Провадження №2-р/235/3/21
Справа 235/444/20
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2021 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Хмельової С.М.

за участю секретаря судового засідання Лебеденко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Красноармійського міськрайонного суду перебувала цивільна справа 235/444/20 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби в Донецькій області. Рішенням суду від 14 травня 2020 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби в Донецькій області задоволено. Встановлено факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживала на території України станом на 13 листопада 1991 року.

18 червня 2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення. Заява обґрунтована тим, що 16.02.2021 року ОСОБА_1 письмово звернулась до Покровського МВ ТУ ДМС України для отримання паспорту громадянина України.

На її звернення начальником МВ Юрієм Згонніковим була надана відповідь від 10.03.2021 року про відмову у видачі паспорта громадянина України, що позбавляє заявницю у подальшій реалізації її прав.

Підставою відмови стала відсутність вислову «у неповнолітньому віці» у резолютивній частині рішення Красноармійського міськрайонного суду від 14 травня 2020 року у справі №235/444/20 (абз.2), а також довідки, що підтверджує «факт постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них), з якими заявниця в неповнолітньому віці постійно проживали, або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року».

Із описової частини рішення Красноармійського міськрайонного суду від 14 травня 2020 року у справі №235/444/20 вбачається, що в травні 1991 року ОСОБА_1 разом із матір`ю ОСОБА_2 і братом ОСОБА_3 були вимушені покинути Грузію через міжетичні конфлікти, та переїхати до України. Та підтверджуються матеріалами судової справи.

Дані обставини підтверджують, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у неповнолітньому віці (на той час їй виповнилось 10 років), з травня 1991 року разом із матір`ю ОСОБА_2 і братом ОСОБА_3 постійно проживали в Україні станом на 13 листопада 1991 року.

Мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла в Україні ІНФОРМАЦІЯ_4 , та підтверджується свідоцтвом про смерть.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Цивільного процесуального кодексу України за заявою учасників справи суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Заявниця просить суд роз`яснити судове рішення Красноармійського міськрайонного суду від 14 травня 2020 року у справі №235/444/20, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у неповнолітньому віці, з травня 1991 року постійно проживали в Україні станом на 13 листопада 1991 року разом із матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою суду від 22.06.2021 року прийнято заяву до провадження та призначене судове засідання.

Відповідно до статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

В заяві про встановлення факту, що має юридичне значення заявниця ОСОБА_1 просила суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживала на території України станом на 13 листопада 1991 року. Рішенням суду від 14.05.2020 року заява ОСОБА_1 була задоволена.

Пунктом 10 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України

від 27 березня 2001 року №215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006) передбачено, що для встановлення відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України» належності до громадянства України особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, подає:

а) заяву про встановлення належності до громадянства України;

б) копію свідоцтва про народження;

в) один із таких документів:

- довідку, що підтверджує факт постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року;

- довідку, що підтверджує факт постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника, з якими особа в неповнолітньому віці постійно проживала, або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року;

- документ, що підтверджує факт перебування особи в неповнолітньому віці на вихованні у державному дитячому закладі України за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року;

- копії паспортів батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника - громадян колишнього СРСР з відміткою про прописку, що підтверджує факт їх постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. У разі відсутності у батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про те, що за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року ця особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР і відповідно постійно проживала, проживала на території України (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт);

- судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року;

- судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого законного представника, з яким особа в неповнолітньому віці постійно проживала на території України, або факту їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Рішенням суду від 14.05.2020 року встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживала на території України станом на 13 листопада 1991 року.

Станом на ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 виповнилось 10 років 6 місяців.

Таким чином, враховуючи викладене, заява про роз`яснення судового рішення підлягає частковому задоволенню, а саме суд вважає за необхідне роз`яснити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала в неповнолітньому віці в Україні станом на 13 листопада 1991 року.

Щодо факту постійного проживання разом із матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з травня 1991 року та станом на 13.11.1991 року, суд не може надати роз`яснення з цього питання, оскільки певні обставини встановлені у мотивувальній частині судового рішення від 14.05.2020 року. Так, рішенням суду встановлено, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 у місті Кутаїсі Грузинської РСР, у свідоцтві про народження батьками зазначені: батько ОСОБА_4 за національністю руський, мати ОСОБА_2 за національністю українка. У травні 1991 року ОСОБА_1 приїхала до України разом з матір`ю та старшим братом. Відповідно до свідоцтва про смерть виданого 15.08.2003 року ОСОБА_2 померла у місті Красноармійськ 15.08.2003 р. (нині Покровськ).

Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

На підставі викладеного, керуючись статтею 271 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення задовольнити частково.

Роз`яснити рішення Красноармійського міськрайонного суду від 14 травня 2020 року по справі №235/444/20, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у неповнолітньому віці постійно проживала на території України станом на 13 листопада 1991 року.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду або через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя