Справа № 595/1735/20
Провадження № 2/595/75/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2021

Бучацький районний суд Тернопільської області

одноособово суддею Федорончуком В.Б.,

при секретарі Тарчинській Л.Я.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

його представника ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бучач цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Бучацького районного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики, мотивуючи тим, що він 27 лютого 2019 року позичив ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 300 доларів США, однак останній зобов`язання належним чином не виконав, грошові кошти не повернув.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, суду пояснив, що 27 лютого 2019 року ОСОБА_3 позичив у нього грошові кошти в сумі 300 доларів США та зобов`язався їх повернути до 20 березня 2019 року, про що склав розписку. Однак ОСОБА_3 зобов`язання не виконав, кошти в добровільному порядку не повернув. На неодноразові звернення до відповідача з вимогою про виконання взятого на себе зобов`язання по поверненню грошових коштів, останній не реагував.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнав, суду пояснив, що грошові кошти в сумі 300 доларів США найближчим часом поверне позивачу ОСОБА_1 .

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини.

27 лютого 2019 року ОСОБА_3 склав розписку про те, що отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 300 доларів США з терміном повернення до 20 березня 2019 року.

У встановлений строк відповідач ОСОБА_3 зобов`язання не виконав.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

На підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у справі № 6-79цс14, відповідно до норм ст. ст. 1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Таким чином, відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань, чим порушив права позичальника, а тому суд прийшов до переконання, що позов слід задовольнити.

В силу ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст.12,81,141,263-265 ЦПК України, ст.ст.526,626,1046,1047,1049 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 борг в сумі 300 (триста) доларів США.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 840,80 грн. судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В. Б. Федорончук