Справа № 144/1657/20
Провадження № 2/144/397/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2021 р. смт. Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області:

головуючої - судді Довгалюк Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Грушовенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з нього аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що з 24.11.2007 року перебуває в зареєстрованому шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину. Зазначає, що подружнє життя не склалося, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. Із серпня 2020 року чоловік залишив сім`ю, і вони стали проживати окремо. Вважає, що примирення та збереження сім`ї неможливе, тому просить шлюб розірвати, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини. Після розірвання шлюбу позивач виявила бажання залишити прізвище « ОСОБА_1 ».

Ухвалою суду від 28 січня 2021 року сторонам надано строк для примирення - 1 місяць та зупинено провадження у справі. Ухвалою суду від 02.03.2021 року провадження у справі поновлено.

Позивач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, оскільки примирення між сторонами не відбулося та неможливе.

Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, примирення між сторонами не відбулося, тому позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних матеріалів справи.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 листопада 2007 року виконкомом Степанівської сільської ради Теплицького району Вінницької області між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, актовий запис № 15, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Прізвище дружини після укладення шлюбу « ОСОБА_1 » (а.с. 8).

Як вбачається з копії свідоцтва про народження, ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя народилася донька ОСОБА_3 (а.с. 9).

Як передбачено статями 51 Конституції України та 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість.

За приписами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Частиною 2 статті 112 цього кодексу встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З матеріалів справи вбачається, що внаслідок непорозумінь сім`я сторін розпалась, існує формально, подальше її збереження є неможливим, так як сторони однією сім`єю як чоловік і дружина не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин, що є підставою для розірвання шлюбу.

Беручи до уваги викладене, те, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, оскільки після надання строку на примирення позивач наполягає на розірванні шлюбу, збереження шлюбу без згоди на те обох сторін не можливе та суперечитиме інтересам подружжя, суд вважає законною заявлену вимогу про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Статтею 51 Конституції та ст. 180 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Пунктом 17 постанови Пленуму ВСУ України від 15.05.2006 № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до частин 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно ч. 2 до ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази незадовільного стану здоров`я або непрацездатності відповідача, відомості про перебування на його утриманні інших осіб, його тяжкого матеріального становища, докази на підтвердження інших обставин, які мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, враховуючи визнання позову відповідачем, а також те, що основна відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, покладається на батьків, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення на її користь аліментів на утримання дитини в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

При цьому суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дітей в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, в разі наявності підстав, має право звернулись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат між сторонами в частині розірвання шлюбу суд керується ч. 2 ст. 141 ЦПК України та ч. 1 ст. 142 ЦПК України та покладає на відповідача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Крім того, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за подання позову про стягнення аліментів, від сплати якого відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена при зверненні до суду.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України до судових витрат відносяться витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких належать, зокрема, і витрати на професійну правничу допомогу адвоката.

Частиною 2 ст. 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Встановлено, що 19.08.2020 між ОСОБА_1 та адвокатом Панченко Д.І. укладено договір про надання правової (правничої) допомоги. Пунктом 3.1 договору надання правничої допомоги встановлено, що вартість послуг за даним договором складає 500,00 грн. На підтвердження оплати витрат на правову допомогу в розмірі 500,00 грн. надано копію квитанції до прибуткового касового ордеру № 10 від 21.08.2020.

Таким чином позивачем підтверджено належними доказами понесення ним витрат на правову допомогу у розмірі 500,00 грн., а тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110-115, 180-182, 184, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 2-5, 10-13, 81, 141, 142, 264, 265, 352, 354, 430 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 24.11.2007 року Виконавчим комітетом Степанівської сільської ради Теплицького району Вінницької області, актовий запис № 15, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище « ОСОБА_1 »

Стягувати з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 16.12.2020 року і до повноліття дитини.

Рішення суду в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету судовий збір у сумі 420,40 грн., сплачений відповідно до квитанції № 0.0..1 від 21.08.2020 року. Оригінал квитанції зберігається у Теплицькому районному суді смт. Теплик в матеріалах справи № 144/1657/20.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 420,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогуу розмірі 500,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Теплицький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копію рішення про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до Теплицького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Л.В. Довгалюк