Провадження № 2/755/1988/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" липня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.,

при секретарі - Лупко М.В.

за участю - представника позивача - Леоновця С.В.

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін, цивільну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_2 , третя особа Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про стягнення суми коштів грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з ОСОБА_2 грошову допомогу виплачену надміру, внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, в сумі 30 588,00 грн на користь Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, , код банку 820172, Держказначейська служба України, м. Київ, КЕКВ 2730, КПКВ 2501480, р/р 4086; стягнути з відповідача на користь Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації (, в ГУДКСУ у м. Києві, р/р НОМЕР_1 , МФО 820019) сплачений судовий збір в сумі 1 921,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що розпорядженням Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 17.12.2009 року № 736 відповідачку було призначено піклувальником над малолітньою дитиною - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 25.01.2016 року відповідачка звернулася з заявою до позивача щодо призначення їй допомоги та рішенням комісії від 03.03.2016 року їй було призначено допомогу на період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року у розмірі 2 910,00 грн щомісячно. 02.02.2017 року ОСОБА_2 звернулася з заявою за призначенням допомоги та рішенням комісії від 21.02.2017 року їй було призначено допомогу на період з 01.02.2017 року по 30.01.2018 року у розмірі 2 931,00 грн щомісячно. Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації листом від 04.05.2017 року № повідомила позивачу, що ОСОБА_4 з 14.06.2016 року по теперішній час (04.05.2017 р.) перебуває у відділенні соціальної адаптації, соціалізації та підготовки до самостійного життя Центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 служби у справах дітей та сім`ї виконавчого органу Київської міської ради, тобто дитина перебуває на повному державному утриманні. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», п. 25 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 р. № 1751 - допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, не призначається у разі перебування дитини на повному державному утриманні. В порушення ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» ОСОБА_2 не повідомила Управління про зміну обставин, що впливають на виплату допомоги. У заяві від 02.02.2017 року, в період перебування ОСОБА_4 у Центрі, відповідачка надала завідомо неправдиві відомості, у зв`язку з чим за період з 01.07.2016 року по 31.05.2017 року ОСОБА_2 безпідставно отримала кошти в сумі 30 588,00 грн. Таким чином, на підставі ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», п. 49 Порядку від 27.12.2001 р. № 1751, суми державної допомоги сім`ям з дітьми, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку заявника, підлягають стягненню з відповідачки. Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат звернувся до позивача з листами від 01.06.2017 року, 19.01.2018 року, 31.08.2018 року, 22.02.2019 року щодо наявності переплати допомоги в сумі 30 588,00 грн, яку отримала ОСОБА_2 . Листами від 14.12.2017 року, від 28.03.2018 року Управління повідомило відповідачці про необхідність повернення суми переплати, однак станом на листопад 2019 року неправомірно отримані кошти за період з 01.07.2016 року по 31.05.2017 року в сумі 30 588,00 грн не повернуті. Виплата будь-якого виду соціальної допомоги не належить до функцій, завдань та цілей Управління, а виплата всіх видів соціальної допомоги та інших грошових виплат проводиться Київським міським центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат. .

Ухвалою суду від 10.12.2019 року відкрито провадження у цій цивільній справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін, яким роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи і визначено відповідні строки.

Копію вказаної ухвали з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачка отримала 04.02.2020 року. Позивач копію ухвали про відкриття провадження отримав 11.02.2020 року. Представник третьої особи копію ухвали про відкриття провадження з копією позовної заяви та доданими до неї документами отримав 09 січня 2020 року.

20.01.2020 року до суду надійшли пояснення по суті справи представника третьої особи, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, - ОСОБА_5 , в яких позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачка не мала права на отримання грошової допомоги, у зв`язку з чим їй було надміру виплачено грошові кошти у сумі 30 588,00 грн, які добровільно не повернуті. Саме Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат проводить вказану виплату та має відкриті рахунки в органах державного казначейства за відповідною бюджетною програмою.

27.02.2020 року до суду від представника відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив суд, поновити строк для подання відзиву та вважати його пропущеним з поважних причин, у зв`язку з чим ухвалою суду від 02.03.2020 року строк на подання відзиву представнику відповідача був поновлений.

У своєму відзиві представник відповідача позовну заяву вважає необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки, на думку відповідачки, такі дії здійснюються позивачем з метою психологічного тиску, у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про визнання незаконним та скасування розпорядження Дніпровської РДА, який був задоволений рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 10.12.2018 року по справі № 755/1954/18. Позивачем не долучено до позовної заяви доказів, які б давали змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, зокрема, не додано доказів того, що ОСОБА_2 дійсно отримувала кошти. Відповідачка не заперечує, що скористалася своїм правом та написала заяву на виплату коштів, однак коштів не отримувала. ОСОБА_2 та служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської РДА відповідно до абз. 1, 2 ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» повідомили органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, у зв`язку з чим відповідачка не отримувала будь-яку матеріальну допомогу. Позивачем не долучено доказів направлення листів від 14.12.2017 року, 28.03.2018 року з вимогою про повернення сум переплати на адресу відповідачки, а також - доказів отримання нею таких листів.

