Справа № 549/118/21
Провадження № 2/549/45/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2021 року Чорнухинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Глущенко Н.М.

з участю секретаря- Міщенко Т.А.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт.Чорнухи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чорнухинської селищної ради Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

установив:

ОСОБА_1 23.04.2021 року звернувся до суду з позовом до Чорнухинської селищної ради Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його тітка ОСОБА_2 .

Відповідно до рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 11 серпня 2004 року підтверджено право ОСОБА_2 на земельний пай та зобов`язано Чорнухинську РДА видати їй земельний сертифікат на земельну частку (пай) розміром 7,36 умовних кадастрових гектарів.

Розпорядженням голови Чорнухинської РДА від 18.01.2005 ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення технічної документації зі складання державного акту на право власності на земельну ділянку, але з огляду на стан здоров`я ОСОБА_2 не встигла оформити належне їй право на землю.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_2 за заповітом та за законом. Інші спадкоємці, які б могли претендувати на спадщину відсутні.

За повідомленням державної нотаріальної контори, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не відкривалась, щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, отримана відмова у зв`язку з відсутністю належного правовстановчого документа, тому позивач просить визнати за ним право на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути цивільну справу без його участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позову не заперечує.

Враховуючи те, що представником відповідача було визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, керуючись ч.3 ст.200, ч. 4 ст.206 ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення рішення у підготовчому засіданні.

З огляду на те, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого Білоусівською сільською радою Чорнухинського району Полтавської області 10 січня 2005 року.

Судом об`єктивно встановлено, що померла ОСОБА_2 за життя набула право на земельну частку (пай) розміром 7,36 умовних кадастрових гектари. Земельна частка (пай) із земель колишнього колективного сільськогосподарського підприємства ім.Петровського, розташована на території колишньої Білоусівської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області. Вартість земельної частки (паю) станом на 01.01.2021 року становить 30390 грн. 00 коп. Дана обставина підтверджується довідником показників нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь в Україні. (а.с.25).

В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до заповіту посвідченого секретарем Білоусівської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області П`ятецької О.М. від 10 квітня 2000 року видно, що ОСОБА_2 заповіла все своє майно племінникові ОСОБА_1 (а.с. 11).

Рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області від 11 серпня 2004 року та розпорядження голови Чорнухинської районної державної адміністрації від 18.01.2005 року №4 надано дозвіл на виготовлення технічної документації зі складання державного акту на право власності на земельну ділянку, але ОСОБА_2 не встигла оформити належне їй право на землю, і тому позивач у встановленому порядку не може оформити право на дану земельну частку (пай). (а.с.7-10).

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, встановлені вказаним судовим рішенням, яке набрало законної сили, обставини не підлягають повторному доказуванню та оцінці.

Підтвердженням неможливості оформлення спадкових прав позивача є відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій від 20.05.2021р. №152/01-16, що міститься в матеріалах справи. (а.с.26).

Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського товариства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

У разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, що набув права на земельну частку (пай) з дня видачі КСП державного акта на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за загальними правилами спадкування.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснив, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Відповідно до ст. 2 Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай)...

Суд доходить висновку, що оскільки спадкування охоплює перехід всіх прав та обов`язків (за винятком визначених законом, які не можуть входити до складу спадщини) то спадкуванню підлягають і права та обов`язки щодо об`єктів нерухомого майна, які знаходились у володінні спадкодавця хоча і не були оформлені у встановленому законом порядку. А отже такі права та обов`язки можуть успадковуватись, оскільки вони не припиняються зі смертю спадкодавця, а будуть існувати доти, доки буде існувати майнове право чи об`єкт нерухомості та до юридичного оформлення прав власності на нього спадкоємцем.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1221 Цивільного кодексу України далі ЦК).

З врахуванням позиції представника відповідача, який позов визнає у повному обсязі, суд дійшов висновку, що право позивача на земельну частку (пай) не суперечить закону і не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК). Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 1, 3, 4 ст. 1268 ЦК).

Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК). Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну ділянку є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування").

Одними із засад цивільного законодавства та цивільних відносин є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; справедливість, добросовісність та розумність (п.п. 2, 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України).

Згідно зі ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У зв`язку з цим відповідно до ст.392 ЦК України право власності позивача підлягає захисту, що не буде суперечити закону, та при цьому не будуть порушені права, свободи чи інтереси інших осіб.

Ураховуючи зазначене, суд робить висновок, що права позивача на отримання свідоцтва про право на спадщину порушено з незалежних від позивача, відповідача і нотаріуса обставин. Саме цим позивачу створено об`єктивні перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відтак суд захищає цивільне право позивача щодо отримання у спадок спадщини після ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.392, 1218, 1223 ЦК України, ст.ст. 12,13,81,206, 247,263-265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Чорнухинської селищної ради Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 в порядку спадкування після смерті тітки ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 право на земельну частку (пай) із земель колишнього колективного сільськогосподарського підприємства ім.Петровського, розміром 7,36 умовних кадастрових гектари, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Чорнухинської селищної ради Полтавської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Чорнухинський районний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М.Глущенко