Апеляційне провадження № 22-ц/824/3034/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 липня 2021 року м. Київ

Унікальний номер справи 755/1085/20

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шахової О.В., суддів: Вербової І.М., Головачова Я.В., за участю секретаря судового засідання Кузнєцової В.В.,

сторони справи:

позивачі: ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,

відповідач - Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Микільсько-Слобідська 2б»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , подану їх представником ОСОБА_3 ,

на рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 19 жовтня 2020 року, ухваленого в приміщенні суду під головуванням судді Савлук Т.В., -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися з позовом до ОСББ «Микільсько-Слобідська 2б» про визнання протиправним та скасування рішення загальних зборів від 01 жовтня 2017 року, оформлено протоколом загальних зборів ОСББ «Микільсько-Слобідська 2б».

Свої вимоги обґрунтовували тим, що вони є власниками нежитлового приміщення № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується правовстановлюючими документами на вказане нежитлове приміщення. 01 жовтня 2017 року відбулись загальні збори Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку « АДРЕСА_1 », про що складено відповідний протокол. Отримавши протокол загальних зборів, ознайомившись з його змістом, вони дійшли висновку, що оформлений протокол не відповідає встановленим вимогам до форми протоколу загальних зборів, затвердженого наказом України Міноегіонрозвитку № 203 від 25 серпня 2015 року, у протоколі не зазначено дані про кожного учасника, не має посилання на документи, що посвідчує право власності учасника на квартиру/нежитлове приміщення, відсутні дані, які ідентифікують осіб співвласників та належність їм квартир чи приміщень відповідно до площі приміщення. Форми бюлетенів поіменного письмового голосування Загальних зборів не містять дати заповнення та інформацію про документ, що посвідчує право власності на квартиру/нежитлове приміщення з технічними характеристиками та розмір жилих чи нежилих приміщень особи, яка голосує, та розмір жилих чи нежилих приміщень ніяким чином не підтверджено. Порядок та результати підрахунків голосів не оприлюднено.

Під час ухвалення рішення стосовно питань, зазначених в оспорюваному протоколі, було істотно порушено порядок проведення опитування, а саме п. 7 ч. 20 ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків», крім того, в порушення вимог п.5 ч.1 статті 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники мають право: ознайомлюватися з рішеннями (протоколами) зборів співвласників, листками опитування, робити з них копії, однак відповідачем було відмовлено у наданні копії листків опитувань. На думку позивачів, в сукупності наведених порушень загальної процедури скликання та проведення загальних зборів наявні підстави для визнання недійсним оспорюваного рішення загальних зборів.

З огляду на викладене вище, просили визнати протиправним та скасувати рішення загальних зборів від 01 жовтня 2017 року, оформлено протоколом загальних зборів ОСББ «Микільсько-Слобідська 2б» складеного 23 жовтня 2017 року.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 19 жовтня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду представник позивачів ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом процесуального та невірне застосування матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що суд належним чином не дослідив надані докази до позовної заяви та не надав оцінки тому, що з метою отримання необхідної кількості голосів керівництвом ОСББ були підраховані голоси осіб, що були присутні в день проведення загальних зборів, а потім ці ж особи приймали участь у письмовому опитуванні, таким чином, шляхом зазначених маніпуляцій були пораховані за одними ж і тими особами площі належних їм житлових приміщень по два рази, що дало можливість ОСББ отримати необхідну кількість голосів.

Таким чином, фактично по питанням з 5 по 13 проголосувало менше 2/3 від загальної кількості усіх співвласників, а тому рішення прийняті на загальних зборах 1.10.2017 є незаконними.

Питання, які були винесені на письмове опитування та рішення, які були прийняті згідно протоколу загальних зборів відрізняються за змістом, зокрема по питаннях сьомому, восьмому та дев`ятому, що свідчить про незаконність прийнятих рішень.

