Номер провадження: 22-ц/813/544/21
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О. А.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря - Бєляєвої О.К.,

переглянувши справу №521/20325/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, державного реєстратора Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскрова Олега Вікторовича, за участю третьої особи ОСОБА_2 про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, рішення про державну реєстрацію права власності за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2019 року у складі судді Михайлюка О.А., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 30 листопада 2018 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що в порядку спадкування на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 3 січня 2009 року в справі №2-1057/2009 є власником 51/400 частки домоволодіння АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 також в порядку спадкування на підставі цього ж судового рішення належить 51/400 частка вказаного домоволодіння. 12 квітня 2010 року ОСОБА_2 самочинно розпочала реконструкцію належного на праві спільної власності домоволодіння. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2013 року в справі №1519/2-1698/11 за поданим ним ОСОБА_1 та Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради позовом зобов`язано ОСОБА_2 знести самовільно побудовані приміщення та споруди, проте судове рішення не виконано, а у 2018 році йому стало відомо про отримання ОСОБА_2 декларації про готовність об`єкта до експлуатації та оформлення права власності на нерухоме майно. Посилаючись на надання декларації з порушенням вимог закону, відсутність реагування контролюючих органів на самочинну реконструкцію об`єкту зі зміною зовнішніх геометричних розмірів без надання Одеською міською радою земельної ділянки під забудову, прийняття державним реєстратором рішення про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на 51/400 частку домоволодіння на підставі рішення суду в справі №2-1057/2009 та декларації №ОД 98 від 30 січня 2015 року Департаменту ДАБІ в Одеській області, яку надано з порушенням вимог закону, позивач ОСОБА_1 просив:

скасувати реєстрацію декларації №ОД 98 від 30 січня 2015 року найменування об`єкта будівництва «Реконструкція частини житлового будинку без зміни геометричних розмірів та цивільного призначення: АДРЕСА_1 », видану ОСОБА_2 ;

скасувати рішення державного реєстратора Іскрова О.В. №25469020 від 26 березня 2018 року про державну реєстрацію права власності на 51/400 частини домоволодіння, розташованого за адресом: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 (т.1 а.с.1-5).

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 6 грудня 2018 року відкрито провадження в справі (т.1 а.с.73-74).

Відповідач Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради позов не визнав, зазначивши у відзиві, що в порядку реагування на заяви ОСОБА_1 щодо незаконного будівництва та експлуатації об`єкту, розташованого за адресом: АДРЕСА_1 , що полягало у відсутності у ОСОБА_2 документів, які надають право на виконання будівельних робіт та посвідчують готовність до експлуатації об`єкта будівництва, Управлінням здійснено заходи реагування, за наслідками яких ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за порушення містобудівного законодавства. Управлінням не здійснювалася реєстрація декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 30 січня 2015 року №ОД 98, оскільки до 4 жовтня 2016 року повноваження з державного архітектурно-будівельного контролю в місті Одесі здійснювала Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області на підставі поданих документів, відповідальність за повноту та достовірність яких несе замовник, в даному випадку ОСОБА_2 . Дії Управління обґрунтовані, здійснені в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та Законами України з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано, та без порушень прав позивача в процесі їх вчинення (т.1 а.с.80-86).

Позивачем ОСОБА_1 надано відповідь на відзив, за змістом якої підхід Управління як відповідача до спірного питання не відповідає вимогам діючого законодавства, зокрема, Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Управління, реалізуючи свої функції добросовісно, дотримуючись вимог законодавства, мало б скасувати реєстрацію оскаржуваної декларації у строк, передбачений законом за наявності тих порушень, які зазначенні в позові. Однак посадові особи відповідача, проявляючи бездіяльність та халатність у виконанні делегованих повноважень, знехтували вимогами закону, формально підійшли до вирішення питання, що призвело до порушення його прав та звернення до суду за їх захистом (т.1 а.с.119-120).

Відповідачем державним реєстратором Іскровим О.В. відзив не подано.

Третя особа ОСОБА_2 в особі представника заперечувала проти позову.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2019 року позов задоволено (т.1 а.с.158-160).

