Провадження № 2/750/323/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2021 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

судді Карапута Л.В.,

секретаря Харевич Н.Є.,

за участі позивача, представника позивача ОСОБА_1 , представника Чернігівської міської ради Алексієнко О.В., Католик М.А.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Чернігівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

встановив:

03.12.2020 року позивач звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви терміном три місяці для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 . Свої вимоги мотивує тим, що у встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_3 пропустила, оскільки вважала, що спадщину після його смерті прийняла ОСОБА_4 , яка проживала з ним як дружина, проте в подальшому з`ясувалося, що остання не була законною дружиною, тому з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернулася в жовтня 2020 року та отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Також позивач зазначила, що є єдиним спадкоємцем померлого, інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала та пояснила суду, що зареєстрована та проживає в квартирі АДРЕСА_1 . В цьому будинку в квартирі АДРЕСА_2 проживав її двоюрідний брат ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . У встановлений законом шестимісячний строк не звернулася до нотаріальнох контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки брат на день смерті проживав разом із ОСОБА_4 , а тому думала, що у них законні відносини, як чоловіка та дружини, тому остання перша на черзі на вступ у спадщину. В жовтні від сусідів дізналася, що квартира безхозна, а в суді ОСОБА_4 не змогла довести факт спільного проживання однією сім`єю, тому звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак було відмовлено.

Представник відповідача просив позов задовольнити та зазначив, що незадоволення прохання позивача щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини зумовить перехід права власності на спадкове майно до держави в особі органу місцевого самоврядування, проте Чернігівська міська рада не здійснювала утримання квартири, яка належала ОСОБА_3 .

Представник відповідача подав до суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , оскільки позивачем не надано жодного доказу поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, а юридична необізнаність не може бути визнана судом як поважна причина пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. заяву про розгляд справи без його участі, поклався на розсуд суду.

У судовому засіданні представники відповідача просили відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи та матеріали цивільної справи №750/14543/19, суд дійшов наступного висновку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер двоюрідний брат позивачки - ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 06.09.2019 (а.с. 63) .

Згідно довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 03.12.2019, вбачається, що ОСОБА_3 на день смерті був зареєстрований один в квартирі АДРЕСА_2 та знятий з реєстрації 10.10.2019 (а.с. 66 зв.).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з квартири за адресою: АДРЕСА_3 .

02.10.2020 позивач звернулася до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Красногор Олександра Володимировича з метою прийняття спадщини, проте постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії від 07.10.2020 № 425/02-31 їй було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки ОСОБА_2 пропустила встановлений законом строк подання заяви про прийняття спадщини (а.с.11-12).

Згідно копії спадкової справи щодо майна після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що 14.11.2019 року ОСОБА_4 подавала заяву про прийняття спадщини за законом на підставі ст. 1264 ЦК України (а.с. 62).

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач була обізнана про день смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що особисто підтвердила позивач.

Також в судовому засіданні зі слів позивача судом було встановлено, що ОСОБА_3 за час життя перебував у зареєстрованому шлюбі, від якого народилася донька, остання проживає на території Білорусь, проте шлюб був розірваний за рішенням суду.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З указаним висновком погодився Верховний Суд у постанові від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18).

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Подібна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18).

Рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач в своєму позові зазначає, що пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки вона думала, що спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла його дружина, проте як позивач дізналася пізніше ОСОБА_4 не прийняла спадщину, оскільки шлюб між нею та ОСОБА_3 не було зареєстровано, а в судовому порядку ОСОБА_4 не змогла довести факт спільного проживання з померлим.

Як встановлено судом, рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 25.05.2020 року в задоволенні позову ОСОБА_4 до Чернігівської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу понад п`ять років з часу відкриття спадщини, відмовлено. Вказаним судовим рішенням було встановлено, що з копії паспорту ОСОБА_3 вбачається запис про дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 16.09.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення. Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 травня 2020 року залишено без змін.

Разом з тим, вирішуючи даний спір суд не враховує, що необізнаність позивача про факт неприйняття спадщини цивільною дружиною померлого не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 11.11.2020 року № 61-14038св20.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, вирішуючи питання щодо визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Позивачем не наданого жодного доказу на підтверджують поважності причин, які пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для спадкоємця, що унеможливили звернення до нотаріуса у визначений частиною першою статті 1270 ЦК України строк, враховуючи вище викладене, в задоволенні позову ОСОБА_2 до Чернігівської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

в задоволенні позову ОСОБА_2 до Чернігівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви прийняття спадщини відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду складено 04.03.2021.

Суддя Л.В. Карапута