Справа № 504/3290/15-ц
Номер провадження 2/504/90/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2021смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Жовтан П.В.,

за участю секретаря судових засідань - Сокурцової Т.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - адвоката Гудима І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до дачно-будівельного кооперативу «Золоті ключі» про захист честі та гідності, -

ВСТАНОВИВ:

31.08.2015р. ОСОБА_1 звернулася до Комінтернівського районного суду Одеської області із позовом до дачно-будівельного кооперативу «Золоті ключі» про захист честі та гідності. (т.1 а.с.2)

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.08.2015р. головуючим з розгляду вказаної справи визначено суддю Доброва П.В. (т.1 а.с.10).

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області Доброва П.В. від 04.09.2015р. відкрито провадження у вказаній справі та призначене судове засідання. (т.1 а.с.11)

Надалі, ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області Доброва П.В. від 03.10.2017р. у задоволенні заяви позивача про відвід судді відмовлено, прийнято самовідвід судді Доброва П.В. від участі у вказаній справі, матеріали справи передано до канцелярії суду для передачі на розгляд іншому судді (т.1 а.с.220).

Згідно протоколу повторно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.11.2017р. головуючим з розгляду вказаної справи визначено суддю Вінську Н.В. (т.1 а.с.222).

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області Вінської Н.В. від 10.11.2017р. прийнято дану справу до свого провадження та призначено судове засідання (т.1 а.с.223).

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 12.11.2018р. заяву ОСОБА_1 про відвід судді Комінтернівського районного суду Одеської області Вінської Н.В. задоволено, а справу передано до канцелярії суду для визначення судді для розгляду справи у порядку ст.33 ЦПК України. (т.2 а.с.53)

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу від 12.12.2018р., головуючим по справі визначено суддю Комінтернівського районного суду Одеської області Жовтан П.В. (т.2 а.с.56).

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області Жовтан П.В. від 19.12.2018р., прийнято дану справу до свого провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в загальному порядку спочатку зі стадії розгляду справи по суті, призначивши відкрите судове засідання. (т.2 а.с.57).

Так, позов обґрунтовано тим, що (згідно заяви про зміну позовних вимог, т.2 а.с.106-110), ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, яка знаходиться на території Фонтанської сільської ради Комінтернівського (Лиманського) району Одеської області на території ДБК «Золоті ключі» по АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку від 02.12.2008 року.

Її земельна ділянка знаходиться на території обслуговуючого кооперативу Дачно-будівельного кооперативу «Золоті ключі». 20.05.2015р. їй стало відомо про те, що в так званому Інформаційному бюлетені НОМЕР_3 «ІНФОРМАЦІЯ_2» на сторінці 20 відповідачем ДБК «Золоті ключі» була поширена наступна інформація: «Список должников по уплате членских взносов. Данные злостные неплательщики ставят под угрозу существование высокого уровня безопасности и комфорта в нашем поселке. Более того, данные лица продолжают без зазрения совести пользоваться предоставляемыми благами за счет остальных жителей поселка - своих соседей. Список лиц, с которыми ведутся судебные разбирательства за неуплату членских взносов: ФИО - ОСОБА_1 , Адрес - АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3, сумма задолженности - 105360 грн.»