Вважає, що показання свідків є недопустимими доказами, оскільки покази деяких з них є суперечливими.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представником відповідача заявлено клопотання про закриття провадження у справі, оскільки спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Представники позивачів заперечували проти задоволення вказаного клопотання, вважали, що справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Розглянувши вказане клопотання апеляційний суд приходить до висновку про його задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Це означає, що право особи на звернення до суду не може бути обмеженим. Тобто, юрисдикція виникає там, де є спір про право. Предметом юрисдикції є суспільні відносини, які виникають у зв`язку з вирішенням спору. Поняття юрисдикції безпосередньо пов`язано з процесуальним законодавством.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є предмет спору, характер спірних матеріальних правовідносин і їх суб`єктний склад, а також пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції судів, які розглядають справи за правилами цивільного, кримінального, господарського й адміністративного судочинства. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання, тобто діяти в межах установленої законом компетенції.

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частини перша та третя статті 3 ЦПК України).

Частиною першою статті 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових, відносин та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Відповідно до частини другої статті 4 Господарсько процесуального кодексу України (далі - ГПК України) юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

При вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, необхідно виходити з визначень, наведених у статті 2 та частині першій статті 3 Господарського кодексу України (далі - ГК України), відповідно до яких як господарську діяльність розуміють діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Учасниками відносин у сфері господарювання є суб`єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб`єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України (далі -ЦК України), ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Статтею 20 ГПК України визначено коло справ, які підлягають розгляду в господарському суді, зокрема й справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, у тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29 листопада 2001 року № 2866-III.

Відповідно до частини другої статті 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - ОСББ, об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Частиною другою статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України.

Згідно з частиною першою статті 85 ЦК України непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками.

Отже, зазначений Закон визначає ОСББ як юридичну особу, створену власниками для сприяння використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна.

Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад (частина перша статті 98, частина перша статті 99 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори.

Зазначені положення кореспондуються і з пунктами 3.1, 3.2 Статуту ОСББ.

Відповідно до п. 3.3. Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Микільсько-Слобідська 2б», до виключної компетенції загальних зборів належать: затвердження статуту об`єднання, внесення змін до нього; обрання членів правління об`єднання; питання про використання спільного майна; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; попереднє погодження умов договорів, укладених на суму, що перевищує двісті тисяч гривень, а також договорів, предметом яких є цінні папери, майнові права або спільне майно співвласників чи їх частина; визначення порядку сплати, переліку та розмірі внесків і платежів співвласників; прийняття рішення про реконструкцію та ремонт або про зведення господарських споруд; визначення розміру матеріального та іншого заохочення голови та членів правління; визнання обмежень на користування спільним майном; обрання та відкликання управителя, затвердження та зміна умов договору з управителем, прийняття рішення про передачу функцій з управління спільним майном будинку повністю або частково асоціації об`єднання співвласників багатоквартирного будинку; прийняття рішень про заснування інших юридичних осіб або участь у товариствах; визначення та затвердження внутрішніх правил використання та утримання приміщень загального користування і прибудинкової території для всіх мешканців; надання згоди на укладання кредитного договору, договору позики на суму, яка не перевищує двісті тисяч гривень.

Виконавчим органом об`єднання є правління, яке обирається і підзвітне загальним зборам. Правління здійснює керівництво поточною діяльністю об`єднання та має право приймати рішення з питань діяльності об`єднання, визначених цим Статутом (пункт 3.12 Статуту ОСББ).

Судом першої інстанції установлено, що за змістом протоколу загальних зборів ОСББ «Микільсько-Слобідська 2-Б», які відбулись 01 жовтня 2017 року, вбачається, що загальна кількість співвласників багатоквартирного будинку становить 338 особи, загальна площа всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку - 27039,17 кв.м., у зборах взяли участь особисто та/або через представників співвласники, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення багатоквартирного будинку загальною площею 5570,03 кв.м., у письмовому опитуванні взяли участь особисто та/або через представників співвласники в кількості 200 осіб, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення багатоквартирного будинку загальною площею 16 122,60 кв.м.

