Справа № 306/753/21
Провадження № 2/306/474/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

02 липня 2021 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої - судді Тхір О.А.,

з участю секретаря судового засідання Станкович Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ Фінансова компанія ОКЛЕНД, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни, третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Хрипта Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 10852 від 15.03.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на початку травня 2021 року йому стало відомо, про те, що відносно нього відкрито виконавче провадження № 65359881 від 07.05.2021 року, приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Хрипта О.О., Зазначає, що у виконавця отримав копії документів, а саме: заявку на відкриття виконавчого провадження, кредитний договір та виконавчий напис № 10852, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. Вказує на те, що згідно з виконавчим написом №10852 від 15.03.2021 року з нього підлягає стягнення на користь ТОВ «ФК «ОКЛЕНД» невиплачених коштів у строк відповідно до умов кредитного договору № 001-06028-020913 від 02.09.2013 року (строк погашення якого складав 364 дня). Зауважує, що згідно з розрахунком вказаним у виконавчому написі заборгованість розрахована за період з 22.05.2018 року по 27.01.2021 року у сумі 17249 (сімнадцять тисяч двісті сорок дев`ять) гривень 27 коп. Вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України, а саме: ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, порушено порядок здійснення виконавчого напису - відсутні належні і допустимі документальні докази на підтвердження факту направлення вимоги або повідомлення про наявність заборгованості, вказує, що рекомендованим листом у встановленому порядку не повідомлявся. Зауважує, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Зауважує, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку па підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»), а безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Посилається на те, що згідно з оспорюваним виконавчим написом звернуто стягнення з нього на користь ТОВ «ФК» ОКЛЕНД» незаконно, та безпідставно стверджується, що нібито воно є правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Дельта Банк». Зауважує, що ПАТ «Дельта Банк» ліквідовано 02.10.2015 р., однак договором про відступлення прав вимог за кредитним договором № 31/К від 06.10.2017р. право вимоги перейшло до Нового Кредитора - ТОВ «РОСВЕНІНВЕСТ УКРАЇНА», де в подальшому було укладено договір факторингу. Зазначає, що не отримував письмової вимоги (повідомлення) від банку, а тому, з вказаних підстав не визнає розмірів заборгованості у тому числі відсотків та комісії, вважає їх надмірно великими та необґрунтованими, приватний нотаріус не є фахівцем у галузі економіки та фінансів щоб бездоганно перевірити та визначити суми, які підлягають стягненню за кредитним договором, відповідач ТОВ «ФК «ОКЛЕНД», не додав приватному нотаріусу належним чином оформлений розрахунковий документ, який підтверджує факт видачі/перерахування кредитних коштів та згідно якого можна було б встановити суму, яку надав/перерахував позивачу згідно кредитного договору, та вважає, що виконавчий напис №10852 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ОКЛЕНД» заборгованості у сумі 17249,27 грн., вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною підлягає визнанню в судовому порядку таким, що не підлягає виконанню, адже вчинений поза межами строку дії договору, поза межами строку позовної давності, та заборгованість вказана фінансовою компанією не є безспірною.

Відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 21 травня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 17 червня 2021 року, яке в останнє відкладено на 02 липня 2021 року.

Відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 26 травня 2021 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову, а саме: зупинино стягнення на підставі виконавчого напису № 10852 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ Фінансова компанія ОКЛЕНД заборгованості у сумі 17 099, 27 грн., вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною.

Позивач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, у матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача ТОВ Фінансова компанія ОКЛЕНД, відповідач- приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н. С. судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового засідання повідомлялися судом неодноразово, відзиву від них не надходило.

Третя особа Приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Хрипта О. О. в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, повідомлявся про розгляд справи за адресою, вказаною позивачем, та на адреси, які зазначені в загальному доступі в мережі Інтернет.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Враховуючи положення ст. ст. 274, 280 ЦПК України розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та в заочному порядку, про заочний розгляд судом 02.07.2021 року поставлено ухвалу.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, про заочний розгляд справи судом 02.07.2021 року постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судових засідань.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді справи в судовому процесі на засадах змагальності, як того вимагає ст. 12 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, відповідно до яких кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 12 ЦПК України).

Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідно до копії заяви № 001-13 укладеної між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 , останньому видано картку № НОМЕР_1 та банк надав клієнту кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії та на день укладення цього договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 10000 гривень, строком на 364 календарні дні.

