил надання батьківських послуг в ПриватБанку, що надані АТ КБ «ПриватБанк» на підтвердження позовних вимог, визначені, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка (розміри та порядок нарахування), права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування.
При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов розумів ОСОБА_1 та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.
Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.
Разом з тим, на підтвердження права вимоги заборгованості за простроченими відсотками, АТ КБ «ПриватБанк» посилався на Анкету-Заяву та довідку про умови кредитування, що підписані ОСОБА_1 13 травня 2011 року, в яких визначена, у тому числі: відсоткова ставка, її розміри і порядок нарахування (а.с. 19, 20).
З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що сторонами при укладенні кредитного договору були досягнуті істотні умови договору, а саме: підстави, порядок нарахування, розмір та сплата відсотків за користування кредитними коштами.
Такий висновок відповідає висновку Верховного Суду, що викладений в постанові від 02 грудня 2020 року по справі № 284/157/20-ц.
З огляду на викладене, стягненню з ОСОБА_1 на користь банку, в тому числі, підлягає заборгованість по процентах за користування кредитом (за простроченими відсотками) у розмірі 6982 грн. 86 коп.
Таким чином, оскільки відповідачем не виконано належним чином грошових зобов`язань, передбачених умовами кредитного договору від 13 травня 2011 року, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у межах заявлених позовних вимог у сумі 10 235 грн. 99 коп.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений позивачем, що підтверджено документально.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 223, 247, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в:
Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги черезТеплицький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», місце знаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1 Д, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя: