Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/1141/21
Провадження № 2/945/765/21
УХВАЛА

08 липня 2021 року

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Шаронова Н.О., розглянувши заяву про самовідвід судді Шароновій Н.О. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Миколаєві про визнання дій неправомірними, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

встановив:

06 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Миколаєві про визнання дій неправомірними, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 липня 2021 року вказана цивільна справа розподілена головуючому судді Шароновій Н.О.

08 липня 2021 року головуючим суддею Шароновою Н.О. заявлено самовідвід, оскільки, з позивачем ОСОБА_1 вони перебувають в добрих дружніх стосунках. Наведена обставина може викликати сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Вважаю, що заяву про самовідвід слід задовольнити, виходячи з такого.

Згідно з положеннями п. 5) ч. 1 ст. 36 Цивільного процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 pоку № 2006/23, перед розглядом справи (про який відомо, що він відбудеться, або це тільки передбачається) суддя утримується від будь - яких коментарів, що могли б, виходячи з розумної оцінки ситуації, якимось чином вплинути на хід цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи щодо певної особи чи питання (п. 2.4).

У § 56 рішення Європейського суду з прав людини від 06 березня 2018 року в справі «Михайлова проти України», заява № 10644/08 суд нагадує, що «безсторонність», як правило, означає відсутність упередженості або необ`єктивності, а її існування або відсутність можуть встановлюватися різними шляхами. Відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, при якому мають ураховуватись особисті переконання та поведінка конкретного судді (тобто чи мав суддя будь-які особисті упередження або чи був він об`єктивним у цій справі); та (іі) об`єктивним критерієм, тобто шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд (та, серед інших аспектів, його склад) достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., наприклад, рішення у справі «Моріс проти Франції» [ВП] (Morice v. France) [GC], заява № 29369/10, пункт 73, ЄСПЛ 2015, з подальшими посиланнями). У контексті об`єктивного критерію, крім поведінки судді слід визначити, чи існують переконливі факти, які можуть викликати сумніви щодо його або її безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у відповідній справі обґрунтована причина побоюватися, що конкретний суддя або орган, який засідає у якості суду, є небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати таке побоювання об`єктивно обґрунтованим (там само, пункт 76). Об`єктивний критерій в основному стосується ієрархічних чи інших зв`язків між суддею та іншими учасниками провадження. У зв`язку з цим навіть зовнішні прояви мають певну важливість, або іншими словами, «правосуддя має не лише здійснюватися, має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (так само, пункти 77 та 78).

За вказаних обставин, суддя вважає, що наявність добрих дружніх стосунків з позивачем ОСОБА_1 може вплинути на існування гарантій для того, щоб виключити будь - який обґрунтований сумнів у безсторонності суду, у тому числі, від стороннього впливу, а тому таке побоювання суддя вважає об`єктивно обґрунтованим.

За таких обставин, з метою виключення будь - яких сумнівів щодо неупередженості головуючого судді Шаронової Н.О., вважаю за необхідне задовольнити заяву про самовідвід.

Керуючись п. 5) ч. 1 ст. 36, ч. 1 ст. 39, ст. 40, ч. 1 ст. 41, ч. 1 ст. 260 Цивільного процесуального кодексу України, -

постановив:

Заяву про самовідвід судді Миколаївського районного суду Миколаївської області Шаронової Н. О. у цивільній справі № 945/1141/21 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Миколаєві про визнання дій неправомірними, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - задовольнити.

Цивільну справу № 945/1141/21 (провадження № 2/945/765/21) за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Миколаєві про визнання дій неправомірними, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, передати до канцелярії Миколаївського районного суду Миколаївської області для визначення у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України, іншого складу суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. О. Шаронова

08.07.2021