Справа № 638/9215/20
Провадження № 2/638/440/21
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 липня 2021 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова у складі головуючого Цвіри Д.М., за участю секретаря судового засідання Варданян К.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харків, за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Виробничого кооперативу «Житлово-експлуатаційний кооператив» Комфорт-Новобуд» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, -
ВК «ЖЕК» «Комфорт-Новобуд» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 суму заборгованості у розмірі 9060,53 грн., яка складається з основного боргу 5202,01 грн., інфляційних витрат у сумі 713,78 грн., та 3% річних у сумі 2370,23 грн.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 , розташованої у багатоквартирному житловому будинку, утримання, експлуатацію та управління котрим здійснює виробничий кооператив «ЖЕК» «Комфорт-Новобуд».
Відповідач споживає послуги, надані позивачем, однак не оплачує їх у повному обсязі, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 5202,01 грн. Також, за весь час прострочення, на суму заборгованості позивачем нарахована сума інфляційних витрат в розмірі - 713,78 грн. та 3 % річних від простроченої суми в розмірі 2370,23 грн.
Посилаючись на те, що заборгованість до теперішнього часу відповідачем самостійно не сплачена, наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. В матеріалах справи також міститься заява представника відповідача в якій зазначено про те що він не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у жодне із призначених судом судових засідань не з`явився, про причини неявки та їх поважність суду не повідомим, відзив на позовну заяву не подав.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів.
Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом.
Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься.
Суд, згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках.
Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що згідно із витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 15.06.2020 року №212457212, містяться відомості про те, що ОСОБА_1 є власником житлового приміщення квартири АДРЕСА_1 .
Позивачем зазначено, а відповідачем не спростовано, що зазначена квартира знаходиться у багатоквартирному житловому будинку, утримання та експлуатацію якого здійснює позивач ВК «ЖЕК «Комфорт - Новобуд», та є виконавцем послуг у цьому будинку на підставі Договору про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд від 01 жовтня 2017 року.
Відповідно до п.п. 1 вказаного договору замовник доручає організації ВК «ЖЕК «Комфорт-Новобуд» надавати послуги з управління будинком та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинковій території за адресою: АДРЕСА_2 , а виконавець бере на себе забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації забезпечення потреби мешканців будинку у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості.
Пунктом 3 вказаного Договору встановлено, що організація зобов`язана надавати житлово-комунальні послуги, а саме послуги з експлуатації та утримання будинку і споруд та прибудинкової території; забезпечити відповідні умови користування власним, неподільним та загальним майном власників; укладати договори з відповідними підприємствами-надавачами послуг з електропостачання для забезпечення освітлення місць загального користування та енергопостачання ліфтів, водопостачання місць загального користування для забезпечення власних потреб; отримати на свій поточний банківський рахунок компенсації від мешканців об`єкта за надані житлово-комунальні послуги; отримувати відшкодування від винної особи за збитки, заподіяні майну, яке перебуває у нього в обслуговуванні, або своєчасного звернення до суду щодо відшкодування збитків у примусовому порядку; забезпечити технічну сторону процесу від процесу передачі об`єкту від забудовника виконавцю.
Тобто, ВК «ЖЕК «Комфорт - Новобуд» безпосередньо займається управлінням житлового фонду, який переданий балансоутримувачем відповідно до умов Договору про управління від 01 жовтня 2017 року.
Також, головою кооперативу ВК «ЖЕК «Комфорт-Новобуд» був затверджений кошторис витрат за послугу з управління багатоквартирним будинком, а також структура внесків з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по АДРЕСА_2 .
Позивачем зазначено, а відповідачем не спростовано, що отримуючи житлово-комунальні послуги у повній мірі відповідач їх не оплачує, у зв`язку з чим за ним утворилася заборгованість у розмірі 9060,53 грн., яка складається з основного боргу 5202,01 грн., інфляційних витрат у сумі 713,78 грн., та 3% річних у сумі 2370,23 грн.
Власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку (частини перша та друга статті 382 ЦК України).
Власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку (абзац сьомий частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Управитель - особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд (далі - управління будинком) і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору (абзац шістнадцятий частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги).
Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил (абзац другий частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги).
Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо) (частина перша статті 13 Закону України «Про житлове-комунальні послуги»).
Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу (абзац чотирнадцятий частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору (абзац п`ятий частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги).
Споживач має право одержувати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо (пункт 2 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Цьому праву споживача кореспондує обов`язок позивача як виконавця відповідних послуг, передбачений пунктом 4 частини другої статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
Отже, позивач у цій справі є організацією, яка уповноважена надавати послуги, зокрема, з утримання будинку та прибудинкової території, а також з організації та задоволення потреб мешканців будинку в житлово-комунальних та інших послугах, укладання договорів з суб`єктами господарювання для забезпечення житлового фонду комунальними послугами, нарахування, обліку та збору плати за надані споживачам послуги, а тому має право вимагати від відповідача оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території, виконавцем яких є позивач, а також плати за інші надані житлово-комунальні послуги.
Відсутність підписаного договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати отриманих послуг у повному обсязі, оскільки за пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.
Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України, предметом договору про управління від 01 жовтня 2017 року визначено здійснення позивачем управління будинком АДРЕСА_2 . Надання відповідних житло-комунальних послуг є елементом реалізації функції зазначеного управління.
Власність зобов`язує (частина четверта статті 319 ЦК України). Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 322 ЦК України).
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України (частини перша та друга статті 509 ЦК України).
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України).
Приписами п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за рішенням зборів співвласників (загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) і згодою управителя та зазначається у договорі з управителем.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
За таких обставин, беручи до уваги, що зобов`язання відповідачем не виконуються належним чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, стягуючи з відповідача на користь позивача понесені ним витрати зі сплати судового збору у сумі 2 102,00 грн.
Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 625, 626 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 10, 133, 141, 259, 263, 265, 268, 273, 280-283, 289, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Виробничого кооперативу «Житлово-експлуатаційний кооператив» Комфорт-Новобуд» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а відповідачем, в такий же строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: невідомий, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .
Суддя Д.М. Цвіра