Справа № 653/992/21
Провадження № 2/653/739/21
Генічеський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого судді Мотонок Т.Я.,
секретаря судових засідань Гурковського В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеськ цивільну справу № 653/992/21 за позовом Державного агенства рибного господарства України ( Держрибагенства) в особі завідувача сектору юридичної роботи Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства (Азовський рибоохоронний патруль) Степченкова Віталія Дмитровича до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в сумі 217600,00 грн.,
До Генічеського районного суду Херсонської області надійшла позовна заява Державного агенства рибного господарства України ( Держрибагенства) в особі завідувача сектору юридичної роботи Азовськогобасейнового управління Державного агенства рибного господарства (Азовський рибоохоронний патруль) Степченкова Віталія Дмитровича до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовищав сумі 217600,00 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що згідно постанови Генічеського районного суду Херсонської області від 11.01.2021 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 визнано винними в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 85 ч.4 КУпАП та накладено на них адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Вказаною постановою суду встановлено, що 12.12.2020 року о 10 год. 30 хв., ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на озері Сиваш район с. Чонгар, Генічеського району, Херсонської області, здійснювали незаконний лов риби, забороненими для любительського рибальства знаряддям лову, а саме, сітками, в кількості - 4 одиниці та незаконно виловили рибу піленгас - 320 особин, ( відшкодування за 1 піленгаса становить 680 грн., тобто за 320 особин, заподіяна шкода рибному господарству України складає 217600,00 грн. розрахована з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України №1209 від 21.11.2011 року «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів». Питання стягнення заподіяної матеріальної шкоди вказаною постановою суду не вирішувалося.
Тому, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь Генічеської міської ТГ заподіяну майнову шкоду в сумі 217600,00 грн. А також стягнути з відповідача сплачений позивачем судовий збір в сумі 3264,00 грн.
20.04.2021 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження та встановлено відповідачам строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. У встановлений строк відповідачі відзив на позов не подали.
Представник позивача в судове засіданні на з`явився, надіславши заяву, відповідно до якої просить суд дану цивільну справу розглянути без участі представника позивача, на позовних вимогах наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчить довідка про доставку смс-повідомлення. Відзив на позов в строк зазначений в ухвалі суду відповідачі не подали, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
На підставі ст.280 ЦПК України, враховуючи, що відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, про причини своєї неявки суду не повідомили, відзив на позов не подали, представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне:
Судом встановлено, що згідно постанови Генічеського районного суду Херсонської області від 11.01.2021 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 визнано винними в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 85 ч.4 КУпАП та накладено на них адміністративне стягнення штраф в сумі 340 гривень. Відповідно вказаної постанови ОСОБА_2 та ОСОБА_1 12.12.2020 року о 10 год. 30 хв., на озері Сиваш район с. Чонгар, Генічеського району, Херсонської області, здійснювали незаконний лов риби, забороненими для любительського рибальства знаряддям лову, а саме, сітками, в кількості - 4 одиниці та незаконно виловили рибу піленгас - 320 особин, ( відшкодування за 1 піленгаса становить 680 грн., тобто за 320 особин, заподіяна шкода рибному господарству України складає 217600,00 грн.
Даний розрахунок проведено з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України № 1209 від 21.11.2011 року «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів».
У постанові Генічеського районного суду Херсонської області від 11.01.2021 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зазначено, що відповідно до ч. 3 ст. 40 КУпАП питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до положень ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
За приписами ст. 3 Закону України «Про тваринний світ», об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону, є риби в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки, тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни відповідно до закону зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.
У статті 1 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних ресурсів» зазначено, що добування (вилов) це є вилучення водних біоресурсів із середовища їх перебування.
За змістом ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних ресурсів», посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів; визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками; складати протоколи та розглядати в установленому законом порядку справи про адміністративні правопорушення у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів; подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.
Належність водних біоресурсів визначається Законом України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», ч. 1 ст. 37 якого передбачає, що водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України.
Отже, природні ресурси (в тому числі водні біоресурси), які відповідно до Конституції України та інших законодавчих актів є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких, від імені Українського народу, здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади.
У відповідності до статті 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища. Громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з ч. 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Згідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Враховуючи, що відповідачі добровільно завдану ними шкоду не відшкодували, суд приходить до висновку, що позовні вимоги заявлені до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Також, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача витрати понесені позивачем по сплаті судового збору.
Керуючись Законом України «Про тваринний світ», Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», Законом України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» ст. ст. 541, 1166 ЦК України, ст.ст. 82, 133, 141, 235, 247, 258, 259, 263-265, 268, 271-273, 280-282, 354-355 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Державного агенства рибного господарства України ( Держрибагенства) в особі завідувача сектору юридичної роботи Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства ( Азовський рибоохоронний патруль) Степченкова Віталія Дмитровича до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в сумі 217600,00 грн. - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, форма і зміст якої, повинні відповідати вимогам ст. 285 ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви відповідача про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Херсонського апеляційного суду через Генічеський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Генічеського районного суду Т. Я. Мотонок