Справа № 490/4124/20
н/п 2/490/3119/2020
Центральний районний суд м. Миколаєва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Шолох Л.М.,

при секретарі Головатюк А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві цивільну справу за позовом адвоката Крючковського Сергія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю та вселення, -

ВСТАНОВИВ :

08 липня 2020 року адвокат Крючковський Сергій Олександрович, який діє в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_3 (далі - відповідач, ОСОБА_3 ) з позовом, в якому просила:

зобов`язати відповідача усунути перешкоди в користуванні належній їй Ѕ частині квартири АДРЕСА_1 , зобов`язати відповідача надати їй ключі від квартири та не чинити перешкод у вільному доступі до неї;

вселити її в квартиру АДРЕСА_1 ;

витрати по справі покласти на відповідача.

В обґрунтування позову позивачка вказала на те, що вона є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.03.2020 року. Спадкоємцем іншої Ѕ частини квартири був її брат ОСОБА_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті спадкоємцем стала його дружина (відповідач по справі - ОСОБА_3 ) З 2017 року ОСОБА_3 самовільно зайняла спірну квартиру та не допускає позивачку до користування належним їй на праві власності нерухомим майном у вигляді Ѕ частини. Між сторонами виникають постійні сварки, щодо користування квартирою. Відповідач створює перешкоди у користуванні майном, самостійно змінивши замки в квартирі. На даний час ОСОБА_3 відмовляється визнавати право позивача на користування власністю, відмовляючи останній надати ключі від квартири, у зв`язку з чим позивачка позбавлена можливості потрапити до неї. Домовленість щодо порядку користування або поділу майна, що є у спільній частковій власності сторони досягти не можуть у зв`язку з недружними стосунками, а також у зв`язку з тим, що відповідачем не здійснено встановлених законом дій, щодо оформлення своїх спадкових прав на Ѕ частину цієї квартири. З огляду на зазначене, позивач просить задовольнити її позов.

Відзиву на позов від відповідача не надійшло.

У період з липня 2020 року до 13 січня 2021 року справа перебувала на розгляді іншого складу суду.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 січня 2021 року для розгляду цієї справи визначено суддю ОСОБА_4 .

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 січня 2021 року справу прийнято до свого провадження суддею ОСОБА_4 та призначено її до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 19 лютого 2021 року.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 лютого 2021 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 03 березня 2021 року.

У судове засідання 03 березня 2021 року сторони не з`явилися.

Від позивача представника позивача ОСОБА_1 адвоката Крючковського С.О. надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника. Позовні вимог ОСОБА_5 підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 до канцелярії Центрального районного суду м. Миколаєва особисто подала заяву про розгляд справи без її участі за наявними у матеріалах справи доказами. Позовні вимоги визнала у повному обсязі, заперечень проти його задоволення не має.

Зважаючи на бажання сторін, суд дійшов висновку про можливість розгляду цієї справи без участі позивача, її представника та відповідача за наявними у матеріалах справи доказами.

Вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Предметом спору у даній справі є право позивача, як співвласника квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_2 , на користування своєю власністю.

Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до приписів статті317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 321 ЦК України).

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У випадку порушення його прав, не пов`язаного з позбавленням права власності, власник має право вимагати усунення перешкод у користуванні (стаття 391 ЦК України).

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 23 січня 2019 року у справі №296/4500/16-ц, стаття 391 ЦК України визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

З аналізу наведених норм слідує, що власник майна має право безперешкодного користування цим майном. А у разі наявності будь-яких перешкод у такому користуванні, вони мають бути усунені незалежно від того, ким вони спричинені.

Із наявних у справі матеріалів вбачається, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 березня 2020 року позивач ОСОБА_1 є однією із спадкоємців після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Іншим спадкоємцем є ОСОБА_1 . Спадщина після смерті ОСОБА_6 складається із трикімнатної квартири, загальною площею 55,9 кв.м., житловою площею 41,8 кв.м., за адресою АДРЕСА_3 .

Як зазначає позивачка, ОСОБА_1 загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем після її смерті є ОСОБА_2 , тобто відповідач у цій справі.

З витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16 березня 2020 року, копію якого позивачем додано до матеріалів позову, частка у розмірі Ѕ трьох кімнатної квартири загальною площею 55,9 кв. м, житловою площею 41,8 кв. м за адресою АДРЕСА_3 , належить ОСОБА_1 (дата реєстрації 16 березня 2020 року № 35945300).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 12 серпня 2020 року, частка у розмірі Ѕ 3-ї квартири АДРЕСА_4 , 01.06.2020 року зареєстрована під номером 36703053 за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину, за законом, виданого 01.06.2020 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Тищенко О.О.

Отже, позивачу ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_2 належить по Ѕ частини трьох кімнатної квартири за адресою АДРЕСА_3 .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на те, що відповідач ОСОБА_2 чинить перешкоди у реалізації її права на користування своєї власністю, яка змінила замки та не допускає позивача до спірної квартири. На підтвердження зазначеного позивач надала акт про недопуск її представника, яка діяла на підставі нотаріально посвідченої довіреності, складеного 07 липня 2020 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Зазначене підтверджується і визнанням позову відповідачем.

Отже, під час судового розгляду встановлено, що відповідач ОСОБА_2 чинить перешкоди у користуванні позивачкою ОСОБА_1 належною їй на праві власності Ѕ частини квартири АДРЕСА_5 .

Тому враховуючи викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та про необхідність їх задоволення у повному обсязі.

Відтак, ОСОБА_3 слід зобов`язати усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні належною їй 1/2 частини квартири АДРЕСА_6 , шляхом передачі їй комплекту ключів від вхідних дверей цієї квартири та зобов`язати не чинити ОСОБА_1 перешкод у вільному доступі до цього помешкання. Вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_6 .

З огляду на те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, відповідно до пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 840 грн 80 коп. та 1 681 грн. 60 коп. (всього 2 522 грн 40 коп.) витрат, понесених нею за сплату судового збору за подачу позову.

Керуючись статтей 13, 79-81, 141, 259, 263-265, 352 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов адвоката Крючковського Сергія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю та вселення задовольнити у повному обсязі.

Зобов`язати ОСОБА_3 усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні належною їй 1/2 частиною квартири АДРЕСА_6 , шляхом передачі їй комплекту ключів від вхідних дверей цієї квартири та зобов`язати не чинити ОСОБА_1 перешкод у вільному доступі до цього помешкання.

Вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_6 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 522 грн 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Шолох