Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4170/19
Провадження 2/711/125/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючий суддя: Демчик Р.В.

при секретарі Бузун Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання,-

встановив:

Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» звернулося в Придніпровський районний суд м. Черкаси до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 2 липня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

19.09.2019 року Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» надіслало до Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання про витребування доказів, в якому просило витребувати у Полтавському бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» докази, щодо власника вартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.81).

Клопотання обґрунтоване тим, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відомості про власника нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 була відсутня ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» 20.08.2019 року звернулося із запитом до Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» про надання інформації стосовно власника квартири АДРЕСА_2 .

Листом від 03.09.2019 року ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» повідомлено, що дійсно, БТІ «Інвентаризатор» володіє такою інформацією, але запитувану інформацію надати не може, оскільки вона є об`єктом захисту відповідно до Закону України «Про захист персональних даних».

У відповідності до ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Представник Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій справу просив розглянути у його відсутності.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин.

Відповідно до ч.1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Так, 02.02.2021 року на адресу місця реєстрації ОСОБА_1 направлялася судова повістка про його виклик в судове засідання на 15.30 год. 25.02.2021 року (а.с.185). Вказаний виклик повернуто на адресу суді зі зазначенням причини «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.203)

Відповідно до ч.3 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, але не з`явився в судове засідання та причини неявки суду не повідомив.

Також виклик ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 25.02.2021 був здійснений шляхом направлення SMS- повідомлення на його телефонний номер, який вказаний ОСОБА_1 в його заявах. SMS- повідомлення доставлено на телефонний номер ОСОБА_1 02.02.2021 року о 17:01. (а.с.202).

Також суд враховує що пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «ФПК «ГРОСС» проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «Гержик проти України») суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту, з урахуванням основних засад (принципів) цивільного судочинства, встановлених статтею 2 ЦПК України.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції», «Смірнова проти України»).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що клопотання про витребування доказів підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 цього Кодексу.

Суд може уповноважити на одержання таких доказів заінтересовану сторону.

Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

У разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Як вбачається з матеріалів доданих до клопотання про витребування доказів, ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» 20.08.2019 року звернулося із запитом до Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» про надання інформації стосовно власника квартири АДРЕСА_2 .

Листом від 03.09.2019 року ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» повідомлено, що дійсно, БТІ «Інвентаризатор» володіє такою інформацією, але запитувану інформацію надати не може, оскільки вона є об`єктом захисту відповідно до Закону України «Про захист персональних даних».

Суд вважає, що всі учасники цивільного процесу рівні в своїх процесуальних правах на представлення доказів, якими вони обгрунтовують свої вимоги або заперечення, перед безстороннім та незалежним судом, оцінку яким суд дає виключно в нарадчій кімнаті.

В рішеннях де Європейський суд з прав людини дійшов висновку про порушення ст. 6 Конвенції, зазначено таке: Суд відзначає, що одним із складників справедливого судового розгляду в розумінні п. 1 статті 6 є право на змагальне провадження; кожна сторона, в принципі, має отримати нагоду не лише бути поінформованою про будь-які докази, які потрібні для того, щоб виграти справу, але також має знати про всі докази чи подання, які представлені або зроблені в цілях впливу на думку суду, і коментувати їх (див., mutatis mutandis, рішення у справах «Лобо Мачадо проти Португалії» (Lobo Machado v. Portugal) і «Фермьойлєн проти Бєльгії» (Vermeulen v. Belgium) від 20 лютого 1996 р., ReportsofJudgment sand Decisions 1996-I, сс. 206-07, п. 31 і п. 23, п. 33, відповідно, та рішення у справі «Нідерост-Губер проти Швейцарії» (Niderost Huberv. Switzerland) від 18 лютого 1997 р., Reports 1997-I, с. 108, п. 24).

Суд має пересвідчитися, чи провадження в цілому, включаючи спосіб збирання доказів, було справедливим, як того вимагає п. 1 статті 6 (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Шенк проти Швейцарії» (Schenk v. Switzerland) від 12 липня 1988 р., серія A № 140, с. 29, п. 46).

Враховуючи, що надання потрібних доказів позивачем є ускладненим, з метою повного та всебічного дослідження всіх обставин справи, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання представника відповідача та витребувати зазначені в клопотанні докази.

На підставі викладеного, керуючись ст.84 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про витребування доказів задовольнити.

Витребувати з Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» (36000, м. Полтава, провулок Романа Шухевича, 4) відомості кому на праві власності належала та належить квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати уповноважену посадову особу Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» зазначену інформацію направити на адресу Придніпровського районного суду м. Черкаси (18015, м. Черкаси, вул. Гоголя, 316) в строк до 05.04.2021 року.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 382 КК України за умисне невиконання ухвали суду, що набрала законної сили передбачена кримінальна відповідальність.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Р.В.Демчик.

Повне судове рішення складено 01.03.2021 року.

Головуючий: Р. В. Демчик