Справа№ 311/63/21
Провадження № 2/311/349/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

30 червня 2021 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Пушкарьової С.П.

за участю секретаря судового засідання Кари Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні, володінні та розпорядженні майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

До Василівського районного суду надійшла позовна заява, яка була уточнена 22 квітня 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні, володінні та розпорядженні майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько ОСОБА_1 та після своєї смерті залишив їм у спадок житловий будинок АДРЕСА_1 , який належить позивачам, згідно свідоцтв про право на спадщину за законом від 29 вересня 2020 року. Заповіту їх батько не склав, однак разом із ним на момент його смерті у його будинку АДРЕСА_1 була зареєстрована відповідачка ОСОБА_4 , яка не мала з батьком родинних відносин. За даною адресою відповідачка не мешкає з початку 2021 року, але добровільно зніматися з реєстрації з їхнього будинку не бажає, чим створює перешкоди у користуванні, володінні та розпоряджанні належним їм майном, тому вони просять усунути ці перешкоди шляхом позбавлення відповідача права користування житловим будинком.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 23 лютого 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.48).

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.59).

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.60).

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомила (а.с.56, 63).

Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 вересня 2020 року, посвідченого державним нотаріусом Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області Лисіковою М.Ю., зареєстрованого в реєстрі за №376 (а.с.16), Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 225966647 від 29 вересня 2020 року (а.с.17), свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 вересня 2020 року, посвідченого державним нотаріусом Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області Лисіковою М.Ю., зареєстрованого в реєстрі за №375 (а.с.18), Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 225966139 від 29 вересня 2020 року (а.с.19), свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 вересня 2020 року, посвідченого державним нотаріусом Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області Лисіковою М.Ю., зареєстрованого в реєстрі за №377 (а.с.20), Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 225967046 від 29 вересня 2020 року (а.с.21), позивачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 належить на праві приватної спільної часткової власності по 1/3 частині кожному житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається із довідки виданої Скельківською сільською радою Василівського району Запорізької області №1605 від 30 листопада 2020 року, гр. ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 03 квітня 2001 року по день своєї смерті та на день його смерті за даною адресою з ним була зареєстрована не родич ОСОБА_4 , 1968 р.н. (а.с.29).

Згідно довідки виданої Скельківською сільською радою Василівського району Запорізької області №1606 від 30 листопада 2020 року, гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.30).

Згідно акту перевірки реєстрації та проживання, складеного комісією у складі депутата Дніпрорудненської міської ради Ручки І.І. в присутності сусідів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , було проведено обстеження факту проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . В ході обстеження виявлено, що ОСОБА_4 , прописана за вищевказаною адресою, але з січня 2021 року фактично не мешкає за даною адресою (а.с.81).

Стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз норм статті 391 ЦК України дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України№6-709цс16 від 16 листопада 2016 року, постанові Верховного Суду №523/11084/16-ц від 06 червня 2018 року.

За таких обставин, оскільки відповідач ОСОБА_4 не є власником житла, членом сім`ї власників житла, фактично в спірному будинку не проживає, чим створює перешкоди позивачам у здійсненні прав власника, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити та усунути позивачам перешкоди в здійсненні права користування та розпорядження майном, а саме будинком АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_4 такою, що втратили право користування зазначеним житловим приміщенням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні, володінні та розпорядженні майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 ) такою, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим приміщенням - будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте Василівським районним судом Запорізької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області С.П. Пушкарьова