Справа №173/1656/20
Провадження №2/173/34/2021
Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області
В складі: головуючого - судді Петрюк Т.М.
При секретареві Рудовій Л.В.
За участю: позивача ОСОБА_1
Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального провадження, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа. що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Верхньодніпровська державна нотаріальна контора про розірвання договору довічного утримання ,-
29.09.2020 року до суду звернулася позивач ОСОБА_1 , з позовом про розірвання договору довічного утримання до відповідача ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Верхньодніпровська державна нотаріальна контора про розірвання договору довічного утримання
05.11.2020 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи.
06.11.2020 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального провадження в підготовче судове засідання на 21.12.2020 року.
21.12.2020 року розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкладений до 17.02.2021 року за клопотанням позивача.
17.02.2021 року проведене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду в судовому засіданні на 17.02.2021 року
Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.
17.02.2019 року в підготовчому судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення
Згідно заявлених позовних вимог позивач просить: розірвати договір довічного утримання, укладений між нею та відповідачкою, посвідчений державним нотаріусом Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Малашовою Г.В., зареєстрований в реєстрі за номером 5545. Скасувати заборону на відчуження житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , накладену 25 жовтня 2008 року державним нотаріусом Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Малашовою Г.В., зареєстровану в реєстрі за номером № 5547.
Застосувати наслідки розірвання договору довічного утримання та визнати за нею право приватної власності на житловий будинок. що розташований за адресою: АДРЕСА_1
В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на наступне: 25.10.2008 року між нею та відповідачкою був укладений договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Малашовою Г.В., зареєстрований в реєстрі за номером 5545 та накладено заборону на його відчуження, зареєстровану в реєстрі за № 5547.
У відповідності до п. 1 укладеного договору вона передала відповідачу належний їй на праві власності будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці 1046 кв.м., по фактичному користуванню. Зазначений будинок належав їй на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області 31.10.2001 року, зареєстрований за реєстром № 2076 та зареєстрованого в реєстрі права власності на нерухоме майно, запис № 3960 кн. 19, реєстраційний номер:24543493..
За умовами п. 6 договору відповідач взяла на себе обов`язок: повністю та довічно утримувати її, забезпечувати одягом, їжею, поміччю. Матеріальне забезпечення, яке щомісячно мало надаватись склало 480 грн., і підлягало виплаті в порядку, встановленому законом.
Проте з моменту укладення даного договору відповідач і не намагалась виконувати умови зазначеного договору, що й стало підставою звернення до суду.
Позивачка судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, давши пояснення, фактично установлені матеріалами справи. Також пояснила, що відповідачка до неї не приїздить не навідує її, будь-якої допомоги їй не надає, останнім часом навіть змінила номер телефону і вона не має будь-якого зв`язку з нею. В минулому році між нею та відповідачкою була домовленість, що остання приїде до неї і вони підуть до нотаріуса та розірвуть договір довічного утримання в добровільному порядку. Була визначена дата, коли це вони мають зробити, але відповідачка не приїхала і після того перестала виходити з нею на зв`язок. Відповідачука є її племінницею. Інших родичів у неї немає
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. відзив на позовну заяву не надала.
Третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилась, про дату час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів
Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.
За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором
При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.
Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.
Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини
Судом встановлено, що 25.10.2008 року між сторонами був укладений договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Малашовою Г.В., зареєстрований в реєстрі за номером 5545 та накладено заборону на його відчуження, зареєстровану в реєстрі за № 5547, що підтверджується копією договору довічного утримання.
У відповідності до п. 1 укладеного договору позивач передала відповідачу належний їй на праві власності будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці 1046 кв.м., по фактичному користуванню. Зазначений будинок належав їй на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області 31.10.2001 року, зареєстрований за реєстром № 2076 та зареєстрованого в реєстрі права власності на нерухоме майно, запис № 3960 кн. 19, реєстраційний номер: 24543493, що підтверджується я копіє договору дарування та витягом про реєстрацію права власності
За умовами п. 6 договору відповідач взяла на себе обов`язок: повністю та довічно утримувати її, забезпечувати одягом, їжею, поміччю. Матеріальне забезпечення, яке щомісячно мало надаватись склало 480 грн., які підлягали виплаті в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ст. 744 ЦК України - За договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно
Відповідно до ч. 1 ст. 749 ЦК України - У договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача.
Відповідно до ст. 751 ЦК України - Матеріальне забезпечення, яке щомісячно має надаватися відчужувачу, підлягає грошовій оцінці. Така оцінка підлягає індексації у порядку, встановленому законом.
Позивач зазначає, що відповідачем взяті на себе зобов`язання за довгором довічного утримання не виконуються з моменту укладання договору.
Даний факт підтверджується показаннями свідків: ОСОБА_3 , і ОСОБА_4 .
Так свідок ОСОБА_3 , в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивачки. Знає її з 2012-2013 року. Їй відомо, що позивачка весь час проживає одна. Ніхто її ніколи не навідував і будь-якої допомоги не надавав. Відповідачку вона ніколи у ОСОБА_5 не бачила. Останнім часом позивачка казала їй, що її племінниця не телефонує їй і з нею не спілкується. Вона часто відвідує позивачку, надає їй допомогу по господарству, купує продукти, просто спілкується з останньою.
Свідок ОСОБА_4 , в судовому засіданні пояснив, що він знає позивачку так як раніше працював водієм таксі, і позивачка часто користувалась його послугами, коли їздила купувати необхідні їй речі. Так вони познайомились і спілкуються приблизно 3-4 роки. Позивачка розповіла йому, що вона проживає одна, і рідних у неї немає. Тому він дав їй свій номер телефону та запропонував звертатись до нього, коли їй потрібно допомогти по господарству. Він за запрошенням позивачки допомагав їй прибирати в дворі, провести ремонтні роботи, тощо. Позивачка жалілась йому, що племінниця до неї не їздить, не допомагає та навіть по телефону не спілкується. Відповідачку він ніколи у ОСОБА_5 вдома не бачив.
Відповідно до п.1.ч.1 ст. 755 ЦК України - Договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини.
В судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт невиконання відповідачкою взятих на себе обов`язків за договором довічного утримання, що підтверджено поясненнями позивачки та поясненнями свідків.
Згідно ст. 76 ЦПК України - Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи..
У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України - Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є , показання свідків, письмові докази, речові, електронні докази і висновки експертів.
Відповідно до ст.ст 77-78 ЦПК України - Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідачем будь-яких доказів на спростування доводів позивача та на підтвердження факту виконання взятих на себе зобов`язань за довгором довічного утримання не надано.
На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення пощзовних вимог про розірвання договору довічного утримання.
Відповідно до ч. 1 ст. 756 ЦК України - У разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.
Так як судом ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог про розірвання договору довічного утримання, суд вважає, що підлягають задоволенню і позовні вимоги про відновлення у позивача права власності на майно, передане за договором довічного утримання, а сама на будинок з господарчими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . В зв`язку з відновленням права власності позивача на спірний будинок, суд вважає за можливе скасувати заборону на відчуження житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , накладену 25 жовтня 2008 року державним нотаріусом Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Малашовою Г.В., зареєстровану в реєстрі за номером № 5547.
Так як судом ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840 грн. 80 коп. грн.,
Керуючись ст. 12, 13, 89, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Верхньодніпровська державна нотаріальна контора про розірвання договору довічного утримання - задовольнити.
Розірвати договір довічного утримання, укладений 25 жовтня 2008 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 і ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 року народження, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 , посвідчений державним нотаріусом Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Малашовою Г.В., зареєстрований в реєстрі за номером 5545, скасувавши заборону на відчуження житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , накладену 25 жовтня 2008 року державним нотаріусом Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Малашовою Г.В., зареєстровану в реєстрі за номером № 5547.
Застосувати наслідки розірвання договору довічного утримання та визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 право приватної власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1
Стягнути з ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 року народження, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , 840 грн., 80 коп., на відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою завою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачами та/або подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення та/або апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги та/або заяви про перегляд заочного рішення, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги та/або заяви про перегляд заочного рішення, залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду

Повний текст рішення виготовлений 26.02.2021 року

Суддя Петрюк Т.М

Направлене до ЄДРСР: 26.02.2021 року

Дата набрання законної сили: 30.03.2021 року