Провадження №2-з/523/23/21
У Х В А Л А

"06" липня 2021 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Далеко К.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

23.06.2021 року ОСОБА_1 звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви.

23.06.2021 року позовна заява була розподілена системою автоматизованого розподілу на суддю Далеко К.О.

З 23.06.2021 року по 03.07.2021 року суддя Далеко К.О. перебувала на лікарняному.

Заявою про забезпечення позову заявник ОСОБА_1 просить:

-накласти арешт на нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , а також заборону на вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо даної квартири;

-накласти арешт на рухоме майно, що знаходиться у вищевказаній квартирі, а саме: телевізор плоский SAMSUNG, діагоналлю 56 дюймів, ринкова ціна 10 000 грн., телевізор плоский SAMSUNG, діагоналлю 42 дюйма, ринкова ціна 5 000 грн., ноутбук TOSHIBA, ринкова ціна 5 500 грн., ноутбук ASUS, ринкова ціна 5 500 грн., холодильник білий двохкамерний, ринкова ціна 4000 грн., м`яка мебель диван і два крісла, ринкова ціна 20 000 грн., обідній стіл розкидний, овальний і 8 стільців, ринкова ціна 8000 грн., шкіряний піджак жіночий бежевого кольору, ринкова ціна 6 000 грн.

Обґрунтовує заявник подану заяву тим, що має намір подати до суду позовну заяву про розірвання шлюбу та поділ майна. З чоловіком ОСОБА_2 заявник ОСОБА_1 не проживає разом. Її чоловік під-час сварок неодноразово погрожував, що у разі розірвання шлюбу, він здійснить відчуження квартири, яка є спільною сумісною власністю подружжя разом із речами, які знаходяться в ній, а гроші забере собі. ОСОБА_2 не впускає заявника до квартири, не відкриває двері та вчиняє дії, спрямовані на те, щоб не віддавати заявнику належні їй речі. Спільних дітей ОСОБА_2 також не впускає до квартири. Між сторонами виник спір та невжиття вказаних заходів забезпечення позову, в разі його задоволення, може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення.

Сторони до суду не викликались, в порядку ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, в провадженні якого перебуває справа, без виклику учасників справи.

Вивчивши матеріали заяви, суддя приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Майбутні вимоги позивача мають майновий характер, між сторонами виник спір щодо поділу спільного майна подружжя.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до частини першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, у пунктах 1, 2 частини першої якої передбачено, що позов може забезпечуватись: накладення арешту на майно та/або грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. [...] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. [...] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Судом встановлено, що предметом майбутнього спору між сторонами являється поділ наступного майна:

-квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

-рухомого майна, що знаходиться у вищевказаній квартирі, а саме: телевізор плоский SAMSUNG, діагоналлю 56 дюймів, ринкова ціна 10 000 грн., телевізор плоский SAMSUNG, діагоналлю 42 дюйма, ринкова ціна 5 000 грн., ноутбук TOSHIBA, ринкова ціна 5 500 грн., ноутбук ASUS, ринкова ціна 5 500 грн., холодильник білий двохкамерний, ринкова ціна 4000 грн., м`яка мебель диван і два крісла, ринкова ціна 20 000 грн., обідній стіл розкидний, овальний і 8 стільців, ринкова ціна 8000 грн., шкіряний піджак жіночий бежевого кольору, ринкова ціна 6 000 грн.

Заявник ОСОБА_1 стверджує, що наведене майно являється спільною сумісною власністю подружжя, оскільки набувалось сторонами під-час знаходження у шлюбі, відповідач ОСОБА_2 обмежив заявника в доступі до квартири.

Згідно свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 ОСОБА_2 і ОСОБА_1 перебувають у шлюбі з 26.10.1991 року.

Згідно наданої позивачем Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на 17.06.2021 року, ОСОБА_2 являється одноособовим власником:

-квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

Аналіз наведеної інформації дає підстави суду для висновку, що існує ризик відчуження ОСОБА_2 нерухомого майна, яке набувалось під-час шлюбу, зареєстроване лише за ним, та є предметом майбутнього поділу між подружжям, а саме:

-квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

Суд вважає доцільним та необхідним заяву про забезпечення позову задовольнити в частині накладення арешту та заборони відчуження відповідним суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, в тому числі нотаріусам, здійснювати будь-які реєстраційні дії стосовно квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Такий вид та спосіб забезпечення, на думку суду, є співмірним, адекватним та ефективним, не порушить прав відповідача та унеможливить можливе порушення прав позивача. Така позиція суду відповідає висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, відображеному у постанові від 23.12.2021 по аналогічній справі за № 756/2609/20.

Також суд дійшов висновків, що у разі невжиття заходів забезпечення позову в цій частині, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, який заявник ОСОБА_1 має намір подати, оскільки спірна квартира зареєстрована лише за ОСОБА_2 , а між сторонами існують тривалі конфліктні відносини.

Забезпечення позову у даній справі, в наведений спосіб, не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте, тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачу.

В свою чергу, суд не вбачає правових підстав для накладення арешту на рухоме майно, зазначене заявником в заяві: телевізор плоский SAMSUNG, діагоналлю 56 дюймів, ринкова ціна 10 000 грн., телевізор плоский SAMSUNG, діагоналлю 42 дюйма, ринкова ціна 5 000 грн., ноутбук TOSHIBA, ринкова ціна 5 500 грн., ноутбук ASUS, ринкова ціна 5 500 грн., холодильник білий двохкамерний, ринкова ціна 4000 грн., м`яка мебель диван і два крісла, ринкова ціна 20 000 грн., обідній стіл розкидний, овальний і 8 стільців, ринкова ціна 8000 грн., шкіряний піджак жіночий бежевого кольору, ринкова ціна 6 000 грн.

Суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Відтак, при обранні заходів забезпечення позову, суд повинен також враховувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб.

В порушення п. 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, в матеріалах справи відсутні докази як фізичного існування наведеного в заяві рухомого майна, так і набуття цього майна подружжям в шлюбі, станом на дату подачі заяви про забезпечення позову, а відповідно й обставин наявності ризику відчуження відповідачем зазначеного майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом, а не обов`язком суду, за винятком випадків, визначених частиною третьою статті 154 ЦПК України (постанова КЦС ВС від 30.05.2019 року, справа № 456/2438/17).

Інформація щодо наявності підстав для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення позову, в матеріалах справи не міститься.

На підставі викладеного та керуючись: ст. ст.149-153, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви про поділ майна подружжя задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 90,1 кв.м., житловою площею 58,1 кв.м., яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 , частка власності 1/1, реєстраційний номер майна 22694303, номер запису 3774 в книзі: 746пр-35.

Заборонити відповідним суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, в тому числі нотаріусам, здійснювати будь-які реєстраційні дії стосовно квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 90,1 кв.м., житловою площею 58,1 кв.м., яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 , частка власності 1/1, реєстраційний номер майна 22694303, номер запису 3774 в книзі: 746пр-35.

У задоволенні заяви про забезпечення позову в іншій частині відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно з дня її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складання повного тексту ухвали. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Зазначена ухвала є підставою для внесення відомостей до Реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Копію ухвали направити для виконання до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради (м. Одеса, вул. Черняховського, 6).

Ухвала складена 06.07.2021 року.

Суддя К.О. Далеко