Справа №: 343/807/21
Провадження №: 4-с/0343/7/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2021 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Оленяк С.І., Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: старший державний виконавець Долинського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), на дії старшого державного виконавця Долинського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Герило В.І. щодо складення розрахунків заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні №64852851,

В С Т А Н О В И В :

Скаржник ОСОБА_1 з врахуванням заяви про уточнення вимог скарги (а.с.49-50), просить визнати неправомірним розрахунки заборгованості по аліментах станом на 01.01.2021 року та 01.05.2021 року здійснені старшим державним виконавцем Долинського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Герило В. І.

Обчислити розмір заборгованості по сплаті аліментів на підставі рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 04.03.2008 року у справі № 2- 270/2008.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Долинського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Герило В. І. від 12.04.2021 року про арешт майна боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 64852851.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Долинського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Герило В. І. від 26.04.2021 року про розшук майна боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 64852851.

Свої вимоги мотивував тим, щоу Долинському РВ ДВС Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) знаходиться виконавче провадження № 64852851, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина, аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно та не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.01.2008 року і до повноліття дитини.

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 04.03.2008 року у справі № 2-270/2008 стягнуто з ОСОБА_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше на одну дитину 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , з 31.01.2008 року і до повноліття дитини.

Стягувачка ОСОБА_2 звернулась із виконавчим листом до Долинського відділу ДВС для виконання рішення суду. На підставі даного звернення було відкрито виконавче провадження № 53230275. Із його заробітної плати у ТОВ «СЕКЬЮРАЙТІ» вирахувались кошти на сплату аліментів.

Дане виконавче провадження було завершено, по якій підставі йому невідомо.

У серпні 2017 р. він звільнився із ТОВ «СЕКЬЮРАЙТІ». Товариство направило лист про припинення трудових відносин, та разом з листом повернуло виконавчий лист Долинському відділу державної виконавчої служби.

Після його звільнення з роботи він добровільно сплачував аліменти на користь свого сина, кожного місяця, (чеки (оригінали та копії) про сплату коштів знаходяться у матеріалах виконавчого провадження № 64852851).

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 26 лютого 2021 року у справі № 343/126/21, провадження № 6/0343/5/21 - заяву ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа задоволено, та видано дублікат виконавчого листа по цивільній справі.

В подальшому з заявами до суду та державної виконавчої служби ОСОБА_2 не зверталась, та виконавче провадження було відкрито повторно лише 17.03.2021 року, АСВП № 64852851.

Після отримання поштою постанови про відкриття виконавчого провадення, в узгоджений час, він одразу ж прибув до виконавчої служби і повідомив про повне виконання ним рішення суду шляхом добровільного перерахування на користь стягувача кожного місяця суми визначеної в рішенні суду і надав старшому державному виконавцю оригінали і копії квитанцій про оплату аліментів. На додаткову вимогу він також отримав за попереднім місцем роботи копії довідок про доходи та передав їх старшому державному виконавцю, після чого отримав обіцянку перевірити всі квитанції і повідомити про результати.

12.04.2021 року старшим державним виконавцем Долинського РВ ДВС Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Герило В. І. винесено постанову про арешт майна боржника.

26.04.2021 року старшим державним виконавцем Долинського РВ ДВС Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Герило В. І. винесено постанову про розшук майна боржника, у зв`язку із наявною заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Відповідно до розрахунків заборгованості по аліментах за виконавчим листом № 343/126/21 від 04.03.2021 року, станом на 01.05.2021 року заборгованість за виконавчим документом становить 95 523,00 грн., сплачено 15 400,00 грн., залишок боргу складає 80 123,00 грн.

Таке нарахування заборгованості зі сплати аліментів вважає неправомірним.

Даний розрахунок складений старшим державним виконавцем за період з вересня 2017 року по квітень 2021 року, тобто за період 3 роки 8 місяців.

Зважаючи на те, що виконавче провадження відкрито 17 березня 2021 року, то нарахування заборгованості за період з вересня 2017 року по квітень 2021 року є неправомірним.

До відносин, які виникли до внесення змін до ч. 1 ст.194 СК України слід застосовувати строк в 3 роки.

Дії старшого державного виконавця Долинського РВ ДВС Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Герило В. І. щодо складення розрахунку заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні № 64852851 в частині включення до розрахунку період часу з вересня 2017 року по квітень 2021 року, - є неправомірними, оскільки вказаний період часу знаходиться поза межами трирічного строку, встановленого ч. 1 ст. 194 СК України (в редакції, що діяла до 28.08.2018 року).

