Номер провадження по справі 2/387/71/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2021 року смт Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, в складі :

головуючого судді Майстера І.П.

за участю секретаря судового засідання Косюг І.В.

представника позивача ( в режимі відеоконференцзв`язку) Вишня-Чижова Г.В.

відповідача ( в режимі відеоконференцзв`язку) ОСОБА_1

представника треті особи, які не заявляють

самостійних вимог на предмет спору

( в режимі відеоконференцзв`язку) ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: служба у справах дітей виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького, орган опіки та піклування Кропивницької міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, -

В С Т А Н О В И В :

І. Описова частина

Стислий зміст позовних вимог позивача та позиції відповідача

До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 04 грудня 2020 року надійшла позовна заява, в якій представник позивача ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 просить суд зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди у спілкуванні батька з донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визначити такі способи участі ОСОБА_5 у спілкуванні та вихованні дитини, а саме: - системні побачення кожної суботи та неділі місяця з 09 години ранку до 20 години вечора за місцем фактичного проживання батька дитини або на його розсуд без присутності матері; - побачення в день народження доньки з 12 години 00 хвилин до 16 години 00 хвилин, без присутності матері; після досягнення донькою 4 років, щорічно у літній період - спільний відпочинок з донькою протягом 20 днів без присутності матері; зобов`язати ОСОБА_1 за два дні до дня зустрічі позивача з донькою, надавати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це його особисто на наступний день з дня настання таких обставин; необмежене спілкування з донькою ОСОБА_5 засобами телефонного, поштового , електронного та іншого засобу зв`язку; в разі захворювання брати участь у супроводженні, госпіталізації, бути присутнім при консультаціях з можливістю ознайомлюватися з медичною документацією, перебувати з нею на лікуванні, а також на лікарняних по місцю проживання батька та приймати участь у санаторно-курортному лікуванні та інформувати батька про будь-які зміни стану здоров`я дитини і в разі додаткового лікування.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача ОСОБА_3 зазначає, що позивач проживав з ОСОБА_1 у цивільному шлюбі. В період шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На початку 2019 року фактичні шлюбні відносини у сторін припинилися і відповідачка перешкоджала спілкуванню позивача з дитиною. ОСОБА_4 декілька разів приходив за адресою проживання відповідача та доньки з метою побачитися та поспілкуватися з дитиною, але відповідачка жодного разу не відчинила двері, будучи при цьому вдома. Оскільки ОСОБА_1 відмовлялася добровільно допускати ОСОБА_4 до їх спільної доньки, висновком виконавчого комітету міської ради міста Кропивницький від 23.09.2019 визначено наступний порядок участі у вихованні та спілкування ОСОБА_4 з дочкою ОСОБА_5 , а саме щосуботи та щонеділі з 09 години до 18 години у присутності матері за місцем проживання батька. Однак відповідачка продовжує чинити перешкоди у спілкуванні позивача з донькою, що спонукало звернутися до суду з відповідним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали у повному обсязі та обґрунтував їх обставинами, викладеними у позовній заяві. Додатково пояснила, що ОСОБА_4 має власне житло, в якому створені всі необхідні умови для проживання та виховання дитини. Позивач на даний час працює шахтарем у шахті Інгульська та має пільги забезпечені державою щодо відпочинку та курортно-санаторного лікування, а тому бажає із дитиною, яка має інвалідність, один раз в рік лікуватися та відпочивати. На думку представника позивача такі вимоги стосуються винятково інтересів дитини. Тому представник позивача просила позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заявлені вимоги визнала частково. Додала, що не заперечує побачення ОСОБА_4 з донькою кожної суботи та неділі за місцем проживання батька та в день її народження та прийняття участі у вихованні доньки. Водночас заперечує щодо спільного відпочинку позивача з донькою по 20 днів, без її участі, так як її донька має проблеми із кишечником, що зумовлює інвалідність, та її донька потребує особливого харчування та відповідний догляд. Водночас батько доньки не знає про особливості життєдіяльності доньки, а тому на даний час здоров`я дитини є пріоритетом. Також відповідачка вважає, що будь який санаторно-курортний заклад не зможе забезпечити відповідне харчування для доньки та забезпечити відповідні умови про які відомо тільки їй. Відповідач зазначила, що за належного стану здоров`я доньки не заперечує щодо спільного відпочинку з батьком після 6-7 років. Крім того на запитання суду відповідачка повідомила, що у доньки із батьком контакт та спілкування є, а тому дитині не потрібно адаптовуватися до батька. Щодо інших позовних вимог не заперечує.

