ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/2655/19 Номер провадження 22-ц/814/1207/21Головуючий у 1-й інстанції Омельченко І. І. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя : Триголов В.М.,

судді: Лобов О.А., Дорош А.І.,

секретар: Коротун І.В.,

за участю адвоката Якуненка О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 10 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області та ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.,-

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2019 року ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області та ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його рідна баба, ОСОБА_3 , після смерті якої залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, площею 4,09 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Григоро-Бригадирівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області та житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

У встановлений законом 6-місячний строк ОСОБА_2 заяву про прийняття спадщини не подав, у зв`язку з тим, що не знав про наявність заповіту на його ім`я. Про даний факт йому стало відомо випадково від працівника Григоро-Бригадирівської сільської ради, також дізнався, що після смерті його рідної баби, заяву про прийняття спадщини подала ОСОБА_1 , яка є його матір`ю. Крім того, зазначив, що лише у 2016 році повернувся із військової служби, після того періодично хворів, останній раз у період з 01.08.2018 р. по 06.08.2018 р.

21 лютого 2019 р. в Григоро-Бригадирівській сільській раді, позивачу видано дублікат заповіту від 20 серпня 2014 р., тому ОСОБА_2 подав заяву про прийняття спадщини до Кобеляцької нотаріальної контори, проте нотаріусом йому було відмовлено у прийнятті заяви, оскільки пропущено встановлений законодавством строк на прийняття спадщини (6 місяців).

Просив суд визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 рідної баби ОСОБА_3 на три місяці, після набрання рішенням суду законної сили.

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 10 березня 2021 року позов ОСОБА_2 до Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області та ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задоволено повністю.

Визначено ОСОБА_2 додатковий строк, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 - протягом трьох місяців після набрання рішення суду законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок) грн.

Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовільнити позовні вимоги в повному обсязі. В обгрунтування апеляційної скарги посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема вказує на те, що місцевим судом зроблено передчасний висновок про необізнаність позивача щодо наявності заповіту.

Крім того, зазначає, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено факту саме необізнаності про наявність заповіту. Вказує, що висновки суду щодо задоволення позовних вимог ґрунтуються на припущеннях. Звертає увагу суду на те, що виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі є правом а не обов`язком нотаріуса або посадової особи органу місцевого самоврядування, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Місцевим судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 баба позивача. (а.с. 8).

Згідно довідки Григоро-Бригадирівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, ОСОБА_3 проживала за адресою: АДРЕСА_1 до дня смерті одиноко (а.с. 9).

Згідно заповіту, чинного на момент відкриття спадщини, ОСОБА_3 , заповіла все своє майно ОСОБА_2 , 1989 року народження (а.с. 110).

Згідно Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03 квітня 2019 року, ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину у зв`язку з неподанням ним у встановлений з дня смерті ОСОБА_3 шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини (а.с. 20).

У встановлений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , подала її донька ОСОБА_1 мати позивача. (а.с. 83).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції встановивши, що позивачу тільки у лютому 2019 року стало відомо про наявність заповіту на його ім`я, складеному за життя ОСОБА_3 дійшов висновку, що наведені позивачем ОСОБА_2 обставини щодо пропуску строку для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 є поважними, оскільки пов`язані вони з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховним Судом України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, а також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 28 жовтня 2019 року у справі № 761/42165/17, від 06 червня 2018 року у справі № 315/765/14-ц.

Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат`в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.

Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, в редакції, чинній на момент відкриття спадщини, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Місцевим судом встановлено, що згідно довідки Кобеляцької державної нотаріальної контори №306/01-16 від 27.03.2020 р. нотаріусом не вчинялися дії для повідомлення ОСОБА_2 про наявність заповіту на його ім`я після смерті ОСОБА_3 (а.с. 81).

Доводи апеляційної скарги про те, що суд дійшов помилкового висновку про обов`язок нотаріуса повідомляти спадкоємців шляхом пуд бічного оголошення або через ЗМІ колегія суддів не бере до уваги.

У правовому висновку викладеному Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17 зазначено про необхідність вчинення нотаріусом дій для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, здійснення виклику спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі відповідає, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки позивач довів наявність перешкод, які впливали на своєчасність подання заяви до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини за заповітом.

Отже суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту, за встановлених у цій справі обставин, є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Отже, висновки місцевого суду ґрунтуються на законі та встановлених у справі фактичних обставинах, на підставі наданих учасниками справи доказів, яким судом дана відповідна правова оцінка згідно ст. 89 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів -,

П О С ТА Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 10 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: В.М. Триголов

Судді : А.І. Дорош

О.А. Лобов