Справа № 467/1533/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2021 року смт. Арбузинка

Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Догарєвої І.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Шарати Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Арбузинського районного суду Миколаївської області заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів,

в с т а н о в и в:

Представник стягувача, який діє на підставі довіреності ТОВ «Кредитні ініціативи» №ДВК/271 від 05.10.2020 року, копія якої долучена до матеріалів заяви, звернувся до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заяву мотивує тим, що 11.12.2013 року Арбузинським районним судом Миколаївської області видано виконавчі листи у справі №467/1533/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості в сумі 119329,69 та про стягнення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» суми сплаченого судового збору 229,40 грн.

Виконавчі документи перебували на виконанні у виконавчій службі, однак 30.06.2017 року їх повернуто стягувачу. У зв`язку із запровадженням в Україні карантину з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, штат працівників ТОВ «Кредитні ініціативи» було переведено на дистанційну роботу, що ускладнило роботу та призвело до пропуску строку пред`явлення до виконання виконавчих документів, що позбавляє стягувача права на пред`явлення листа до виконання.

У зв`язку з викладеним представник стягувача просив поновити строк пред`явлення зазначених виконавчих листів у справі №467/1533/13-ц до виконання.

Представник стягувача в судове засідання не з`явився, у заяві просив провести розгляд справи у його відсутність.

Боржник ОСОБА_1 звернувся з клопотанням від 23.06.2021 року про розгляд справи без його участі, у задоволенні заяви ТОВ «Кредитні ініціативи» просив відмовити.

23.06.2021 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на заяву про поновлення строків пред`явлення виконавчих документів, у якій вказує, що стягувачем не надіслано на його адресу копії поданої до суду заяви, просить відмовити у її задоволенні, оскільки зважаючи на те, що рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області у справі №467/1533/13-ц набрало законної сили 29.10.2013 року, виконавчий лист мав бути пред`явлений до виконання до 29.10.2016 року, однак стягувач звернувся до суду лише у червні 2021 року. Протягом 4 років та 8 місяців після закінчення вказаного строку банк не проявляв жодного інтересу до виконання рішення та не довів поважних причин його пропуску.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області у справі 467/1533/13-ц від 14.10.2013 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором в сумі 19329 грн. 69 коп. Також стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» сплачений судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. Рішення набрало чинності 25.10.2013 року. 11.12.2013 року на підставі даного судового рішення видані виконавчі листи про стягнення заборгованості та сплаченого судового збору відповідно.

Дані виконавчі листи було звернуто до виконання та постановами державного виконавця від 30.06.2017 року у виконавчому провадженні ВП №52509078 та від 30.06.2017 у виконавчому провадженні ВП №52508611 повернуто виконавчого стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» в зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке за законом можливо звернути стягнення.

Відповідно до відміток державного виконавця на виконавчому листі від 11.12.2013 року у справі №467/1533/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості за кредитним договором в сумі 19329 грн. 69 коп. стягнення за виконавчим документом не проводилось. Виконавчий лист повертався стягувачу 22.12.2014 року, 28.10.2015 року, 26.07.2016 року та 30.06.2017 року на підставі п.2 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції закону від 21.04.1999 N 606-XIV та п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII, тобто у зв`язку із відсутністю у боржника майна, на яке за законом можливо звернути стягнення.

Відповідно до відміток державного виконавця на виконавчому листі від 11.12.2013 року у справі №467/1533/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» сплаченого судового збору в сумі 229 грн. 40 коп. стягнення за виконавчим документом не проводилось. Виконавчий лист повертався стягувачу 22.12.2014 року, 28.10.2015 року, 26.07.2016 року та 30.06.2017 року на підставі п.2 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції закону від 21.04.1999 N 606-XIV та п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII, тобто у зв`язку із відсутністю у боржника майна, на яке за законом можливо звернути стягнення.

05.10.2016 року набрав чинності ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII, відповідно до положень ч.1 ст.12 якого, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Окрім цього, пунктом 5 розділу XIIІ вказаного закону визначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Таким чином, з врахуванням пред`явлення виконавчих листів до виконання та повернення таких 22.12.2014 року, 28.10.2015 року, 26.07.2016 року та 30.06.2017 року, строк пред`явлення їх до виконання переривався, а відповідно до положень ч.5 ст.12 Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Отже, з врахуванням положень ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII, строк пред`явлення виконавчих листів до виконання становить 3 роки та сплинув 30.06.2020 року.

Разом з тим, відповідно до положень ч.1 ст.433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У ЗУ «Про виконавче провадження» поняття «виконавче провадження» розуміється як завершальна стадія судового провадження (стаття 1).

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і за її межами. Отже, виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, рішенням Європейського суду з прав людини від 22.02.2005 року, ухваленого у справі «Шаренок проти України», було встановлено порушення ст.6 Конвенції та ст.1 протоколу 1 Конвенції. При цьому, Суд зазначив, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи трибуналі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Однак це право було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Тлумачення статті 6 як положення, що лише гарантує право на звернення до суду та проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуації, несумісної з принципом верховенства права, який Високі Договірні Сторони зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Також, Суд вказав на свою прецедентну практику, згідно з якої відсутність у заявника можливості домогтися виконання рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, гарантоване першим реченням частини першої статті 1 Протоколу № 1.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»з 12.03.2020 року на усій території України установлено карантин, дію якого продовжено до 31 серпня 2020 року.

Відтак, станом на момент закінчення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання на всій території України діяли карантинні обмеження, що ускладнило стягувачу можливість реалізувати право на повторне звернення виконавчих листів до виконання у встановлений законом строк, відтак, причини пропуску ТОВ «Кредитні ініціативи» строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання, а саме, виконавчих листів у справі 467/1533/13-ц, суд визнає поважними.

При цьому слід врахувати, що поведінка стягувача на стадії виконання судового рішення не була пасивною, виконавчі листи неодноразово пред`являлись до виконання та не були виконані з незалежних від стягувача причин.

Заперечення боржника суд вважає безпідставними, оскільки з формальних підстав не можна допустити невиконання судового рішення, так як це приведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також суд звертає увагу, що твердження боржника у його відзиві про не надіслання йому стягувачем копії заяви про поновлення строків пред`явлення виконавчих документів з додатками не відповідає дійсності, оскільки на підтвердження даного факту стягувачем надано суду накладну АТ «Укрпошта» від 15.06.2021 року та за даними офіційного сайту АТ «Укрпошта» дане відправлення вручене особисто 12.06.2021 року.

Відтак, оскільки рішення суду є обов`язковим до виконання, стягувач пропустив строк повторного пред`явлення рішення суду до виконання із поважної причини, а тому такий строк слід поновити.

Керуючись ст.259, 433 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів задовольнити.

Поновити строк пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі №467/1533/13-ц, виданого 11.12.2013 року Арбузинським районним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» () заборгованості за кредитним договором в сумі 19329 (дев`ятнадцять тисяч триста двадцять дев`ять) грн. 69 коп.

Поновити строк пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі №467/1533/13-ц, виданого 11.12.2013 року Арбузинським районним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» () сплаченого судового збору в сумі 229 (двісті двадцять дев`ять) грн. 40 коп.

Ухвала суду у відповідності до ст.261 ЦПК України набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через місцевий суд до Миколаївського апеляційного суду.

Учасник справи якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду згідно ст.354 ЦПК України.

Суддя І.О.Догарєва