Представник третьої особи, який не заявляє самостійних вимог на предмет спору, орган опіки та піклування Кропивницької міської ради, в судовому засіданні також підтримав позовні вимоги частково та зазначив, що так як дитина має інвалідність та потребує особливого харчування, а також враховуючи що дитиною опікується мати, а тому з метою забезпечення належного стану здоров`я дитини, вважає недоцільним надавати дозвіл спільного відпочинку позивача з донькою по 20 днів, без участі матері. Щодо телефонного спілкування батька із донькою без будь-яких обмежень, то ці питання не віднесені до компетенції органу опіки і піклування. Також представник зазначив, що підтримує наданий висновок суду.

Процесуальні дії суду

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Кіровограда Іванова Л.А. цивільну справу передати до Добровеличківського районного суду Кіровоградської області.

Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 16.12.2020 було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 11.03.2021 було залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, а саме орган опіки та піклування Кропивницької міської ради.

Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 11.03.2021 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

ІІ. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, доходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно Кропивницьким ВДРАЦС ГТУЮ у Кіровоградській області 20.03.2019, встановлено, що ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . ЇЇ батьком зазначено ОСОБА_4 , матір`ю ОСОБА_1 ( а.с.27 ).

Згідно з довідки № 412 від 06.08.2019 ОСОБА_4 , проживає та зареєстрований у АДРЕСА_1 . Разом з ним проживають зареєстровані: мати ОСОБА_6 , 1972 року народження, батько ОСОБА_7 , донька ОСОБА_5 ( а.с. 28).

Відповідно до епікризу № 433/04, виданого хірургічним відділенням № 1 Кіровоградською дитячою обласною лікарнею, виписки № 1685/422р/1766 відділення торако-абдомінальної хірургії Національної дитячої спеціалізованої лікарні "Охмадит", епікризу стаціонарного хворого № 12597, виданого дитячою обласною лікарнею, епікризу № 374/02, виданого хірургічним відділенням № 1 Кіровоградською дитячою обласною лікарнею, виписки № 17454 , встановлено, що ОСОБА_5 має хронічні захворювання ( а.с. 13-17).

З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1 встановлено, що до складу сім`ї ОСОБА_1 входить дочка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сім`я проживає за адресою АДРЕСА_2 . Сім`я ОСОБА_1 відноситься до сімей із середнім рівнем достатку, матір`ю здійснюється належний догляд за дітьми ( а.с. 18).

Згідно з листів вих. № 2023/11719 від 27.03.2019, вих № 2852/117-19 від 24.04.2019, вих № 2023 від 2019, довідки за результатами проведення перевірки за повідомленням ОСОБА_4 від 24.04.2019, довідки за результатами проведення перевірки за повідомленням ОСОБА_4 від 27.032019, виданих Кропивницький відділом поліції ГУ НП в Кіровоградській області, встановлено, що ОСОБА_4 неодноразово звертався із повідомленнями про вчинення протиправних дій відносно його доньки ОСОБА_7 ( а.с. 20-25).

Зі змісту листа начальника управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницький, встановлено, що на лист ОСОБА_4 від 24.07.2019 щодо перевірки умов проживання ОСОБА_1 , спеціалісти вказаного управління відвідали родину громадянки ОСОБА_1 та склали акт обстеження умов проживання. Встановлено, що для дітей створені належні умови для проживання, виховання та розвитку ( а.с. 26).

Згідно з характеристикою, виданою головою квартального комітету № 10 від 16.07.2019 встановлено, що ОСОБА_4 мешкає у АДРЕСА_1 . Зі слів сусідів, за час проживання по зазначеній адресі, ОСОБА_4 характеризується позитивно. Скарг зі сторони сусідів на нього не надходило. У відносинах з оточуючими ввічливий, уважний, відповідальний, добросовісний, а також виконує свої обов`язки ( а.с. 31).

Зі змісту довідки про доходи, виданої керівником Інгульської шахти Схід ГЗК № 144 від 17.07.2019 встановлено, що ОСОБА_4 дійсно працює на посаді монтера колій, форма працевлаштування основна ( а.с. 32).

Згідно з консультаційного висновку спеціаліста від 21.06.2019, виданого КНП "Обласна клінічна психіатрична лікарня", встановлено, що ОСОБА_4 на диспансерному обліку не перебуває ( а.с. 33).

З сертифікату про проходження профілактичного наркотичного огляду серії 12ЯЯУ №890874 встановлено, що у ОСОБА_4 наркологічних захворювань не виявлено ( а.с. 34).

З висновків органу опіки та піклування міської ради міста Кропивницького від 23.09.2019 №4655/49-05-24 та від 12.04.2021 №1771/49-05-24 вбачається, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини розглянуто питання щодо визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні батька ОСОБА_4 з дочкою ОСОБА_7 . Згідно з актом оцінки потреб сім`ї Кропивницького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 24.08.2019 № 631/01-06 батьком ОСОБА_4 створені належні умови для перебування дитини в його помешканні. Заслухавши батьків дитини, розглянувши надані ними документи, пропозиції, керуючись інтересами дитини вирішено вважати доцільним визначити наступний порядок участі у вихованні та спілкуванні ОСОБА_4 з дочкою ОСОБА_7 , а саме : щосуботи та щонеділі з 09.00 до 20.00 ( а.с. 35, 117).

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: «1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…».

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Правовідносини, які виникли між сторонами, урегульовані нормами Сімейного кодексу (СК) України.

У відповідності до частин 2-4 статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Зі змісту положень ч. 4 ст. 155 СК України випливає, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ч. 2 ст. 157 Сімейного кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. В свою чергу ч. 3 ст. 157 Сімейного кодексу України зобов`язує того із батьків, з ким проживає дитина, не чинити перешкод тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та надати можливості брати участь у її вихованні. Ч. 4 ст. 157 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 та ОСОБА_1 проживали у цивільному шлюбі та мають спільну доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На початку 2019 року фактичні шлюбні відносини у сторін припинилися, тому відповідачка разом із донькою проживає окремо. Позивач бажає приймати участь у спілкуванні і вихованні своєї доньки, але відповідачка йому в цьому перешкоджає. Позивач вважає, що зможе спілкуватися і захистити цю дитину, забезпечить належну реалізацію її прав і свобод.

Суд також з`ясував, що ОСОБА_4 офіційно працює, має належні житлово-побутові умови, має змогу займатися вихованням, спілкуванням та утриманням, лікуванням і оздоровленням їх дитини.

Згідно зі ст. 142 Сімейного кодексу України діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

Суд також в судовому засіданні з`ясував, що позивач фактично бажає виконувати свої батьківські обов`язки, передбачені законом та моральними засадами суспільства. Він не усунувся від належного спілкування з дитиною та їх виховання і утримання, а також має постійний контакт з дитиною.

Згідно з ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. У випадку ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав (ст. 164 СК України).

З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів вказаної малолітньої дитини ОСОБА_7 позивач вважає за необхідне вирішити питання про визначення графіку спілкування з донькою, з чим частково погодилися орган опіки та піклування та відповідач.

Згідно із Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради від 27 лютого 1991 року держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави - учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину.

Суд зазначає, що згідно із законодавством, суд може обумовити зустрічі батька з дитиною присутністю матері або іншої особи, тільки якщо в процесі розгляду справи буде встановлено, що особисте спілкування з батьком може негативно вплинути на дитину, та/або нашкодити її розвитку. Водночас відповідачка визнала в цій частині позовні вимоги щодо особистого спілкування ОСОБА_4 з його донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 кожної суботи та неділі з 09:00 години до 20:00 години, за місцем фактичного проживання батька дитини або на його розсуд без присутності матері, а також побачення в день народження доньки з 12 години 00 хвилин до 16 години 00 хвилин, без присутності матері. Також відповідачка підтвердила наявний контакт дитини із батьком. Отже будь-якого негативного впливу батька на дитину суд не встановив, а тому особисте спілкування батька з дитиною сприятиме ефективній реалізації права дитини і батька на особисте спілкування.

Що стосується позовної вимоги про визначення судом спільного відпочинку з донькою протягом 20 днів без присутності матері, суд приймає до уваги доводи відповідачки та представника служби у справах дітей, що дитина ОСОБА_7 має інвалідність та проблеми із кишечником, а тому потребує особливого догляду і утримання. Суд зазначає, що дитина перебуває на утриманні в матері та догляд за дитиною здійснює саме вона. Суд погоджується, що особливості догляду дитини знає лише матір, а тому будь-який відпочинок на тривалий термін може зумовити ускладнення із здоров`ям дитини що є недопустимим.

Суд погоджується із позицією відповідачки, що на даний час дитині лише 4 роки і поки що пріоритетом є саме умови, які спрямовані на покращення здоров`я ОСОБА_7 . Отже враховуючи ці обставини суд вважає, що такі вимоги можливо задовольнити частково з врахуванням позиції відповідачки, а саме дозволити щорічний спільний відпочинок з донькою у літній період протягом 20 днів без присутності матері після досягнення донькою 6 років, але за умови врахування психологічного і фізичного стану дитини та обставин, які можуть виникнути.

Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України, кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовні моральний розвиток (ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Частиною 1 ст. 161 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом ст. 18 Конвенції про права дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Проаналізувавши сукупність наведених доказів та враховуючи вимоги норм сімейного законодавства, Конвенції про права дитини, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, суд вважає за можливе і доцільне встановлення відповідного графіку спілкування позивача з донькою, що відповідає інтересам цієї дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 151 Сімейного кодексу України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Стаття 153 СК України закріпляє право батьків та дитини на спілкування, яке повинно здійснюватися безперешкодно. Тобто ніхто не може чинити перешкоди у спілкуванні батьків та дітей, крім випадків, коли таке спілкування негативно впливатиме на дитину та її інтереси.

Згідно зі ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. А вже суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо) місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі кожного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я кожного з батьків, зловживання ними алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Частиною 2 ст. 155 СК України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини». Частиною 1 ст. З Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що позов підлягає частковому задоволенню.

У відповідності з ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

В судовому засіданні представник позивача просила не стягувати з відповідача судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 8, 19, 55, 124, 129 Конституції України, ст. 3, 4, 15, 16, 55, 60 ЦК України, ст. 7, 19, 109, 150, 151, 153, 155, 157, 159, 161, 164, 165, 185 Сімейного кодексу України, ст. 18, 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 4, 5, 18, 43, 49, 76-81, 84, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву задовольнити частково.

Зобов`язати відповідача ОСОБА_1 не чинити перешкоди позивачу ОСОБА_4 у спілкуванні з неповнолітньої дитиною, їх донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановити такий графік особистого спілкування ОСОБА_4 з його донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : кожної суботи та неділі з 09:00 години до 20:00 години, за місцем фактичного проживання батька дитини або на його розсуд без присутності матері; - побачення в день народження доньки з 12 години 00 хвилин до 16 години 00 хвилин, без присутності матері; після досягнення донькою 6 років, щорічно у літній період - спільний відпочинок з донькою протягом 20 днів без присутності матері, але за умови врахування психологічного і фізичного стану дитини та обставин, які можуть виникнути.

Необмежувати спілкування з донькою ОСОБА_7 засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою.

Надати дозвіл ОСОБА_4 , що в разі захворювання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , він має право брати участь у супроводженні, госпіталізації, бути присутнім при консультаціях з можливістю ознайомлюватись з медичною документацією, перебувати з нею на лікуванні, а також на лікарняних по місцю проживання батька та приймати участь у санаторно-курортному лікуванні та бути поінформованим про будь-які зміни стану здоров`я дитини.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються такі реквізити сторін та інших учасників справи :

позивач - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ;

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: служба у справах дітей виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького, орган опіки та піклування Кропивницької міської ради, ( 25022, місто Кропивницький вулиця Велика Перспективна, 41).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений 07.07.2021.

Суддя Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області Майстер І.П.