15 березня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною було вчинено виконавчий напис (зареєстрований за №10852 від 15.03.2021), яким примусово стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ОКЛЕНД» невиплачених у строк відповідно до умов кредитного № 001-13 від 02.09.2013 року, укладеного з ПАТ «Дельта Банк», право вимоги від якого перейшло до Нового кредитора ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», відповідно до Договорів про відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 142/К та № 143/К від 26.01.2018 року. В подальшому, 30.12.2020 року, між ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «УНО КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу № 1-30/12, на підставі якого ТОВ «ФК «УНО КАПІТАЛ» набуло право вимоги Нового кредитора.

З виконавчого напису, крім того встановлено, що 27.01.2021 року між ТОВ «ФК «УНО КАПІТАЛ» та ТОВ «ФК «ОКЛЕНД» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 2-27/01, за яким ТОВ «ФК «ОКЛЕНД» набуло право Нового кредитора до боржника за кредитним договором. У виконавчому написі зазначено, що строк платежу за кредитним договором настав, та що боржником допущено прострочення платежів, стягнення заборгованості проводиться за період з 22.05.2018 року по 27.01.2021 року. Зазначено, що сума заборгованості становить 17099,27 гривень, що складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 9965,63 грн грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 6083,64 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 1050,00 грн.. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати зі стягувача в розмірі 150,00 грн, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача становить 17249,27 грн.

Так, у виконавчому написі вказано, що він набирає чинності з дня його вчинення, тобто з 15 березня 2021 року, та має бути пред`явлений до виконання до органів та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень, протягом трьох років з дня його вчинення.

Копії договорів про відступлення прав вимоги та копія договору факторингу в матеріалах справи відсутні, до виконавчого напису, як невід`ємна його частина, не приєднані.

07.05.2021 року Приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Хриптою Олександром Олександровичем відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 10852 від 15.03.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною про стягнення з ОСОБА_1 суми грошових коштів у розмірі 17 249, 27 грн. (заборгованість за договором та суми сплати за вчинення виконавчого напису) на користь ТОВ «ФК «ОКЛЕНД».

Відповідно до постанови приватного виконавця від 21.05.2021 звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника ОСОБА_1 .

Зі змісту позовної заяви встановлено, що підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивач зазначив наявність спору щодо його заборгованості, вчинення виконавчого напису після анулювання права нотаріуса Хара Н.С. на вчинення нотаріальних дій, вчинення виконавчого напису після спливу трьох років позовної давності, вчинення виконавчого напису з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат».

Відповідно до ст. ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1ст. 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат»(далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено умови вчинення виконавчих написів, згідно із якими нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис ,законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29червня 1999року №1172 переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводяться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, для одержання виконавчого напису подаються нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1цього переліку).

Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до ст.89Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Приватним нотаріусом та відповідачем до суду не було надано копії документів, які стали підставою для видачі виконавчого напису.

Будь-яких документів, оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору, розрахунків заборгованості, виписок з рахунку позичальника, з яких можливо було би дійти висновку про наявність заборгованості і її безспірність, суду надано не було.

Також, у виконавчому написі міститься посилання на Договори відступлення прав вимоги №142/К та №143/К від 26.01.2018 року, Договір факторингу №1-30/12, Договір про відступлення права вимоги №2-27/01, копії таких договорів до виконавчого напису, як невід`ємної частини договору, суду надано не було, внаслідок чого взагалі неможливо дійти висновку про набуття права вимоги у відповідача за даним кредитним договором.

Таким чином, дослідивши зібрані докази і оскаржуваний виконавчий напис приватного нотаріуса, судом встановлено, що вимоги до його оформлення, передбачені чинним законодавством України, приватним нотаріусом не виконані, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, чим порушив норми ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.1 Переліку.

Згідно ст.50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»).

Так, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором.

Згідно з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 у справі № 754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

У Постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 у справі № 910/5226/17 зазначено, що належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»

Як зазначено у ст. 90 Закону «Про нотаріат», стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Зі змісту постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2018 року по справі № 564/2199/15-ц вбачається, що після направлення відповідачу письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості кредитний договір припиняє свою дію, а позивач втрачає можливість нарахування та стягнення відсотків за кредитним договором.

Зазначені висновки містяться також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18).

Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого (постанова Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17). При цьому лише та обставина, що у виконавчому написі зазначено більшу суму заборгованості за кредитом, ніж у повідомленні, не свідчить про наявність спору про розмір заборгованості (постанова Верховного Суду України від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15). Під час розгляду справ такої категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення вказаної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову.

Крім того, при розгляді справи судом встановлено, що у виконавчому написі і в поданих заявником нотаріусу документах відсутня інформація, яка би безсумнівно встановлювала, що заборгованість, яку пропонується стягнути з позичальника, виникла виключно в межах строку дії договору та в межах строку позовної давності, оскільки заява підписана позичальником 02.09.2013 року, строк дії кредит ного ліміту обумовлено на 364 календарні дні, і будь-яких умов про збільшення строку позовної давності заява не містить.

У виконавчому написі нотаріусом не зазначено, коли настав строк платежу за кредитним договором.

За таких обставин, суд вважає, що нотаріусом не дотримано також вимоги закону щодо можливості вчинення виконавчого напису лише за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Крім того, суд бере до уваги й те, що Наказом Міністерства юстиції України від 12.03.2021 року відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату № 5 від 19.02.2021 року та на підставі підпункту «е» пункту 2 частини першої статті 12 Закону України «Про нотаріат», а саме: у зв`язку з неодноразовими порушеннями нотаріусом законодавства при вчиненні нотаріальних дій, які встановлені рішеннями судів, що завдало шкоди фізичним і юридичним особам, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 17.01.2008 року за № 6685 на ім`я ОСОБА_2 було анульоване.

Тобто, приватний нотаріус Хара Н.С. 15.03.2021 року вчинила виконавчий напис вже після анулювання12.03.2021 року її права на здійснення нотаріальної діяльності та вчинення нотаріальний дій.

Виходячи з викладеного, беручи до уваги недоведеність відповідачем факту подання нотаріусу документів на підтвердження безспірної заборгованості позивача, а також заперечення позивача щодо наявності безспірної заборгованості перед фінансовою компанією, суд доходить висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса вчинено з порушенням норм чинного законодавства, тому підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Отже, позовні вимоги, заявлені позивачем до ТОВ «Фінансова компанія «ОКЛЕНД» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню слід задовольнити.

В частині задоволення позовних вимог, заявлених до приватного нотаріуса КМНО Хара Наталії Станіславівни, слід відмовити, виходячи з того, що в даних категоріях спорів нотаріуси є неналежними відповідачами.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.6 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмови у їх вчиненні» (лист ВССУ від 07.02.2014) справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Інакше кажучи, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами, як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Рішення у таких справах фактично жодним чином не впливають на нотаріусів.

Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141ЦПК України у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача ТОВ «ФК «ОКЛЕНД» на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім, та які складаються з судового збору в розмірі 908,00 грн. та судового збору в розмірі 454,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.256,257,261,265 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», ст.ст. 2,10,76-81,141, 247, 259, 263-265, 268, 273,274,279 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ Фінансова компанія ОКЛЕНД, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни, третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Хрипта Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,- задовольнити частково.

Виконавчий напис від 15 березня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 10852, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ Фінансова компанія ОКЛЕНД заборгованості у сумі 17 249 (сімнадцять тисяч двісті сорок дев`ять) грн. 27 коп. - визнати таким, що не підлягає виконанню.

В задоволенні позовних вимог, заявлених до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни відмовити.

Стягнути з ТОВ Фінансова компанія ОКЛЕНД () на користь ОСОБА_1 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 26 травня 2021 у справі продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Закарпатського Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Відомості про учасників справи:

Ім`я позивача: ОСОБА_1 , мешканець АДРЕСА_1 (на даний час Мукачівського району), РНОКПП НОМЕР_2 .

Найменування відповідача: ТОВ Фінансова компанія ОКЛЕНД, адреса, 04060, м. Київ, вул. Ризька, 73Г, оф. 7, .

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, 01032, м. Київ, Тарасівська, 18/12, Голосіївського району.

Треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:

Приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Хрипта Олександр Олександрович, м. Мукачево, вул. Штефана Августина, 25/2, оф.36

Суддя Свалявського районного суду

Закарпатської області О.А.Тхір

Рішення в повному обсязі складено та підписано 07.07.2021 року