Справа № 522/7661/21
Провадження №2/523/3864/21
У Х В А Л А

"24" червня 2021 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Малиновський О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», за участю третіх осіб приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Наталії Станіславівни, приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяни Сергіївни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №38970 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. від 01.12.2020р.

Одночасно з пред`явленням позову позивач звернувся з заявою про забезпечення позову, у якій посилаючись на ту обставину що на теперішній час щомісячно відраховуються кошти на підставі виконавчого напису, який оспорюється, просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 64298248, відкритого 26.01.2021р. приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шевченко Т.С.

Заяву розглянуто за відсутності учасників справи у відповідність до ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається: одночасно з пред`явлення позову до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленим цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову допускається на будь якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У п. 7 цього зазначеної Постанови Пленуму ВСУ вказано, що питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні.

З урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення.

Згідно п.2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Вивчивши матеріали позовної заяви суддя вважає, що невжиття саме такого виду забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення оспорюваних прав позивача у разі задоволення вищевказаних позовних вимог, а заборона вчиняти певні дії, є обґрунтованою та співмірною заявленим позовним вимогам.

Даних щодо наявності підстав для зустрічного забезпечення, в тому числі з підстав, передбачених ст.154 ч.3 ЦПК України, суду не надано.

З урахуванням вище наведеного, беручи до уваги наявність позову за яким позивач оспорює виконавчий напис вчинений 01.12.2020року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. зареєстрований в реєстрі за №38970, а також ту обставину що невжиття забезпечення позову у вказаній справі може порушити майнові права та інтереси позивача до ухвалення судом рішення, а тому суддя приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягаю задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149-153, 261 ЦПК України,

У Х В А Л И В

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 64298248 відкритого 26.01.2021року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяною Сергіївною на підставі виконавчого напису приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. зареєстрований в реєстрі за №38970 від 01.12.2020року.

Копію ухвали для виконання направити до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяни Сергіївни (адреса: 65029, м.Одеса, вул. Балківська, 31 оф.7).

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту підписання її суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повної ухвали шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд міста Одеси.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повну ухвалу складено 24 червня 2021 року.

Суддя