Справа № 454/1697/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2021 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

за участю секретаря Калиш В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття житлового приміщення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд та просить стягнути з відповідачки на його користь 40550грн. майнової шкоди та 5000грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої залиттям квартири, а також 2000грн. витрат на правову допомогу та судовий збір.

Свої вимоги мотивує наступним.

Він є власником квартири АДРЕСА_1 .

02.05.2020р. близько 08.00год. він виявив, що всі приміщення вказаної квартири залито водою.

Для відновлення стану квартири, в якому вона перебувала до затоплення він поніс наступні витрати: холодильник - 2657грн., диван - 10369грн., електропралка - 5700грн., електросушка - 340грн., електроконвектор - 1484грн., відновлення стану квартири - 20000грн.

Внаслідок залиття квартири йому завдано моральну шкоду, яка полягає в емоційному стресі, душевних стражданнях, негативних емоціях, переживаннях, порушено його розмірений спосіб життя, він докладав додаткових зусиль для нормалізації та витрачання свого дорогоцінного часу для усунення наслідків залиття.

Він намагався врегулювати даний інцидент, однак відповідач добровільно не відшкодувала завдану шкоду.

В судовому засіданні позивача та його представник- адвокат Бідненко В.М. позов підтримали.

Відповідач в судовому засіданні позову не визнала.

Представник відповідачки - адвокат Семенюк Р.А. подав відзив, у якому зазначив, що позивач не проживає у вказаній квартирі багато років, стан квартири є незадовільним.

Півтора року тому власниками квартири, яка розташована над її квартирою, було залито водою її квартиру та надалі квартиру позивача, внаслідок чого було пошкоджено її майно та майно останнього.

Представник позивача подав відповідь на відзив, в якому вказав, що в справі наявні достатні докази, які підтверджують ту обставину, що квартира позивача була залита водою, внаслідок чого були знищені речі останнього.

Вислухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З витягу від 12.12.2005р. та свідоцтва від 14.11.2005р. встановлено, що позивачу ОСОБА_1 належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 .

Співвласниця вказаної квартири ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та після її смерті відкрита спадкова справа, що стверджується витягом від 10.06.2013р.

Згідно технічного паспорта, дана квартира розташована на першому поверсі будинку, який складається з чотирьох поверхів, загальна площа квартири становить 31,7кв.м, житлова - 16,0кв.м.

З акта від 04.05.2020р. встановлено, що 02.05.2020р. близько 08.00год. по АДРЕСА_1 сталося затоплення даної квартири холодною водою, внаслідок виривання шланга холодної води кухонного змішувача квартири №55 даного будинку.

В двох квартирах на даний час ніхто не проживає. В результаті затоплення виникло замокання стелі, стін, меблів, підлоги та побутової техніки.

Позивачем складено пропозицію добровільно відшкодувати заподіяну внаслідок затоплення матеріальну шкоду в сумі 40550грн. та відшкодувати моральну шкоду в сумі 5000грн.

З фотознімків вбачаються плями на стелі та стінах помешкання, вологу на віконному склі.

З представлених товарних чеків встановлено, що вартість електроплити «Елнс» становить 385грн., електросушки - 340грн., електроконвектора - 1484,05грн., пралки - 5700грн., дивана - 10369грн.

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 179 Житлового кодексу України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572, власники квартир зобов`язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємства по обслуговуванню житла.

За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини. ( ч.1 та 2 ст.1166 Цивільного кодексу України)

За змістом цієї статті обов`язок відшкодувати заподіяну шкоду покладається на особу, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Крім застосування принципу вини шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями особи, яка заподіяла шкоду, і самою шкодою. Відсутність хоча б одного з елементів складу цивільного правопорушення виключає настання відповідальності, передбаченої ст.1166 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 4 ст. 319 Цивільного кодексу України, власність зобов`язує.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. (стаття 322 Цивільного кодексу України)

Вказана стаття встановлює презумпцію обов`язку власника нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому як абсолютному володарю правомочностей володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб.

Правовідносини, що виникають із заподіяння позадоговірної моральної шкоди, регулюються ст.ст. 23, 1167 ЦК України, зі змісту яких випливає, що моральна шкода компенсується лише винною особою.

Згідно роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, у разі залиття квартири складається відповідний акт. Типова форма цього акту міститься у додатку № 4 до Правил.

В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності: прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини: завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище, ім`я, по батькові) підписувати складений акт відмовилися із зазначенням причин.).

У листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009 року № 12/20-11-1975, також зазначено, що при складенні акту про залиття присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. Якщо винуватець події відмовляється підписувати акт, необхідно запросити свідків з числа сусідів. Вони також можуть засвідчити факт затоплення та скласти опис пошкоджень та зіпсованого майна.

В свою чергу, в акті від 04.05.2020р. не вказано чи обстеження відбулося в присутності позивача та відповідачки, не зазначено характеру залиття квартири (обсяг замокання), орієнтовну вартість затоплених речей, обсягу необхідного ремонту приміщень квартири, відсутній висновок щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Також, в акті відсутні підписи власників квартир або їх представників та відомості, що останні відмовилися від підпису.

Також. позивачем не надано жодних доказів того, що перелічене ним майно пошкоджено, внаслідок залиття та не придатне для застосування за призначенням.

Вартість ремонту квартири та перелік робіт, необхідність такого ремонту також не підтверджені жодними доказами.

За таких підстав, позивачем не доведено обставин, на які він покликається, а тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття житлового приміщення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення воно може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Відомості, які зазначаються в рішенні суду відповідно до п.4) ч.5 ст.265 ЦПК України та не проголошуються, відповідно до ч.2 ст.268 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_5 .

Повне судове рішення складено 01.03.2021р.

Головуючий: М. Я. Адамович