Справа № 344/5640/19
Провадження № 6/344/165/21
У Х В А Л А

03 березня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Татарінової О.А.,

секретаря Кондратів Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду у цивільній справі № 344/5640/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

18.02.2021 року на адресу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області надійшла заява ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду у цивільній справі № 344/5640/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя. В обгрунтування заяви зазначив, що на даний час для нього існують ускладнення щодо виконання рішення суду, оскільки він тимчасово не працює, на даний час хворіє і потребує постійного лікування. Щомісячно сплачує аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей. Крім того, у провадженні Івано-Франківського міського суду перебуває цивільна справа, задоволення якої призведе до виникнення заборгованості ОСОБА_2 , яка значно перевищує суму заборгованості, яку він зобовязаний сплатити.

В судовому засіданні заявник та його представник вимоги заяви підтримали та просили її задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник просили відмовити в задоволенні поданої заяви, посилаючись на письмові заперечення.

Суд, дослідивши матеріали заяви та цивільної справи, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 17.11.2020 року рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково. В порядку поділу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 67,8 кв.м. В порядку поділу спільного майна подружжя виділено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , автомобіль марки MERCEDES-BENZ С220, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 . Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію за 1/2 частину вартості автомобіля в розмірі 172282 гривні 78 копійок.

На виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсації за 1/2 частину вартості автомобіля в розмірі 172282 гривні 78 копійок видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження. Дані обставини сторонами не оспорюються.

Відповідно до ч. 1-5 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

У ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Аналогічні роз`яснення містяться у п. 10 Постанови Верховного Суду України № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26 грудня 2003 року з наступними змінами і доповненнями, задоволення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Такі обставини є виключними, тобто такими, що унеможливлюють виконання рішення суду в силу непередбачуваних обставин, що настали під час здійснення виконання судового рішення.

Відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому.

Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконане повністю.

При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, п. 40 зазначається, що …право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Посилання заявника на відсутність заробітку, не може бути прийнята до уваги, оскільки суд має враховувати матеріальний стан особи ( ОСОБА_1 на праві власності належить декілька обєктів нерухомості, автомобіль). Належних доказів щодо наявності тяжкого захворювання та необхідності лікування ОСОБА_1 суду не надано. Крім того, обовязок заявника щодо утримання двох неповнолітніх дітей не є обставиною, що істотно ускладнює виконання рішення.

За наведених обставин, суд вважає, що підстав для задоволення заяви про відстрочення виконання рішення не встановлено, оскільки заявником не доведено наявності виключних обставин, які б утруднювали або робили неможливим виконання рішення у порядку, який передбачений законодавством, а тому подану заяву про відстрочку виконання рішення суду слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 18, 80, 354, 435 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Суддя О.А. Татарінова