Не враховано суми здійснених платежів.

Згідно довідки-розрахунку, є невідповідність сум, які нараховувались державним виконавцем та сумам які були сплачені.

Вказане є порушення державним виконавцем положень закону України «Про виконавче провадження» щодо перевірки об`єктивності даних відрахування аліментних платежів та,

відповідно, складання довідки-розрахунку заборгованості по аліментам.

Щодо інформації про середню заробітну плату працівника «даної місцевості» виконавець застосовує дані із Відділу статистики у Долинському районі Івано-Франківської області.

Проте, поняття «данна місцевість» законодавством не визначена, а державний виконавець трактує законодавство на свій лад.

Крім того звертає увагу суду на те, що з моменту повернення виконавчого листа у 2017 році з останнього місця роботи, він здійснював перерахування аліментів стягувачці по теперішній час, та з його боку не було жодних дій, спрямованих на ухилення від сплати аліментів. Аліменти на утримання сина перераховував поштовим переказом, на ім`я стягувачки і до моменту повторного відкриття виконавчого провадження в 2021 р. заборгованості зі сплати аліментів не мав, та вимог від стягувачки в період з 2017 року по 2021 рік не отримував.

Оскільки, він не погоджується із розрахунком заборгованості, а державний виконавець заперечує обгрунтованість його вимог, в даному випадку слід констатувати виникнення спору з цього приводу.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 подану скаргу з врахуванням заяви про уточненя вимог скарги, підтримав, посилаючись на вищевказані обставини, просив її задоволити.

Старший державний виконавець Долинського РВ ДВС Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Герило В. І. в судовому засіданні просив в задоволенні скарги відмовити за безпідставністю. Надав пояснення в яких зазначив, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № 64852851, відкрите на підставі виконавчого листа № 343/126/21 від 04.03.2021 року, виданого Долинським районним судом, про «Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнення аліментів розпочати з 31.01.2008 року і проводити до повноліття дитини».

Виконавче провадження відкрито 17.03.2021 року. Заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.05.2021 року складає 80 123,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 195 СК України, заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Згідно ч. 1 ст. 194 СК України (чинної на дату відкриття виконавчого провадження), аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання.

Враховуючи те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», який набрав чинності 28.08.2018 року, ч.1 ст. 194 СК України викладено у відповідній редакції, по виконавчому провадженні № 64852851 слід застосовувати термін в десять років під час розрахунку аліментів за минулий час.

Інформацію про середню заробітну плату працівника для даної місцевості по 2018 рік включно надано Відділом статистики у Долинському районі Івано-Франківської області, за 2019 - 2020 роки отримано з офіційного сайту Головного управління статистики в Івано-Франківської області .

Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, «ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Під час проведення розрахунку аліментів по виконавчому провадженні № 64852851 враховано як заяву стягувача, ОСОБА_2 , так і квитанції, надані боржником, ОСОБА_1 .

Боржником, ОСОБА_1 , надано оригінали та копії квитанцій про сплату аліментів, в тому числі і за період з січня по грудень 2019 року включно. У наданих квитанціях з обов`язкових реквізитів наявний тільки реквізит «прізвище отримувача коштів». Реквізити «платник» та «призначення платежу» відсутні повністю. Разом з тим, за цей же період, тобто з січня по грудень 2019 року включно, стягувачем, ОСОБА_2 , у заяві про відкриття виконавчого провадження

зазначено суми коштів, отримані нею від ОСОБА_1 як аліменти згідно виконавчого документу на підставі якого відкрито виконавче провадження № 64852851.

При виборі документа, який підтверджує сплату аліментів, було вибрано документ з якого можна зробити однозначний висновок про отримання стягувачем аліментів згідно відповідного виконавчого листа, тобто заяву стягувача.

Крім того, надані боржником квитанції про сплату аліментів за інші періоди, за які відсутні заяви чи розписки стягувача, під час розрахунку аліментів враховано в повному обсязі.

Щодо твердження боржника про неврахування окремих квитанції під час проведення розрахунку, слід зазначити наступне:

Під час проведення розрахунку аліментів інформація про суму сплачених аліментів облікується в відповідній графі розрахунку виходячи із дати проведення платежу, яка вказана на квитанції чи іншому підтверджуючому документі. Наприклад, якщо боржником сплачено аліменти 01 травня і він для себе вважає що аліменти сплачено за квітень, у розрахунку сплати аліментів ці кошти будуть відображені як сплата аліментів за травень місяць.