Висновок суду мотивовано тим, що замовником декларації надано недостовірні дані, у зв`язку з чим декларація про готовність об`єкта до експлуатації підлягає скасуванню та, як наслідок, скасування декларації є підставою для скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на нерухоме майно.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27 вересня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на рішення суду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову в позові (т.1 а.с.166-171).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в наступному. Позовні вимоги до Управління ДАБК Одеської міської ради про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, що відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного суду, викладеному в постанові від 4 липня 2018 року в справі №815/2439/15, у розумінні якого адміністративну юрисдикцію спору щодо декларації визначає те, що підлягають дослідженню не право власності особи на об`єкт нерухомості, а дії суб`єкта владних повноважень щодо надання дозвільного документа, тобто, підлягають дослідженню виключно владні, управлінські рішення та дії органу. Тому, вимоги ОСОБА_1 не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства. Крім того, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради не є належним відповідачем у справі, оскільки декларація про готовність об`єкта до експлуатації №ОД 98 від 30 січня 2015 року зареєстрована Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, а не Управлінням. Для скасування реєстрації декларації та рішення державного реєстратора ці реєстрація та рішення мають бути визнані неправомірними, за відсутності встановлення протиправності рішень такі рішення не можуть бути скасованими. Позивач зазначає, що йому в порядку спадкування на праві спільної власності належить 51/400 частка домоволодіння по АДРЕСА_1 на підставі рішення в справі №2-1057/2009, але при цьому на надає документів, які б підтверджували державну реєстрацію речового права на нерухоме майно. Обставини відсутності державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на 51/400 частку домоволодіння встановлені в судовому рішенні в справі №521/18794/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта нерухомого майна за адресом: АДРЕСА_2 , в переліку власників цього будинку ОСОБА_1 відсутній.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тим, що питання підсудності справи було вирішено ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2018 року та постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 7 листопада 2018 року в справі №1540/4837/18, де зазначено, що його вимоги про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, про скасування рішення про державну реєстрацію права власності підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства. Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради є належним відповідачем, так як на підставі Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та постанови Кабінету міністрів України «Деякі питання діяльності органів державного архітектурно-будівельного контролю» №671 від 19 серпня 2015 року здійснює з 4 жовтня 2016 року повноваження з державного архітектурно-будівельного контролю в м. Одесі. Спір є цивільно-правовим, посилання на практику адміністративного суду у необхідності встановлення протиправності рішень є недоречним. Право власності на 51/400 частку домоволодіння по АДРЕСА_1 набуто на підставі судового рішення в справі №2-1057/2009, що має чинність; крім того, за його як власника 51/400 частки домоволодіння позовом в справі №1519/2-1698/11 зобов`язано ОСОБА_2 знести самочинне будівництво (т.1 а.с.195-196).

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 3 листопада 2009 року в справі №2-1057/2009 за позовом ОСОБА_2 та позовом ОСОБА_1 :

визнано за ОСОБА_2 в порядку спадкування право власності на 51/400 частку домоволодіння АДРЕСА_1 та виділено частку в натурі: в літ. «А1-ж»: 3-2 коридор площею 2,8 кв.м, 3-3 житлова площею 10,5 кв.м, 3-4 житлова площею 9,3 кв.м, в літ. «а4»: 3-6 «а» частина кухні площею 5,85 кв.м, на земельній ділянці площею 78,0 кв.м;

визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування право власності на 51/400 частку домоволодіння АДРЕСА_1 та виділено частку в натурі: в літ. «А1-ж»: 3-4 санвузол площею 4,0 кв.м, 3-5 житлова площею 18,6 кв.м, в літ. «а4»: 3-6 «б» частина кухні площею 5,85 кв.м, на земельній ділянці площею 125,0 кв.м (т.1 а.с.8).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2013 року (описку виправлено ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2013 року), залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15 липня 2014 року, в справі №1519/2-1698/11 за позовом ОСОБА_1 та позовом Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради знесено за рахунок ОСОБА_2 самовільно побудовані за адресом: АДРЕСА_3 приміщення: прибудову до житлового приміщення, визначеного у технічному паспорті №210-189-21735 від 13 жовтня 2010 року під №3-6а, приміщення під №3-7, приміщення під №3-8 та кам`яну огорожу, побудовану ОСОБА_2 з боку АДРЕСА_2 , та кам`яну розділову огорожу між земельними ділянками за вказаною адресою, що знаходяться у користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (т.1 а.с.13-17, 18 19-21).

Рішення в справі №1519/2-1698/11 не виконано.