Як зазначає позивач, поширену відповідачем інформацію вважає такою, що не відповідає дійсності та такою, що порочить її честь і гідність з огляду на наступне. Вона не є членом кооперативу, не має з ДБК «Золоті ключі» ніяких стосунків, її ділянка не підключена до інженерних мереж, заборгованості по сплаті членських внесків і комунальних платежів у неї немає і не може бути, оскільки вона не є і ніколи не була членом кооперативу. Поширюючи про неї відомості, що не відповідають дійсності, відповідач принижує її честь і гідність, намагається зганьбити її в очах громадськості. Помилкова інформація про позивача формує негативну громадську думку по неї, що доставляє їй моральні страждання і завдає значної шкоди її психічному стану, що вкрай негативно позначається на загальному стані її здоров`я. Щодо подання позову саме до ДБК «Золоті ключі» як відповідача, зазначає, що ДБК «Золоті ключі» є єдиним обслуговуючим кооперативом території, на якій розташована її земельна ділянка, що підтверджується схематичними планами з визначенням вулиць в Інформаційному бюлетені НОМЕР_3 «ІНФОРМАЦІЯ_2», крім того з рішень Фонтанської сільської ради вбачається, що вулицям на території ДБК «Золоті ключі» присвоювалися відповідні юридичні назви вулиць, сам факт поширення інформації щодо сплати/несплати членських внесків власниками земельних ділянок на території, що обслуговує ДБК «Золоті ключі», на думку позивача, є підтвердженням поширення інформації саме відповідачем, у віданні якого знаходиться обслуговування території, незалежно від того яким чином поширюється інформація - дана інформація стосується фінансово-господарської діяльності ДБК «Золоті ключі», вказаний Інформаційний бюлетень поширюється та розповсюджується на території кооперативу працівниками ДБК «Золоті ключі», контакти видавника - це контакти ДБК «Золоті ключі».

Коли позивач дізналася, що їй приписують борг понад 100 тис. грн., вона пережила моральне потрясіння та 08.07.2015р. подала до ДБК «Золоті ключі» заяву з пропозицією розмістити спростування не відповідних дійсності відомостей, що ганьблять її честь та гідність, проте відповідач жодним чином не відреагував на її пропозицію.

Вважає, що заподіяна їй моральна шкода має бути відшкодована шляхом письмового визнання відповідачем своїх неправомірних дій у вигляді складеного відповідачем листа на її ім`я з зазначенням про відсутність заборгованості.

Таким чином, звертаючись до суду із вказаним позовом, позивач просить визнати інформацію, поширену ДБК «Золоті ключі» в Інформаційному бюлетені НОМЕР_3 «ІНФОРМАЦІЯ_2», такою, що не відповідає дійсності, порочить її честь і гідність; зобов`язати ДБК «Золоті ключі» спростувати поширену недостовірну інформацію стосовно ОСОБА_1 шляхом повідомлення про ухвалене судове рішення у справі у випуску Інформаційного Бюлетеню тексту резолютивної частини рішення не пізніше місяця з дня набрання ним законної сили; зобов`язати ДБК «Золоті ключі» надіслати на адресу ОСОБА_1 рекомендований лист такого змісту: «Дачно-будівельний кооператив «Золоті ключі» визнає, що поширивши недостовірну інформацію про нібито наявну заборгованість у випуску Інформаційного Бюлетеня НОМЕР_3 «ІНФОРМАЦІЯ_2» заподіяв Вам моральну шкоду та цим листом підтверджує про відсутність будь-якої заборгованості ОСОБА_1 перед ДБК «Золоті ключі».

Представником відповідача ДБК «Золоті ключі» було надано до суду відзив, згідно якого останній вважає, що виходячи зі змісту позовних вимог позивачем належними та допустимими доказами не доведено факт поширення відповідачем інформації, що відповідно до положень закону може мати статус недостовірної та є такою, що порушує особисті немайнові права, чи завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, перешкоджає позивачу повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Позивачем не доведено, що ДБК «Золоті ключі» є автором інформації, яку позивач вважає недостовірною, поширеної у Інформаційному бюлетені НОМЕР_3 «ІНФОРМАЦІЯ_2», при цьому спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила цю інформацію. Крім того, відповідач звертає увагу на те, що фактичне твердження - це логічна побудова та викладення певного факту чи групи фактів. Факт - це явище об`єктивної дійсності, конкретні життєві обставини, які склалися у певному місці та часі за певних умов. Враховуючи, що факт сам по собі, є категорією об`єктивною, незалежно від думок та поглядів сторонніх осіб, його відповідність може бути перевірена та встановлена судом. Одночасно, відповідач вказує, що навіть якщо суд дійде висновку про доведеність авторства інформації, яку позивач вважає недостовірною, то за даними бухгалтерського обліку на дату існування інформації, яку позивач просить спростувати, така заборгованість обліковувалася, про що свідчить наявність судового спору між ДБК «Золоті ключі» та ОСОБА_2 (чоловіком позивача), справа 521/22923/14. Таким чином, на день розміщення такої інформації, яку позивач вважає недостовірною, існували спори між відповідачем, позивачем та її колишнім чоловіком про стягнення членських внесків, визначення розмірів та періоду нарахування, а отже факти, викладені в Інформаційному бюлетені є достовірними і не містять висловлювань, які порочать честь та гідність позивачки (т.2 а.с.167-168).

Позивач ОСОБА_1 надала суду заперечення (відповідь) на відзив, в якому вказала, що у відзиві згадуються судові спори, які не мають жодного відношення до неї та до даної справи. Відповідач зловживає своїми процесуальними правами, оскільки у позивача немає ніяких відносин з ДБК «Золоті ключі». Відповідач не надав жодного доказу, на який посилається.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_2 підтримав позов в повному обсязі та наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача - адвокат Гудима І.Б. був присутній в судовому засіданні 29.01.2019р., надалі, будучи належним чином повідомленим, в судові засідання не з`явився, у відзиві просив розглянути справу без участі представника відповідача.

Вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 02.12.2008р., ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,2498 га, розташованої на території Фонтанської сільської ради Комінтернівського (Лиманського) району Одеської області, ДБК «Золоті ключі» АДРЕСА_1 (1/2, АДРЕСА_2, АДРЕСА_3), цільове призначення - для індивідуального дачного будівництва (т.1. а.с.4).

В Інформаційному бюлетені НОМЕР_3 «ІНФОРМАЦІЯ_2» на сторінці 20, копія якого є в матеріалах справи була поширена наступна інформація: «Список должников по уплате членских взносов. Данные злостные неплательщики ставят под угрозу существование высокого уровня безопасности и комфорта в нашем поселке. Более того, данные лица продолжают без зазрения совести пользоваться предоставляемыми благами за счет остальных жителей поселка - своих соседей. Список лиц, с которыми ведутся судебные разбирательства за неуплату членских взносов: ФИО - ОСОБА_1 , Адрес - АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3, сумма задолженности - 105360 грн. (т.1 а.с.5-6).

Згідно відповіді ДБК «Золоті ключі» на ім`я ОСОБА_1 №80 від 21.09.2012р., остання не є членом (асоційованим членом) ДБК «Золоті ключі» (т.1 а.с.7).

08.07.2015р. ОСОБА_1 звернулася із листом до голови ДБК «Золоті ключі», в якому зазначила, що твердження, зазначені в бюлетені НОМЕР_3 «ІНФОРМАЦІЯ_2» на сторінці 20, є наклепом, адміністрація кооперативу нанесла їй образу та завдала шкоду її честі та гідності, публічно розповсюдивши про неї неправдиву інформацію (т.1. а.с.8).

Згідно копії висновку Бюро психологічних досліджень від 20.06.2019р., ОСОБА_1 показано продовження когнітивно-поведінкової терапії і потребується проведення повномасштабної соціально-психологічної експертизи для визначення подальших шляхів реабілітації, виявлених психічних порушень, змін в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявів, які перешкоджають її соціальному функціонуванню як особистості (т.2 а.с.192-200)

Дачно-будівельний кооператив «Золоті ключі», зареєстровано виконавчим комітетом Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, згідно рішення №141 від 24.12.2002р. (т.1.а.с.18).

ДБК «Золоті ключі» є неприбутковою організацією, що підтверджено копією рішення про внесення організацій (установ) до Реєстру неприбуткових організацій (установ) №105 від 05.02.2007р. (т.1. а.с.19).

З відповіді ДБК «Золоті ключі» №117 від 04.10.2016р., серед іншого зазначено, що ДБК «Золоті ключі» не являється засновником інформаційного бюлетеню «ІНФОРМАЦІЯ_2». ДБК «Золоті ключі не відомо про існування будь-якого печатного видання з назвою - Інформаційний бюлетень «ІНФОРМАЦІЯ_2», офіційної інформації про правовий стан керуючої компанії «ІНФОРМАЦІЯ_2» у ДБК «Золоті ключі» немає, ніяких договорів між компанією «ІНФОРМАЦІЯ_2» та яхт-клубом «Марина Сосновий берег», ДБК «Золоті ключі» не укладав , офіційних документів в яких зазначена назва котеджного селища «ІНФОРМАЦІЯ_2», що знаходиться при в`їзді на територію ДБК «Золоті ключі» кооператив немає (т.1 а.с.82).

З відповіді ДБК «Золотий берег» №39 від 16.08.2018р. вбачається, що ДБК «Золоті ключі» не є засновником бренду та немає відношення до назви «ІНФОРМАЦІЯ_2» (т.2 а.с.26).

Відповідно до роздруківки з БД «Зареєстровані в Україні знаки для товарів і послуг» бібліографічних даних на знак для товарів та послуг № НОМЕР_2 , за ключовою назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », власник - ОСОБА_4 , представник - ОСОБА_5 , індекси класифікації - операції з нерухомістю, агентства нерухомого майна, житлове керування, житлові контори, наймання (орендування) житла (квартир), керування нерухомим майном, лізингування (орундування) нерухомого майна, оцінювання нерухомого майна, посередництво тощо (т.2 а.с.123)

Згідно ст.32 Конституції України, кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту.

Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло.

Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст.201 ЦК України честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством

Згідно ч.ч.1, 4, 6, 7 ст.277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Якщо відповідь та спростування у тому ж засобі масової інформації є неможливими у зв`язку з його припиненням, така відповідь та спростування мають бути оприлюднені в іншому засобі масової інформації, за рахунок особи, яка поширила недостовірну інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Як зазначено у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 р. №1, відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. Якщо позов пред`явлено про спростування інформації, опублікованої в засобах масової інформації, то належними відповідачами є автор і редакція відповідного засобу масової інформації чи інша установа, що виконує її функції, оскільки згідно зі статтею 21 Закону про пресу редакція або інша установа, яка виконує її функції, здійснює підготовку та випуск у світ друкованого засобу масової інформації. У разі, коли редакція друкованого засобу масової інформації не має статусу юридичної особи, належним відповідачем є юридична особа, структурним підрозділом якої є редакція. Якщо редакція не є структурним підрозділом юридичної особи, то належним відповідачем виступає засновник друкованого засобу масової інформації. У випадку, коли інформація була поширена у засобі масової інформації з посиланням на особу, яка є джерелом цієї інформації, ця особа також є належним відповідачем. При опублікуванні чи іншому поширенні оспорюваної інформації без зазначення автора (наприклад, у редакційній статті) відповідачем у справі має бути орган, що здійснив випуск засобу масової інформації.

Згідно з положеннями ст.277 ЦК України і ст.81 ЦПК України обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

В постановах Верховного Суду від 08.08.2019 р. у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 р. у справі №235/499/17 зазначено, що аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову

Згідно ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так, позивачем ОСОБА_1 не доведено жодними належними та допустимими доказами , що інформація в Інформаційному бюлетені НОМЕР_3 «ІНФОРМАЦІЯ_2» на сторінці 20 була поширена саме відповідачем ДБК «Золоті ключі» .

