Справа№592/8140/20
Провадження №2/592/26/21

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді Алфьорова А.М., за участю секретаря Літовченко С.М., представника позивача ТОВ «Торгівельно-виробничий комплекс «Рона-Маркет» - адвоката Джепи Г.В., представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Черненка Д.О., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-виробничий комплекс «Рона-Маркет» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.09.2019 р. відповідача визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 272 КК України та призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади водія навантажувача на один рік. На підставі ст. 75, п.п. 1-2 ч. 1 ст. 76 КК України відповідача звільнено від відбування покарання, як основного та і додаткового у виді позбавлення права обіймати певні посади водія навантажувача, з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину. Стягнуто з відповідача на користь держави процесуальні витрати за залучення експертів для проведення експертизи у розмірі 4608 грн. Стягнуто з відповідача на користь Сумського міського фінансового управління Сумської міської ради для перерахування КУ «Сумській міській клінічній лікарні № 1» 4691 грн. 27 коп. за лікування потерпілої від злочину. Цивільний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Торгівельно-виробничий комплекс «Рона-Маркет» на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди у розмірі 300000 грн. ТОВ «Торгівельно-виробничий комплекс «Рона-Маркет» у відповідності з платіжним дорученням № 1711 від 30.04.2020 р. перерахувало у повному обсязі грошові кошти в рахунок відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_2 в межах виконавчого провадження № 61951034. Отже, внаслідок вчинення відповідачем під час виконання трудових обов`язків кримінального правопорушення з ТОВ «Торгівельно-виробничий комплекс «Рона-Маркет», як з його роботодавця було стягнуто 300000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди потерпілої від злочину вчиненого відповідачем. Таким чином, відповідачем було завдано ТОВ «Торгівельно-виробничий комплекс «Рона-Маркет» було завдано збитки на суму 300000 грн. У добровільному порядку відповідач вказані збитки не відшкодував. Просить суд: стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у сумі 300000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу.

У судовому засіданні представник ТОВ «Торгівельно-виробничий комплекс «Рона-Маркет» - адвокат Джепа Г.В. позов підтримав, просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Черненко Д.О. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, просили відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши думки сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до трудової книжки серія НОМЕР_1 ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Торгівельно-виробничий комплекс «Рона-Маркет», прийнятий на роботу старшим водієм навантажувачем.

Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.09.2019 р. ОСОБА_1 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 272 КК України та призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади водія навантажувача на один рік. На підставі ст. 75, п.п. 1-2 ч. 1 ст. 76 КК України відповідача звільнено від відбування покарання, як основного та і додаткового у виді позбавлення права обіймати певні посади водія навантажувача, з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину, з покладеними на нього обов`язками. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави процесуальні витрати за залучення експертів для проведення експертизи у розмірі 4608 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Сумського міського фінансового управління Сумської міської ради для перерахування КУ «Сумській міській клінічній лікарні № 1» 4691 грн. 27 коп. за лікування потерпілої від злочину. Цивільний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Торгівельно-виробничий комплекс «Рона-Маркет» на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди у розмірі 300000 грн.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 29.04.2020 р. винесеної приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Жованик Ю.А. відкрито виконавче провадження ВП № 61951034 по виконанню виконавчого листа № 592/9747/16-к виданого 05.02.2020 р. про стягнення з ТОВ «Торгівельно-виробничий комплекс «Рона-Маркет» на користь ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 300000 грн.

Постановою про закінчення виконавчого провадження від 30.04.2020 р. винесеної приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Жованик Ю.А. закінчено виконавче провадження ВП № 61951034 по виконанню виконавчого листа № 592/9747/16-к виданого 05.02.2020 р. про стягнення з ТОВ «Торгівельно-виробничий комплекс «Рона-Маркет» на користь ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 300000 грн.

14.05.2020 р. ОСОБА_1 звільнений з роботи за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України.

Таким чином, ТОВ «Торгівельно-виробничий комплекс «Рона-Маркет» виплачено ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 300000 грн.

З вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.09.2019 р. вбачається, що цивільний позов ОСОБА_2 задоволено частково, а саме відмовлено у стягнення матеріальної шкоди.

Тобто, саме ТОВ «Торгівельно-виробничий комплекс «Рона-Маркет», як роботодавець ОСОБА_1 , зазнав матеріальних витрат, спричинених працівником та як наслідок, наділений правом зворотної вимоги до винної особи в порядку ст. 1191 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно із ч.1 ст.1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини).

За змістом ч.1 ст.3 КЗпП України трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулює законодавство про працю.

Відповідно до ч. 1 ст.9 ЦК України положення цього кодексу застосовуються також до трудових відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

Нормою ч. 1 ст. 1191 ЦК України дійсно передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, проте, як вже зазначалось, відповідач ОСОБА_1 на час події встановленої вироком від 05.09.2019 р. у результаті якої було завдано матеріальної шкоди, перебував із позивачем у трудових відносинах, у зв`язку з чим застосуванню підлягає спеціальна норма КЗпП України.

статтею 132 КЗпП України передбачено, що за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві

Випадки повної матеріальної відповідальності регламентовані ст. 134 КЗпП України. Зокрема, п.1 ч.1 ст. 134 КЗпП України передбачена можливість покладення на відповідача (працівника) повної матеріальної відповідальності за завдану шкоду у випадку укладення між працівником і підприємством письмового договору про повну матеріальну відповідальність.

Суд зазначає, що посада водія навантажувача, яку обіймав відповідач, не міститься у Переліку посад і робіт, займаних або виконуваних працівниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатись письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, переданих їм для зберігання, обробки, продажу (відпуску), перевезення чи використання в процесі виробництва, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 28 грудня 1977 р. № 447/24 (чинного на території України згідно з постановою Верховної Ради України від 12.09.1991 р. № 1545-XII).

Вищезазначений перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Інших обставин, які б на підставі положень ст. 134 КЗпП України давали підстави для висновку про можливість покладення на відповідача (працівника) повної матеріальної відповідальності за завдану шкоду, при розгляді даної справи судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263, 264 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-виробничий комплекс «Рона-Маркет» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.М. Алфьоров