За інформацією Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 18 травня 2018 року в єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів наявна: декларація про готовність об`єкта до експлуатації №ОД 98 від 30 січня 2015 року, найменування об`єкта будівництва «Реконструкція частини житлового будинку без зміни геометричних розмірів та цільового призначення; АДРЕСА_1 »; замовником на об`єкт будівництва є фізична особа, технічний нагляд здійснював ОСОБА_4 , проектувальник ТОВ «БНД Проектний інститут» (), авторський нагляд ОСОБА_5 (т.1 а.с.28).

За інформацією Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 7 серпня 2017 року №1015-05/1-7782 в єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів Департаментом 30 січня 2015 року було зареєстровано декларацію №ОД 98 про готовність об`єкту до експлуатації «Реконструкція частини житлового будинку без зміни геометричних розмірів та цільового призначення; АДРЕСА_1 »; замовник ОСОБА_2 . Законами України «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» та постановами Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та від 13 квітня 2011 року №466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» (на час реєстрації декларації) передбачено, що для виконання будівельних робіт та введення в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних та дозвільних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю два примірника декларації відповідного додатку. Орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та забезпечує внесення зазначеної в декларації інформації до реєстру (т.1 а.с.29).

За інформацією Управління архітектури та містобудування від 22 серпня 2018 року №01-15/376п за даними журналу реєстрації дозволів на виконання будівельних робіт, виданих Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю м. Одеси, дозвіл від 18 червня 2005 року за №354/05 не значиться (т.1 а.с.37).

Декларація про готовність об`єкта до експлуатації («Реконструкція частини житлового будинку без зміни геометричних розмірів та цільового призначення, адреса: АДРЕСА_1 ») замовник ОСОБА_2 , зареєстрована Департаментом державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області 30 січня 2015 року за №ОД 98. В пункті 10 Декларації зазначено інформацію про дозвільні документи, а саме зазначено Дозвіл на виконання будівельних робіт, виданий інспекцією ДАБК м. Одеси 18 червня 2005 року за №354/05 (т.1 а.с.30-32).

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_2 належить на праві приватної власності (вид спільної власності: спільна часткова) 51/400 частка домоволодіння, об`єкт житлової нерухомості (об`єкт в процесі виділу частки), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, загальною площею 211,7 кв.м, житловою площею 127,1 кв.м, адреса: АДРЕСА_1 (складові частини об`єкта нерухомого майна: житловий будинок літ. «А» загальною площею 160,2 кв.м, житловою площею 102,5 кв.м; житловий будинок літ. «Б» загальною площею 51,5 кв.м, житловою площею 24,6 кв.м; літня кухня літ. «Д», «И», «Р»; сарай літ. «С», «М», «З», «К», «О», гараж літ. «П», душ літ. «Е», «Л», вбиральня літ. «Г», сарай літ. «Т», навіс літ. «Ж», огорожа №1-3, 5-7). Номер запису про право власності: 25469020 здійснено 26 березня 2018 року державним реєстратором Іскровим О.В. Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» на підставі: Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 3 листопада 2009 року в справі №2-1057/2009, Декларації про готовність об`єкта до експлуатації №ОД 298, виданої 30 січня 2015 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області. Запис внесений на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 40358414 від 28 березня 2018 року 14:51:40, ОСОБА_6 , Одеська обласна філія комунального підприємства «Центр державної реєстрації» (т.1 а.с.34-36, 174-177).

Позивачем ОСОБА_1 пред`явлено вимоги про скасування реєстрації декларації №ОД 98 від 30 січня 2015 року найменування об`єкта будівництва «Реконструкція частини житлового будинку без зміни геометричних розмірів та цивільного призначення: АДРЕСА_1 », виданої ОСОБА_2 ; скасування рішення державного реєстратора Іскрова О.В. №25469020 від 26 березня 2018 року про державну реєстрацію права власності на 51/400 частки домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .

Справу розглянуто в порядку цивільного судочинства.

Доводи апеляційної скарги щодо наявності спору, який підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, не приймаються.

Так, дійсно згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 4 липня 2018 року в справі №815/2439/15 щодо віднесення справи до юрисдикції адміністративних судів, про застосування якого зазначено в скарзі, йдеться про те, що Інспекція, реєструючи декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, не перевірила достовірність даних, викладених у ній, що замовником внесено в декларацію недостовірні відомості, що є підставою вважати об`єкт нерухомості самочинним будівництвом (оскаржувана реєстрація декларації була проведена з порушенням вимог чинного законодавства щодо внесення в декларацію недостовірних даних про дозвіл на виконання будівельних робіт та щодо правового статусу земельної ділянки, на якій розташований реконструйований об`єкт). Велика Палата Верховного Суду погодилась із доводами про те, що спір у справі не стосується права власності особи на об`єкт нерухомості, оскільки дослідженню підлягають дії Інспекції як суб`єкта владних повноважень щодо надання дозвільного документа.

Поряд з цим, є ряд правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 11 вересня 2019 року в справі №815/4789/16, від 13 листопада 2019 року в справі №522/6794/15-а, за змістом яких скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації віднесено до спорів, які вирішуються в порядку цивільного судочинства. Такий висновок ґрунтується на тому, що оспорювання рішення ДАБІ про реєстрацію декларації поглинається спором про речове право, тому скасування оскаржуваного рішення ДАБІ за умови реєстрації нерухомого майна особою, яка стала власником нерухомого майна, не призведе до поновлення прав та інтересів позивача. Спір у справі стосується не так правомірності дій при реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, як правомірності набуття особою права власності на об`єкт нерухомого майна, створений за результатами реконструкції об`єкту, тому захист порушеного права власності має вирішуватися в порядку встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

ОСОБА_1 є власником 51/400 частки домоволодіння, розташованого за адресом: АДРЕСА_1 . Право власності ОСОБА_1 , рівно як і ОСОБА_2 в порядку спадкування набуто на підставі судового рішення від 3 листопада 2009 року в справі №2-1057/2009; з визнанням права власності рішенням суду виділено кожному співвласнику в натурі певні приміщення у частці домоволодіння, яка спадкувалась. По факту ж за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно домоволодіння АДРЕСА_1 так і залишається об`єктом права спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та інших осіб (домоволодіння складається з двох житлових будинків літ. «А» та літ. «Б», господарських будівель і споруд). Та обставина, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, електронна версія якого ведеться з 1 січня 2013 року, відсутні дані про ОСОБА_1 як власника 51/400 частки нерухомого майна, розташованого за адресом: АДРЕСА_1 , не є підставою вважати, що у ОСОБА_1 відсутнє право приватної власності на набуті в порядку спадкування 51/400 частки нерухомого майна.

Електронний Реєстр прав власності на нерухоме майно був запроваджений наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5 «Про затвердження Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно», автоматичне перенесення записів з паперових носіїв інформації (реєстрових книг, що велись бюро технічної інвентаризації) ним не було передбачено, оскільки для реєстрації прав був встановлений заявочний принцип. Електронний Державний реєстр речових прав на нерухоме майно був запроваджений Міністерством юстиції 1 січня 2013 року, реєстратори комунальних підприємств бюро технічної інвентаризації на той час припинили виконання тимчасово делегованих державою повноважень у сфері державної реєстрації прав. Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також розробленими на його основі Положеннями про державну реєстрацію речових прав та Порядком ведення Державного реєстру речових прав також встановлений заявочний принцип проведення реєстрації прав. Частиною 3 статті 3 зазначеного Закону встановлено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

ОСОБА_1 право власності на 51/400 частку домоволодіння АДРЕСА_1 набуто на підставі судового рішення від 3 листопада 2009 року, на момент виникнення права діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації права, отже, «заявочним принципом» ОСОБА_1 наразі може звернутися до реєстратора для внесення інформації про нього як власника до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Доводи апеляційної скарги щодо недоведеності порушеного права через відсутність зареєстрованого в Реєстрі права власності ОСОБА_1 на частку майна не приймаються.

Оскільки ОСОБА_1 оскаржує рішення суб`єкта владних повноважень, яке фактично стосується права власності третьої особи ОСОБА_2 на реконструйований об`єкт нерухомого майна саме з підстав незгоди з фактом набуття відповідного права третьою особою на реконструкцію такого майна відповідно до наявних документів, то спірна реєстрація декларації про готовність об`єкта до експлуатації, яка здійснена 30 січня 2015 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області в порядку виконання владних повноважень, породжує права та обов`язки тільки для суб`єкта, якому вона адресована, тобто для ОСОБА_2 як замовника відповідної реконструкції.