Ухвалою суду від 02.03.2020 року судом було задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про розгляд справи з повідомленням та викликом сторін та постановлено розгляд цивільної справи за позовом Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_2 , третя особа - Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про стягнення суми коштів грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін, та призначено по справі судове засідання.

24.03.2020 року до суду від представника позивача, Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, - Соя О.В. надійшла відповідь на відзив, у якій з доводами відзиву не погоджується та наполягає на задоволенні позову. Щодо психологічного тиску на відповідачку, то позивач не був стороною по справі № 755/1954/18. Щодо надання підтвердження виплати коштів відповідачці, то одним з основних завдань Управління є призначення соціальної допомоги, компенсацій та інших соціальних виплат та ін. Здійснення контролю за правильністю призначення, перерахунку, нарахування і виплати всіх видів соціальної допомоги, інших грошових виплат є завданням Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат. У зв`язку з зазначеним, стороною долучається лист Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат від 19.03.2020 року № 051/50-011 та реєстр відправки вихідної кореспонденції.

22.10.2020 року від третьої особи надійшла довідка № 04/1212-011 від 21.10.2020 року про виплату допомоги на дітей, які перебувають під опікою чи піклуванням, призначену ОСОБА_2 , однак такий доказ не був прийнятий судом з огляду на приписи ч. 10 ст. 83 Цивільного процесуального кодексу України, про що стороні було роз`яснено листом від 23.10.2020 року.

Ухвалою суду від 02.07.2021 року, постановленою у порядку ч. 4 ст. 259 Цивільного процесуального кодексу України, не виходячи до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, відмовлено представнику відповідача у клопотанні про залучення третьої особи - служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації.

Будь-яких інших заяв по суті справи, клопотань сторонами подано не було.

У судовому засіданні представник позивача Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації - Леоновець С.В. заявлений позов підтримав та просив його повністю задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві. Додатково показав, що обставина щодо перебування дитини ОСОБА_4 у Центрі, у зв`язку з чим на неї витрачалися державні кошти у зазначений період, була встановлена на підставі листа Служби у справах дітей та сім`ї від 04.05.2017 року. Вказана обставина позивачем не перевірялася, оскільки це не належить до цього компетенції.

Представник відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у судовому засіданні проти позову заперечив, оскільки фактично підставою позову є лист Служби у справах дітей та сім`ї від 04.05.2017 року, однак викладені у листі факти позивачем не перевірялися: чи дійсно дитина перебувала у Центрі у вказаний період, чи отримувалися відповідачкою кошти на утримання дитини. Був поданий позов про зняття опіки та судом було відмовлено у його задоволенні, встановлено, що дитина перебувала на утриманні відповідачки. Крім того. У судовому засідання представником відповідачки подано заяву про застосування до правовідносин строку позовної давності, зважаючи на те, що позов поданий до сулу у листопада 2019 року, а виплати здійснювалися з липня 2016 року.

Відповідачка, ОСОБА_2 , у судовому засіданні заперечила проти позову та просила відмовити у його задоволенні. Зазначила, що дійсно дитина, ОСОБА_4 , який є її племінником, протягом декількох місяців перебувала у Центрі, однак майже кожного дня відповідачка його відвідувала та привозила йому продукти харчування і ліки. Їй регулярно дзвонили з Центру та повідомляли, що вона, як опікун, має забезпечувати дитину усім. На утриманні відповідачки знаходиться декілька дітей та при призначенні допомоги до неї приходить комісія, яка перевіряє чи всі діти присутні, розмовляють з ними. Якщо когось із дітей немає, призначають інший день відвідування. ОСОБА_2 відвоювала у Служби дітей та сім`ї квартиру дитини, сплачувала за неї кошти. Під час перебування у Центрі дитина тричі тікала, а її розшук здійснювали на автомобілі відповідачки, за її кошти. Соціальні служби - Управління, Служба у справах дітей та сім`ї раз на три місяці приходили до неї, встановлювали наявність дітей, зокрема, ОСОБА_4 , про що складали відповідні акти.

Суд, вислухавши позиції сторін, дослідивши письмові докази, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Як убачається з матеріалів справи, розпорядженням Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 17.12.2009 року № 736 ОСОБА_2 призначено піклувальником над малолітнім племінником - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 27).

Закон України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» відповідно до Конституції України встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім`ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім`ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

За приписами ч. 1 ст. 1 вказаного Закону громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» відповідно до цього Закону призначаються такі види державної допомоги сім`ям з дітьми: допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування.

У відповідності до ст. 16 Закону допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, призначається особам, призначеним в установленому законом порядку опікунами чи піклувальниками дітей, які позбавлені батьківського піклування. Така допомога вважається власністю дитини.

Допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, призначається на підставі рішення про встановлення опіки чи піклування (ст. 17 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми»).

За нормою п. 26 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 р. № 1751, у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, (далі за текстом - Порядок) допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, призначається в розмірі, що становить два прожиткових мінімуми для дитини відповідного віку.

25.01.2016 року ОСОБА_2 звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації з заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, у якій просила призначити їй допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування (а.с. 14, 15).

Рішенням комісії від 03.03.2016 року про призначення допомоги сім`ям з дітьми ОСОБА_2 було призначено допомогу на ОСОБА_4 , над яким встановлено піклування, на період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року в розмірі 2 910,00 грн щомісячно (а.с. 18).

У подальшому, 02.02.2017 року ОСОБА_2 вдруге звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації з заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, у якій просила призначити їй допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування (а.с. 16, 17).

Рішенням комісії від 21.02.2017 року про призначення допомоги сім`ям з дітьми ОСОБА_2 було призначено допомогу на ОСОБА_4 , над яким встановлено піклування, на період з 01.02.2017 року по 30.01.2018 року в розмірі 2 931,00 грн щомісячно (а.с. 19).

У листі Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 04.05.2017 року № на ім`я начальника Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації повідомляється, що з 14.06.2016 року по даний час неповнолітній ОСОБА_4 перебуває у відділенні соціальної адаптації, соціалізації та підготовки до самостійного життя Центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 служби у справах дітей та сім`ї виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за адресою: м. Київ, проспект Маяковського, 28-в (а.с. 26).

Відповідно до листа Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат від 19.03.2020 року № 051/50-011 на підставі листа Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації (повідомлення від 15.05.2017 року) особовий рахунок ОСОБА_2 знятий з виплати з 01.07.2016 року - дитина знаходиться на реабілітації. За рахунок проведених змін виникла переплата допомоги на дітей, які перебувають під опікою чи піклуванням, за період з 01.07.2016 по 31.05.2017 в сумі 30 588,00 грн (а.с. 61, 62).

Згідно з довідкою від 18.03.2020 року ОСОБА_2 знаходиться на обліку у Дніпровське РУПСЗН і отримує допомогу на 1-у дитину, яка перебуває під опікою чи піклуванням, за період з липня 2016 року по травень 2017 року у загальному розмірі 30 588,00 грн (а.с. 63).

Листами від 19.01.2018 року, 01.06.2018 року, 31.08.2018 року та 22.02.2019 року Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на ім`я начальника Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації просив вирішити питання згідно з чинним законодавством про утримання залишку переплати допомоги на дітей, які перебувають під опікою та піклуванням, в сумі 30 588,00 грн за період з 01.07.2016 р. по 31.05.2017 р. з отримувача допомоги ОСОБА_2 . Переплата виникла згідно з повідомленням РУПСЗН від 19.05.2017 року № 2121 (а.с. 20-23).

Позивач звернувся до відповідачки з листами від 14.12.2017 року та 28.03.2018 року з вимогою, протягом місяця з дня отримання листа, повернути заборгованість в розмірі 30 588,00 грн, що виникла у зв`язку зі несвоєчасним повідомленням Управління про перебування підопічного - ОСОБА_4 у відділенні соціальної адаптації, соціалізації та підготовки до самостійного життя Центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 1 (а.с. 24, 25). Доказів щодо направлення вказаних листів на адресу відповідачки та їх отримання адресатом матеріали справи не містять.

Згідно з п. 25 Порядку допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, не призначається у разі перебування дитини на повному державному утриманні.

Положеннями ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» передбачена відповідальність громадян за недостовірність документів, поданих для призначення державної допомоги.

Одержувачі державної допомоги зобов`язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги.

Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом.

За приписами ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За змістом ст. 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом.

У відповідності до ст.ст. 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст.ст. 76, 77 Цивільного процесуального кодексу України суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 Цивільного процесуального кодексу України).

З огляду на викладені норми чинного законодавства та обставини справи, враховуючи обсяг наданих доказів, судом не було встановлено, що дитина ОСОБА_4 у період з 01.07.2016 року по 31.05.2017 року перебувала на повному державному утриманні, в результаті чого відповідачкою, внаслідок її недобросовісності як набувача, було безпідставно отримано кошти в сумі 30 588,00 грн в рахунок допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування. Суд не може погодитись з твердженням сторони позивача, що належним та допустимим доказом перебування малолітнього ОСОБА_4 у період з 01.07.2016 року по 31.05.2017 року на повному державному утриманні є лист Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 04.05.2017 року № , оскільки такими доказами мають бути відповідні довідки установи в якій перебував малолітній та довідки про надходження грошових коштів з державного (місцевого) бюджетів до такої установи для здійснення утримання дитини. Таких доказів стороною пози вачу суду не надано.

Щодо заяви сторони відповідачки про застосування наслідків спливу строку позовної давності до частини позовних вимог суд виходить з наступного.

У відповідності до роз`яснень, викладених у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

За таких обставин, з урахуванням вищевказаного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним повністю відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог до ОСОБА_2 , третя особа Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про стягнення суми коштів грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, у зв`язку з недоведеністю.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, у суду відсутні підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат у порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 р. № 1751, Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», ст. 1212, 1215 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 141, 209, 210, 223, 247, 265, 274, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

В позові Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації (, 02125, м. Київ, вул. Курнатовського, 7-А, корп.1) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), третя особа Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (, 03165, м. Київ, просп. Комарова, 7) про стягнення суми коштів грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Повний текст судового рішення складений 07.07.2021 року.

Суддя: