П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2021 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 939/1904/20

Номер провадження 22-ц/824/9734/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів Головачова Я.В., Шахової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 23 квітня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Унятицького Д. Є., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2020 року ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 звернулася до Бородянського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду до припинення сином ОСОБА_5 навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від шлюбу мають спільного сина ОСОБА_5 .

Після розірвання шлюбу між сторонами, їх спільний син залишився проживати з позивачем.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 17 серпня 2018 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини з усіх видів доходу, щомісяця, починаючи з 07 травня 2018 року на час навчання ОСОБА_5 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач зазначає, що з 01 жовтня 2018 року ОСОБА_5 зараховано до вищого навчального закладу на стаціонарну форму навчання в місті Варшава.

Відповідно до договору про умови стягнення оплат, пов`язаних зі здобуттям вищої освіти та оплат за освітні послуги від 04 червня 2018 року та додатку № 1 до даного договору, оплата за семестр навчання на стаціонарі міжнародні відносини І і ІІ рівня складає 3 540 польських злотих, а за рік 7 080 злотих, що за курсом НБУ становить 51 754 грн. 80 коп.

На період навчання син змушений проживати в орендованій квартирі у місті Варшава та сплачувати орендну плату за проживання та комунальні послуги в сумі 1 200 злотих в місяць в літній період, в інші періоди по 1 350 злотих в місяць, що по курсу до гривні складає 8 760-9 869 гривень в місяць.

Крім того, значні кошти витрачаються на проїзд, харчування, одяг, придбання навчального приладдя.

Враховуючи вищенаведене, позивач вважає, що її позовні вимоги підлягають задоволенню.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 23 квітня 2021 року (а.с. 115-118) позов ОСОБА_3 , задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 01 жовтня 2020 року, на час навчання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не довше ніж до досягнення ним 23 років, за умови, що він продовжуватиме навчання.

Стягнутоз ОСОБА_2 в дохід бюджету судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, 21 травня 2021 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу у якій, посилаючись на його необґрунтованість, просив рішення Бородянського районного суду Київської області від 23 квітня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову, відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що під час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення судом першої інстанції не було враховано те, що після 30 вересня 2020 року відповідачем було перераховано аліменти у сумі 65 938 грн. 60 коп., що фактично покриває витрати сина більш ніж за рік навчання, а квитанції надані позивачем на підтвердження витрат на навчання були надані за той період, за який аліменти відповідачем вже були сплачені.

Скаржник зазначає, що університет у якому навчається їх син з 17 жовтня 2020 року перебуває на дистанційному навчанні, а докази того, що їх син здійснює виїзд на навчання, матеріали справи не містять. Крім того, суд першої інстанції посилаючись на декларацію про майновий стан відповідача не врахував, що зазначена декларація продана на початку 2020 року до моменту звернення позивач до суду з даним позовом.

Скаржник зазначає, що з 20 грудня 2003 року він перебуває у шлюбі з ОСОБА_7 , від якого вони мають трьох неповнолітніх дітей та які перебувають на його утриманні. Також на утриманні скаржника перебувають його двоє літніх батьків, які є пенсіонерами.

Враховуючи вищенаведене, скаржник вважає, що позовні вимоги не підлягали задоволенню.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 червня 2021 року відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 червня 2021 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

07 червня 2021 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу з відповідними підтвердженнями про направлення його скаржнику.

З вказаного відзиву вбачається, що позивач не погоджується з доводами апеляційної скарги та просить залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення, без змін.

Позивач зазначає, що стягнення з відповідача аліментів за рішенням суду від 17 серпня 2018 року у справі № 360/1114/18, не може слугувати доказом належного виконання його обов`язків щодо утримання сина після ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з продовженням навчання сина.

На думку позивача, той факт, що на сьогодні навчання сина проводиться в дистанційному режимі, не впливає на оплату за навчання та проживання їх спільного сина.

Позивач вважає, що суд першої інстанції дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що крім сина ОСОБА_5 , який навчається у закладі вищої освіти на платній основі, відповідач має ще трьох дітей, які перебувають на його утриманні.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 24 липня 2001 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , розірвано (а.с. 11-12).

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 17 серпня 2018 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини з усіх видів доходу щомісяця, починаючи з 07 травня 2018 року на час навчання ОСОБА_2 , а саме до 30 вересня 2020 року (а.с. 13).

Із довідки про продовження іноземцем навчання на стаціонарі у закладі вищої освіти виданої 21 липня 2020 року вбачається, що ОСОБА_5 було зараховано було зараховано на період з 01 жовтня 2018 року до 30 вересня 2021 року на навчання у закладі вищої освіти на стаціонарі першого рівня за напрямком «міжнародні відносини» факультет економіки і управління згідно платних принципів і він продовжує це навчання у закладі вищої освіти (а.с. 30).

Розмір оплати за навчання ОСОБА_5 у закладі вищої освіти становить 3 540 РLN (а.с. 35-36).

29 червня 2020 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 укладено договір оренди житлової квартири розташованої у місті Варшава (а.с.45-46).

ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 76), ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 82) та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 85).

Так, відповідно до положень статті 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина.

Статтею 199 Сімейного кодексу України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

З аналізу змісту наведеної норми вбачається, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності у період навчання.

Положеннями статті 200 СК України закріплено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Відповідно до статті 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Умовою стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників), крім того, при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини, суд повинен враховувати, зокрема, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_13 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім сина ОСОБА_5 , ОСОБА_2 має трьох дітей від іншого шлюбу, які перебувають на його утриманні.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 17 серпня 2018 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 стягувалися аліменти до 30 вересня 2020 року.

ОСОБА_5 навчається у закладі вищої освіти на платній основі, термін навчання якого закінчується - 30 вересня 2021 року. У зв`язку із значною віддаленістю навчального закладу від місця проживання ОСОБА_5 , останній з метою відвідування занять вимушений орендувати житло.

З вказаного вбачається, що ОСОБА_5 потребує коштів, зокрема, на оплату навчання, проживання, харчування, придбання навчальної літератури, посібників, речей, проїзду та ін..

Таким чином, беручи до уваги потреби ОСОБА_5 у коштах у зв`язку з його навчанням, а також наявність на утриманні відповідача трьох дітей від іншого шлюбу, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача.

Колегія суддів ставиться критично до посилання скаржника на те, що на його утриманні перебувають двоє літніх батьків, які є пенсіонерами, оскільки матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження надання відповідачем матеріальної допомоги своїм батькам.

Посилання скаржника на те, що після 30 вересня 2020 року ним було перераховано аліменти у сумі, що фактично покриває витрати сина більш ніж за рік навчання, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки зазначені відповідачем кошти були надані в добровільному порядку за особистим бажанням відповідача.

Посилання скаржника на те, що університет у якому навчається їх син з 17 жовтня 2020 року перебуває на дистанційному навчанні, а докази того, що їх син здійснює виїзд на навчання, матеріали справи не містять, не може бути підставою для відмови у стягненні аліментів, оскільки позивач зверталася до суду із даним позовом 01 жовтня 2020 року, тобто до введення дистанційного навчання. Крім того, у суду відсутні підстави вважати, що навчання сина сторін ОСОБА_5 й на даний час проходить та в подальшому буде проходити в дистанційному режимі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 23 квітня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: Я. В. Головачов

О. В. Шахова