ОСОБА_1 надано копії трьох квитанції про сплату аліментів за березень 2018 року на суми: 600 грн., 650 грн. та 750 грн. (разом - 2000 грн.). Суму в 2000 грн. в розрахунку аліментів враховано та відображено як суму сплачених аліментів за березень 2018 року. Це, крім іншого, підтверджується і самою скаргою.

Аналогічно щодо квитанцій за травень 2018 р., липень 2018 р. та грудень 2018 р., суми за якими були відображені в розрахунку як сплата аліментів за червень 2018 р., серпень 2018 р. та січень 2019 р. відповідно.

Враховуючи вищенаведене просить постановити ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення скаржника ОСОБА_1 , старшого виконавця Долинського РВ ДВС Герило В.І., дослідивши матеріали справи, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити повністю з таких підстав:

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами (ч. 1 ст. 14 ЦПК України).

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VІІІ) передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до вимог ст. 18 даного Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому

числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи (ч. 4 ст. 19 Закону).

Згідно ч.ч.1, 3 ст. 71 Закону , порядок слягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Частинами 1, 3 ст. 194 СК України (в редакції, яка діяла на час винесення рішення суду -04.03.2008 року) визначено, що аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду.

Заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом (ч.ч. 1, 3 ст. 195 СК України).

Ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено також обов`язок виконавця щомісяця обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів.

У п. 4 Розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2832/5) зазначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках передбачених ч.4 ст. 71 Закону повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому ст. 195 СК України.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом ( ч.3 ст. 195 СК України).

Спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом ( ч.8 ст. 71 Закону 1404-VІІІ).

Системний аналії вказаних норм права дає підстави дійти до висновку про те, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами , спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Право та порядок на звернення до суду за захистом прав, свобод чи законних інтересів визначається процесуальним законом.

ЦПК України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 201/10329/16-ц, провадження № 14-496цс19.

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами по справі, рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 04 березня 2008 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти у розмірі ј частки з усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнення аліментів розпочати з 31.01.2008 року і проводити до повноліття дитини.

Згідно ухвали Долинського районного суду від 26.02.2021 року в справі №343/126/21 (а.с.51) ОСОБА_2 видано дублікат виконавчого листа в цивільній справі № 2-

270/2008 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі ј частки з усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнення аліментів розпочати з 31.01.2008 року і проводити до повноліття дитини .

Вказаний дублікат виконавчого листа (а.с.38) звернуто стягувачкою ОСОБА_2 до виконання.

Відповідно до ч.3 ст. 12 Закону №1404-VІІІ, виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду на який присуджені платежі.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що повернення виконавчого документа стягувачу не припиняє права стягувача в майбутньому звернутись до виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання повернутого раніше виконавчого документа за відсутності оплати боржником аліментів на утримання дитини згідно судового рішення.

Постановою про відкриття виконавчого провадження старшим державним виконавцем Долинського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Герило В. І. від 17.03.2021 року було відкрито виконавче провадження з виконання вищезазначеного дубліката виконавчого листа (а.с. 8).

Як вбачається з долученої до матеріалів справи копії розрахунку зі сплати аліментів сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.05.2021 року становить 80123,00 грн.(а.с.42).

З огляду на викладене, суд вважає, що здійснюючи розрахунок заборгованості боржника зі сплати аліментів державний виконавець діяв у межах своїх повноважень, та на підставі наявних в матеріалах виконавчого провадження доказів.

Скаржник ОСОБА_1 із розрахунком заборгованості проведеного старшим державним виконавцем Долинського РВ ДВС не погоджується, оскільки вважає, що з його боку не було жодних дій, спрямованих на ухилення від сплати аліментів, а проведений розрахунок є невірним.

Однак незгода боржника із здійсненим державним виконавцем розрахунком заборгованості за аліментами є підставою для його звернення до державного виконавця із заявою про здійснення перерахунку заборгованості, чи з позовом до суду, а не підставою для визнання дій державного виконавця неправомірними.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі №359/10588/15-ц, провадження №61-3735св19, та у постанові Верховного Суду від 27 квітня 2021 року в справі №343/1577/18, провадження №61-4595св19.

Враховуючи встановлені обставини та вищенаведені законодавчі норми, суд дійшов висновку, що підстав для задоволення скарги в частині: визнати неправомірним розрахунки заборгованості по аліментах станом на 01.01.2021р. та 01.05.2021 р. здійснені старшим державним виконавцем Долинського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Герило В.І. відсутні, а тому скарга в цій частині задоволенню не підлягає.

У свою чергу відмова у задоволенні скарги у наведеній частині має наслідком відмову у задоволенні скарги у частині вимог - обчислити розмір заборгованості по сплаті аліментів на підставі рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 04.03.2008 року у справі № 2- 270/2008 , оскільки така вимога повинна розглядатись в позовному провадженні при подачі відповідного позову.

Вимоги скарги в частині:визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Долинського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Герило В. І. від 12.04.2021 року про арешт майна боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 64852851 не підлягають задоволенюю виходячи з наступного:

Згідно з ч.1 ст. 18 Закону №1404-VІІІ, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Оскільки державним виконавцем здійснювалися дії щодо примусового виконання рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 04.03.2008 року у справі № 2-270/2008, він повинен дотримуватися обов`язків покладених на нього Законом.

За приписами п. 4 ч. 1ст.10 Закону №1404-VІІІ, заходами примусового виконання судового рішення є заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем. Таким чином, метою таких заходів є спонукання боржника до виконання рішення суду.

Пунктом 6 ч. 3ст.18 Закону №1404-VІІІ, виконавець має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку. З метою ефективної реалізації покладених на виконавця завдань щодо здійснення заходів примусового виконання рішень закон наділяє його широкими повноваженнями (правами), зокрема, правом накладати арешт на майно боржника.

Згідно ч. 1,ч. 2, ч. 5 ст. 48 Закону№1404-VІІІ , звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача , стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Відповідно до вимог ст.ст.52,65, 66 Закону №1404-VІІІ, стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів. У разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів у обсязі, достатньому для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з обороту або обмежуваного в обороті) незалежно від того, хто фактично використовує це майно.

Згідно з ч.2,ч.3 ст.71 Закону №1404-VІІІ, за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Згідно розрахунку зі сплати аліментів сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.05.2021 року становить 80123,00 грн., що перевищує суму платежів за три місяці .

Сукупність вищезазначених обставин, аналіз та оцінка доводів скарги приводять до висновку, що ці доводи скаржника не знайшли свого підтвердження при розгляді справи.

Постанова про арешт майна боржника ВП №64852851 від 12.04.2021 року постановлена відповідно до вимог чинного законодавства.

Вимоги скарги в частині:визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Долинського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Герило В. І. від 26.04.2021 року про розшук майна боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 64852851, також не підлягають задоволенюю виходячи з наступного:

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи

іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як встановлено в судовому засіданні, в межах виконавчого провадження ВП №64852851 старшим державним виконавем Долинського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Герило В.І. винесено постанову від 26.04.2021 року (а.с.10) про розшук майна боржника ОСОБА_1 , а саме:

FIAT, рестраційний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 ;

DAEWOO, рестраційний номер НОМЕР_3 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_4 .

Згідно з ст. 10 Закону №1404-VІІІ, заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до вимог ст. 36 Закону №1404-VІІІ, у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника.

У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією.

Тимчасове затримання та зберігання поліцією на спеціальних майданчиках чи стоянці виявленого за результатами розшуку транспортного засобу боржника здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Розшук транспортного засобу боржника припиняється в разі його виявлення, про що виконавцем не пізніше наступного робочого дня виноситься постанова про зняття майна з розшуку.

Скаржником не надано до суду доказів того, що постанова старшого державного виконавця Долинського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Герило В.І. про розшук майна боржника від 26.04.2021 року згідно виконавчого провадження № 64852851 не відповідає вимогам закону та порушує його права.

На підставі викладено, ст.ст. 3, 19, 55 Конституції України, ст.ст. 194, 195, 196 Сімейного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 6, 18, 71 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447, 448 Цивільного процесуального кодексу України, р. ХVІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, керуючись ст.ст. 258, 259, 260,261, 352-353, 450-451 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересована особа: старший державний виконавець Долинського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), на дії старшого державного виконавця Долинського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Герило В.І. щодо складення розрахунків заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні №64852851 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Долинського районного суду В. А. Тураш

Повний текс ухвали виготовлено 09.07.2021 року