Згідно порядку денного загальних зборів, на обговорення та голосування були поставлені наступні питання: 1) організаційні питання обрання голови та секретаря зборів та лічильної комісії; 2) затвердження порядку денного; 3) визначення ПАТ «Київенерго» виконавцем послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води та електричної енергії; 4) визнання ПрАТ «АК «Київводоканал» виконавцем послуг з водопостачанням та водовідведенням; 5) прийняття рішення по прийому будинку на балансі (в управління) ОСББ «Микільсько-Слобідська 2б»; 6) визначення форми управління багатоквартирним будинком; 7) обговорення та визначення суми одноразового внеску на першочергові потреби ОСББ «Микільсько-слобідська 2б» та способу його внесення; 8) визначення та затвердження порядку сплати, переліку та розмірі внесків і платежів співвласників житлових приміщень ОСББ «Микільсько-слобідська 2б»; 9) визначення та затвердження порядку сплати, переліку та розмірів внесків платежів співвласників нежитлових приміщень ОСББ «Микільсько-слобідська 2б»; 10) обрання та затвердження кошторису об`єднання на 2017-2018 р.р.; 11) обговорення надання в оренду чи користування допоміжних приміщень, конструкцій; 12) проведення інвентаризації площ для реклами (ліфти, холи першого поверху, дошки оголошень); 13) проведення інвентаризації технічної та іншої передбаченої законодавством документації на будинок, обладнання будинку, а також документа, на підставі якого багатоквартирний будинок прийнято в експлуатацію, технічного паспорта, планів інженерних мереж; 14) питання провадження поіменного письмового голосування.

Вирішуючи спір в порядку цивільного судочинства про визнання протиправним та скасування рішення загальних зборів, оформленого протоколом від 23 жовтня 2019 року, суди першоїх інстанції не звернув уваги на те, що позивачі є власниками нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку, а спір стосується захисту їх прав, як співвласників майна багатоквартирного будинку, порушених, на їх думку протиправним проведенням загальних зборів та вирішенням на них питань, які пов`язані з діяльністю та управлінням ОСББ «Микільсько-Слобідська 2-Б»,а тому цей спір є найбільш наближеним до спорів, пов`язаних з діяльністю, управлінням або припиненням діяльності юридичної особи, а отже підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Вказаний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 755/4488//19.

Схожі правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 813/6286/15, від 06 лютого 2019 року у справі № 462/2646/17, 02 жовтня 2019 року у справі №501/1571/16-ц, від 26 лютого 2020 року у справі № 473/2005/19, постановах Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 127/14625/16-ц, від 15 квітня 2020 року у справі № 758/8634/17, від 02 лютого 2021 року у справі № 755/21681/15-ц.

Доводи представника позивачів, викладені у запереченні щодо закриття провадження у справі про те, що спір стосується скасування установчих зборів, а тому підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, є неспроможними, оскільки на порядок денний загальних зборів були винесені питання, що стосуються діяльності органів управління ОСББ «Микільсько-Слобідська 2-Б», як юридичної особи, та безпосередньо пов`язані із діяльністю та управлінням зазначеною юридичною особою.

Суд не перевірив належним чином характер правовідносин, що виникли між сторонами, не врахував висновків Великої Палати Верховного Суду, не звернув уваги на те, що спір між сторонами виник у зв`язку із здійсненням ОСББ господарської діяльності та помилково розглянув спір у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

У разі закриття судом апеляційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 цього Кодексу суд за заявою позивача в порядку письмового провадження постановляє ухвалу про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. У разі наявності підстав для підсудності справи за вибором позивача у його заяві має бути зазначено лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору.

Разом з тим, апеляційний суд приходить до висновку про скасування заходів процесуального примусу, застосованих за ухвалою Київського апеляційного суду від 31.03.2021 у вигляді штрафу в розмірі 2270 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 148 ЦПК України, суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) наддала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов'язків.

Оскільки апеляційний суд приходить до висновку про закриття провадження у справі, то заходи процессуального примусу підлягають скасуванню

Керуючись ст. ст. 148, 367, 368, 374, 377, 381-383 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2020 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Микільсько - Слобідська 2Б» про визнання протиправним та скасування рішення загальних зборів закрити.

Роз`яснити позивачам, що розгляд зазначеної справи віднесено до юрисдикції господарського суду та, що протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови, вони можуть звернутися до Київського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Скасувати заходи процессуального примусу застосовані ухвалою Київського апеляційного суду від 31 березня 2021 року до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Микільсько - Слобідська 2Б».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 8 липня 2021 року.

Суддя-доповідач

Судді: