Справа № 442/4370/20 Головуючий у 1 інстанції: Курус Р.І.
Провадження № 22-ц/811/3428/20 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , представника ОСББ «22 Січня, 26а» - ОСОБА_3 , представника ОК«Правоохоронник» - Науменко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 жовтня 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 жовтня 2020 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено частково.

Витребувано від держаного реєстратора Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Живко Михайла Олександровича копії документів, на підставі яких було проведено державну реєстрацію права власності за ОК «Правоохоронник», на об`єкт нерухомого майна в АДРЕСА_1 , а саме - машино-місця № 1, загальною площею 12,5 кв. м., з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 106.

В задоволенні решти клопотання відмовлено.

Роз`яснено, що відповідно до ст. 84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази

Клопотання голови ОК «Правоохоронник» Голик І. про скасування заходів забезпечення позову задоволено частково.

Скасовано заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області про забезпечення позову від 06.07.2020 у справі №442/4086/20 в частині заборони ОК "Правоохоронник" та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо 14 машино-місць за №№ 2-15, площею 12,5 кв.м. кожне, розташованих за адресою багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 .

В задоволенні решти клопотання відмовлено.

Вказану ухвалу в апеляційному порядку в частині скасування заходів забезпечення позову оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість ухвала суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що оскільки ним заявлено позов про визнання протиправними дій державного реєстратора та скасування рішень, на підставі яких було зареєстровано право власності за ОК "Правоохоронник" на 15 машинно-місць за адресою багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, поновити порушені права позивача, як співвласника даного будинку. Просить ухвалу скасувати в частині задоволення клопотання про скасування заходів забезпечення позову та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні клопотання відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 та представник ОСББ «22 Січня, 26а» - ОСОБА_3 просила апеляційну скаргу задовольнити, представник ОК«Правоохоронник» - Науменко І.В. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно змісту п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно п.1, 2 ч.1, ч. 3 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

З витребуваних матеріалів справи убачається, що ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06 липня 2020 року у справі 442/4086/20 забезпечено позов у даній справі, шляхом заборони ОК «Правоохоронник» та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо 15-ти машино-місць, площею 12,5 кв, м. кожне, розташованих за адресою багатоквартирного буднику АДРЕСА_2 .

Судом встановлено, що позивачем у справі 28.09.2020 подано заяву про зменшення позовних вимог, зокрема визнання дій протиправними та скасування рішення державного реєстратора Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Живко М.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 51921116 від 08.04.2020 16:24:14 машино-місця №1, за адресою АДРЕСА_1 , за Обслуговуючим кооперативом «ПРАВООХОРОННИК» ()».

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки позивачем зменшено позовні вимоги, а тому відсутні підстави для заборони ОК "Правоохоронник" та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо 14 машино-місць за №№ 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14 та 15, площею 12,5 кв.м. кожне, розташованих за адресою багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 .

Поряд з цим, підстав для скасування заходів щодо забезпечення позову в частині заборони ОК "Правоохоронник" та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо 1 машино-місця за №№ 1 площею 12,5 кв.м., розташованого за адресою багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , оскільки питання правомірності державної реєстрації цього машино-місця є предметом даного судового розгляду.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду про наявність підстав для скасування заходів забезпечення позову щодо заборони вчинення будь-яких дій стосовно машино-місць за №№ 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14 та 15, оскільки заявником не доведено неможливість або утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Обставини справи встановлено повно та правильно. Обов`язкових підстав для скасування ухвали не встановлено.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку із чим його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено:08.07.2021

Головуючий

Судді