Представник позивача ОСОБА_2 вважає, що ДБК «Золоті ключі» є належним відповідачем у справі (автором інформації в Інформаційному бюлетені НОМЕР_3 «ІНФОРМАЦІЯ_2»), оскільки ДБК «Золоті ключі» є єдиним обслуговуючим кооперативом на цій території, в бюлетенях «ІНФОРМАЦІЯ_2» відображена інформація про господарську діяльність ДБК «Золоті ключі», інформація про судові процеси є підтвердженням авторства відповідача, бюлетені розповсюджуються на території кооперативу, а на в`їзді на територію кооперативу мається надпис «Золотий берег», на лобовому склі автомобіля позивача наклеєна перепустка на територію ДБК «Золоті ключі, де вказано «ІНФОРМАЦІЯ_2», однак суд не може прийняти до уваги вказані твердження оскільки вони засновані на власних суб`єктивних припущеннях представника позивача, одночасно спростовуються довідками ДБК «Золоті ключі» №117 від 04.10.2016р., №39 від 16.08.2018р. (описаних вище), згідно яких ДБК «Золоті ключі» не являється засновником інформаційного бюлетеню «ІНФОРМАЦІЯ_2», не є засновником бренду та немає відношення до назви « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Допитані в судовому засіданні за клопотанням представника позивача свідки - сусіди позивача ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , пояснили, що на території ДБК «Золоті ключі» раз на три місяці надаються брошури про котеджне містечко, господарську діяльність. Дійсно в одному із так званих журналів, було розміщено інформацію про те, що ОСОБА_1 є боржником по членським внескам. Разом із тим, свідки вважають, що ОСОБА_1 їх побутове життя не порушує і взагалі, як їм відомо, не зобов`язана сплачувати внески, оскільки не є членом кооперативу. Разом із тим, свідки підтвердили, що їм невідомо чому журнал-брошура має назву «ІНФОРМАЦІЯ_2» і хто його видавник, при цьому підтвердили, що назва дачно-будівельного кооперативу - «Золоті ключі».

Таким чином, позивачем не надано об`єктивних та достеменних підтверджень того, що саме ДБК «Золоті ключі» є юридичною особою, яка поширила недостовірну інформацію, чи є автором Інформаційного бюлетеню НОМЕР_3 «ІНФОРМАЦІЯ_2», чи виконує функції редакції відповідного засобу інформації, чи є засновником даного друкованого засобу.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 р. №1, визначено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. З огляду на викладене, надаючи оцінку інформації, яка міститься в Інформаційному бюлетені НОМЕР_3 «ІНФОРМАЦІЯ_2», суд зазначає, що зі змісту зазначеного бюлетеню взагалі неможливо однозначно ідентифікувати особу, відносно якої така інформація стосується, оскільки у списку осіб, з якими ведуться судові процеси щодо несплати членських внесків із розміром заборгованості вказане лише прізвище ОСОБА_1 , а адреса вказана некоректно, тобто неможливо встановити, що поширена інформація стосується саме позивача ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 77 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що не стосуються предмета доказування. На підставі викладеного, суд не вбачає необхідності надавати оцінку твердженням сторін про розгляд іншими судами справ за позовом ОСОБА_2 до ДБК «Золоті ключі» про захист прав споживачів, а також позову про визнання шлюбного договору недійсним, оскільки дані справи жодного відношення до предмету спору за цим позовом не мають. За цих же підстав, суд не бере до уваги і не приймає в якості доказів інші Інформаційні бюлетені « ІНФОРМАЦІЯ_2» за інші періоди, надані представником позивача, оскільки вони не стосуються безпосередньо предмету доказування.

Також, суд звертає увагу на те, що представник позивача в судових дебатах наголошував на тому, що відповідач визнав факт розповсюдження ним інформації, яка є предметом судового розгляду, про що зазначив у відзиві, разом із тим вказане твердження не відповідає дійсності та засновано на суб`єктивній уяві представника позивача, оскільки у відзиві відповідач навпаки вважав, що позивачем не доведено, що ДБК «Золоті ключі» є автором інформації, яку позивач вважає недостовірною.

Встановивши з наданих сторонами та досліджених і оцінених в порядку ст.89 ЦПК України доказів фактичні обставини та беручи до уваги наведені норми права, враховуючи принцип змагальності сторін, суд вважає недоведеним, що права та інтереси позивача були порушені саме відповідачем, а тому слід відмовити у задоволенні позову.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволенню не підлягає, судовий збір не відшкодовується.

Керуючись ст.ст.12, 13, 18, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, ст.15, 201, 277 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до дачно-будівельного кооперативу «Золоті ключі» про захист честі та гідності - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суддя Жовтан П. В.