Суд погоджується з тим, шо за таких обставин спір стосується не стільки правомірності дій Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області як суб`єкта владних повноважень, скільки правомірності здійснення третьою особою ОСОБА_2 реконструкції частини домоволодіння, що створює перешкоди позивачу ОСОБА_1 у користуванні належною йому частиною домоволодіння.

З урахуванням наведено, останніх висновків Великої Палати Верховного Суду, які орієнтують суди на цивільну юрисдикцію спору, спір у справі, що наразі переглядається, стосується захисту майнових інтересів, має приватноправовий характер, що унеможливлює розгляд цієї справи в порядку адміністративного судочинства.

Доводи апеляційної скарги щодо розгляду частини вимог в порядку адміністративного судочинства не приймаються.

Питання предметної юрисдикції в подібних правовідносинах Велика Палата Верховного Суду вирішувала у постановах від 13 червня 2018 року в справі №816/421/17, від 28 листопада 2018 року в справі №816/616/17, від 5 грудня 2018 року в справі №804/3091/18, від 20 вересня 2018 року в справі №813/1076/17, від 16 січня 2019 року в справі №815/1121/17 тощо.

Щодо самої Декларації про готовність об`єкта до експлуатації («Реконструкція частини житлового будинку без зміни геометричних розмірів та цільового призначення, адреса: АДРЕСА_1 ») замовника ОСОБА_2 , що зареєстрована Департаментом державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області 30 січня 2015 року за №ОД 98, то пункт 10 Декларації містить інформацію про дозвільні документи, а саме про Дозвіл на виконання будівельних робіт, виданий інспекцією ДАБК м. Одеси 18 червня 2005 року за №354/05.

При реєстрації Декларації не було перевірено інформацію замовника щодо дозволу на виконання будівельних робіт, як наслідок наявними в справі доказами підтверджено те, що Дозвіл на виконання будівельних робіт від 18 червня 2005 року за №354/05 не видавався.

Крім того, ОСОБА_2 стала власником 51/400 частки домоволодіння АДРЕСА_1 лише 3 листопада 2009 року, тобто з прийняттям рішення в справі №2-1057/2009, з огляду на що могла отримати дозвіл на виконання будівельних робіт з реконструкції частини будинку лише після набуття права власності на нерухоме майно.

Має місце й рішення від 11 жовтня 2013 року в справі №1519/2-1698/11 щодо знесення за рахунок ОСОБА_2 самочинно побудованого нею нерухомого майна по АДРЕСА_1 , рішення не виконано.

Мають місце реагування компетентних органів на самочинне будівництво ОСОБА_2 , притягнення її до відповідальності тощо.

Отже, підстави для скасування спірної декларації наявні, а оскільки така стала в тому числі й підставою для внесення державним реєстратором запису про право власності ОСОБА_2 на частку нерухомого майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, то спірне рішення реєстратора також підлягає скасуванню.

Згідно з Положенням про Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, затвердженим рішенням Одеської міської ради №3043-УП від 21 березня 2018 року, основними завданнями Управління є здійснення на території м. Одеси відповідно до закону державного архітектурно-будівельного контролю, виконання дозвільних та реєстраційних функцій у сфері містобудівної діяльності. Спірна декларація зареєстрована 30 січня 2015 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, яке наразі діяльності не здійснює в силу створення Управління, при цьому рішення суду Управлінням не оскаржується.

Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Учасники справи в судове засідання 10 червня 2021 року не з`явились, будучи належним чином повідомлені 13 травня 2021 року про дату, час та місце розгляду справи 10 червня 2021 року; позивачем ОСОБА_1 та представником ОСОБА_3 в інтересах третьої особи ОСОБА_2 надано суду заяви про розгляд справи за відсутності сторони (т.1 а.с.240-247).

Справа в провадженні суду з вересня 2019 року, призначалась в судові засідання на 9 квітня 2020 року, 12 листопада 2020 року, 13 травня 2021 року, 10 червня 2021 року, учасники справи мали процесуальний час для надання обґрунтування власних позицій. Отже, розгляд справи завершується за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи у сенсі положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, державного реєстратора Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскрова Олега Вікторовича, за участю третьої особи ОСОБА_2 про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, рішення про державну реєстрацію права власності залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 7 липня 2021 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Г.Я.Колесніков