Єдиний унікальний номер справи 468/1238/20
Провадження №22-ц/812/317/21 Головуючий в апеляційній інстанції - Лисенко П.П.
П О С Т А Н О В А

іменем України

01 березня 2021 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого: Лисенка П.П.,

суддів: Самчишиної Н.В. та Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання: Горенко Ю.В.,

з участю:

представника позивача Іваненка С.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», рішення Баштанського районного суду Миколаївської області, яке ухвалене 30 листопада 2020 року об 15 годині 40 хвилин,повний текст складено 07 грудня 2020 року, в приміщенні того ж суду, під головуванням судді Муругова В.В., у цивільній справі за позовом акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

27 серпня 2020 року акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі -Банк) пред`явило до ОСОБА_1 вищезазначений позов, який обґрунтовувало наступним.

Банк зазначав, що наказом начальника філії - Миколаївське обласне управління АТ «Ощадбанк» № 574-к від 31 липня 2019 року ОСОБА_1 прийнята на посаду старшого контролера-касира сектору касових операцій ТВБВ № 10014/07 філії - Миколаївське обласне управління АТ «Ощадбанк».

Наказом Банку № 652-к від 05 вересня 2019 року на відповідача покладено виконання обов`язків завідувача сектору касових операцій на умовах строкового договору, з укладанням договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, на період перебування ОСОБА_2 у відпустці по догляду за дитиною до дня її фактичного виходу з відпустки. Наступного дня з відповідачем було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність та ознайомлено під підпис з посадовою інструкцією завідувача сектору касових операцій ТВБВ № 10014/07.

03 жовтня 2019 року відповідач, порушуючи вимоги пунктів 4.1.8.2, 4.2 Технології та порядку здійснення операцій з переказу грошовий коштів за системами міжнародних грошових переказів, та за сервісами міжнародних карткових платіжних систем в установах АТ «Ощадбанк», та пунктів 2.4, 2.19, 2.20, 2.40 своєї посадової інструкції, без фізичної особи відправника, без отримання від відправника заяви на переказ коштів та самих коштів, без інформації від відправника про переказ (країну, місто переказу, банк отримувача, суму переказу, ПІБ отримувача), без копіювання паспорту та реєстраційного номеру облікової картки платника податків відправника, здійснила відправлення переказів грошових коштів в системі «MoneyGram» на загальну суму 5 426,22 Євро та 2 719,32 доларів США. В результаті неправомірно здійснених відповідачем переказів грошових коштів, позивачу була заподіяна матеріальна шкода у розмірі 214 978 гривень 44 копійки.

Посилаючись на наведене, Банк просив стягнути з відповідача на його користь 214 978 гривень 44 копійок матеріальної шкоди та 3 224 гривні 68 копійок витрат по сплаті судового збору.

Рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 30 листопада 2020 року позов Банку задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» 50 000 гривень в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди та 2 102 гривні в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду, Банк подав апеляційну скаргу в якій посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей 2004, 2009, 2012 та 2016 року народження, тобто є членом багатодітної сім`ї, для якої очевидно непомірним буде покладення на відповідача обов`язку з відшкодування шкоди в розмірі 214978 гривень 44 копійки. Натомість, заподіяна, в тому числі, і внаслідок порушення відповідачем своїх професійних обов`язків шкода, завдана нею не внаслідок вчинення нею злочинних дій та не з корисливих мотивів, у зв`язку з чим, суд першої інстанції вважає необхідним зменшити розмір покриття шкоди, яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування заподіяної майнової шкоди до 50 000 гривень.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд не в повній мірі погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

За Конституцією України, ст. ст. 4, 49 ЦПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожній особі, як фізичній так і юридичній, а також державі гарантовано судовий захист їх інтересів.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

За нормами ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до частин 1,2,5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає таким вимогам.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей

Відповідно до ст. 135-1 КЗпП України письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв`язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з Переліком посад і робіт, що суміщаються або виконуються працівниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, переданих їм для зберігання, обробки, продажу (відпуску), перевезення чи застосування в процесі виробництва, посади старшого контролера касира та контролера касира належать до посад, за якими можуть бути укладені договори про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.

З матеріалів справи вбачається, що наказом начальника філії - Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк» № 574-к від 31 липня 2019 року, ОСОБА_1 прийнято на посаду старшого контролера-касира сектора касових операцій ТВБВ № 10014/07 філії - Миколаївське обласне управління АТ «Ощадбанк» з 01 серпня 2019 року (а.с.9).

У подальшому, наказом Банку № 652-к від 05 вересня 2019 року на ОСОБА_1 , за її згодою, покладено виконання обов`язків завідувача сектору касових операцій на умовах строкового договору з 06 вересня 2019 року (а.с.13).

06 вересня 2019 року між Банком та відповідачем був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну ОСОБА_1 та остання ознайомлена під підпис з посадовою інструкцією завідувача сектору касових операцій ТВБВ № 10014/07 (а.с.20-21).

Відповідно до пунктів 4.2.1, 4.2.4 Технології та порядку здійснення операцій з переказу коштів за системами міжнародних грошових переказів та за сервісами міжнародних карткових платіжних систем в установах АТ «Ощадбанк» відправник переказу надає документ, що посвідчує його особу, та інформацію про переказ, який хоче здійснити, а саме: країну (місто) переказу; банк отримувача; суму переказу; валюту переказу; прізвище, ім`я, по батькові (при наявності) отримувача; називає відповідну СМГП, за якою хоче здійснити переказ коштів (у разі, якщо відправник вже визначився з відповідною СГМП), інші необхідні дані для переказу (документи, що підтверджують джерела походження коштів для фізичних осіб нерезидентів та ін.). Відправник переказу підтверджує своїм підписом на «Заяві на переказ з реквізитами переказу» відповідної СМГП свою згоду на здійснення переказу, та надає «Заяву на переказ з реквізитами переказу» Операціоністу разом з готівкою на суму коштів у валюті переказу та суму сплати тарифу СМГП за операцію з переказу коштів за СМГП у гривні (розраховану за офіційним курсом НБУ на день здійснення операції з переказу коштів).

Відповідно до пункту 1.5 посадової інструкції старшого контролера-касира ТВБВ №10014/07, з якою ОСОБА_1 була ознайомлена під підпис 01 серпня 2019 року, касир є матеріально відповідальною особою, про що між ним та банком укладається договір про індивідуальну матеріальну відповідальність. Згідно з п. 2.4, 2.20, 2.40 вказаної посадової інструкції касир забезпечує зберігання грошових коштів і цінностей; здійснює виплату/приймання коштів за грошовими переказами; здійснює ідентифікацію клієнтів. Відповідно до п. 4.1.7 даної інструкції касир несе відповідальність за невиконання умов щодо збереження матеріальних та грошових цінностей, їх розкрадання, знищення або пошкодження. Згідно з п. 4.2. даної інструкції у випадку невиконання своїх обов`язків касир може бути притягнутий до дисциплінарної та матеріальної відповідальності (а.с.10-13).

Відповідно до пункту 1.5 посадової інструкції завідувача сектору касових операцій ТВБВ №10014/07, з якою ОСОБА_1 була ознайомлена під підпис 06 вересня 2019 року, завідувач сектору є матеріально відповідальною особою, про що між ним та банком укладається договір про індивідуальну матеріальну відповідальність. Згідно з п. 2.4 вказаної посадової інструкції основною метою професійної діяльності завідувача сектору є організація ефективної роботи щодо касових операцій в цілому та забезпечення розвитку окремих напрямків бізнесу зокрема. Для реалізації даної мети забезпечує схоронність готівкових коштів і цінностей та належний контроль за їх обігом; забезпечує здійснення та контролює проведення ідентифікації, верифікації та вивчення клієнтів. Відповідно до п. 2.6, 2.14, 2.19, 2.20, 2.40 посадової інструкції завідувач сектору організовує забезпечення зберігання готівки та цінностей; забезпечує своєчасне інформування керівництва ТВБВ про всі обставини, що загрожують забезпеченню схоронності готівки та цінностей; забезпечує здійснення виплати/приймання коштів за грошовими переказами; забезпечує здійснення операцій з переказу коштів за МПС та платіжною системою «СТП ШК»; виконує вимоги із забезпечення безпеки інформації, передбаченої законодавством України та внутрішніми нормативними документами банку. Відповідно до п. 4.1.7 даної інструкції завідувач сектора несе відповідальність за невиконання умов щодо збереження матеріальних та грошових цінностей, розкрадання, знищення або пошкодження основних фондів та інвентарю. Згідно з п. 4.2. даної інструкції у випадку невиконання своїх обов`язків завідувач сектора може бути притягнутий до дисциплінарної та матеріальної відповідальності (а.с.14-17).

03 жовтня 2019 року відповідач ОСОБА_1 , порушуючи вимоги пункту 4.2 Технології та порядку здійснення операцій з переказу грошовий коштів за системами міжнародних грошових переказів та за сервісами міжнародних карткових платіжних систем в установах АТ «Ощадбанк» та пунктів 2.4, 2.19, 2.20, 2.40 посадової інструкції завідувача сектору касових операцій ТВБВ №10014/07, без фізичної особи відправника, без отримання від відправника заяви на переказ коштів та самих коштів, без інформації від відправника про переказ (країну, місто переказу, банк отримувача, суму переказу, ПІБ отримувача), без копіювання паспорту та реєстраційного номеру облікової картки платника податків відправника під диктовку телефоном невстановленої особи здійснила відправлення переказів грошових коштів в системі «MoneyGram» на загальну суму 5426,22 Євро та 2719,32 доларів США. В результаті здійснених відповідачем переказів грошових коштів, позивачу була заподіяна матеріальна шкода у розмірі 214 978 гривень 44 копійок (а.с.48-85).

Вказані обставини були встановлені судом 1 інстанції і суд вважав, що відповідач повинна була її відшкодувати у повному обсязі.

Проте, взявши до уваги сімейний стан відповідача, а саме, перебування на її утриманні 4 дітей, як на думку суду, розмір відшкодування слід зменшити до 50 000 гривень.

Між тим, відповідно до ст. 137 КЗпП України суд при визначенні розміру шкоди, що підлягає покриттю, крім прямої дійсної шкоди, враховує ступінь вини працівника і ту конкретну обстановку, за якої шкоду було заподіяно. Коли шкода стала наслідком не лише винної поведінки працівника, але й відсутності умов, що забезпечують збереження матеріальних цінностей, розмір покриття повинен бути відповідно зменшений. Суд може зменшити розмір покриття шкоди, заподіяної працівником, залежно від його майнового стану, за винятком випадків, коли шкода заподіяна злочинними діями працівника, вчиненими з корисливою метою.

Обставин, які б давали суду підстави для зменшення розміру відшкодування, колегією суддів не встановлено.

Так, відповідач з порушенням вимог пункту 4.2 Технології та порядку здійснення операцій з переказу грошовий коштів за системами міжнародних грошових переказів та за сервісами міжнародних карткових платіжних систем в установах АТ «Ощадбанк» та пунктів 2.4, 2.19, 2.20, 2.40 посадової інструкції завідувача сектору касових операцій ТВБВ №10014/07 фактично одноособово, не дивлячись на заборону збоку керівника відділу вчиняти дії з переказу грошових коштів у валюті в іншу державу, посприяла іншим особам, які, практично зразу після переказу, гроші отримали, вчинити кримінальне правопорушення, що вказує на наявність і її вини в тому, що позивачу була завдана відповідна шкода.

Вчинення самою відповідачем кримінально карних дій, через недостатню аналітично-пошукову роботу правоохоронних органів - не встановлено.

За такого, колегія суддів приходить до висновку, що з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» підлягає стягненню 214 978 гривень 44 копійок майнової шкоди.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім витрати на оплату судового збору за подачу позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 8 061 гривня 70 копійок (3224,68 + 4837,02).

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити.

Рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 30 листопада 2020 року змінити, виклавши його резолютивну частину у наступній редакції:

Позов акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» 214 978 гривень 44 копійки в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» 8 061 гривня 70 копійок в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий П.П. Лисенко

Судді: Н.В. Самчишина

Т.В. Серебрякова

__________________________________________________

Повний текст постанови складено 04 березня 2021 року.