ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6764/20
провадження № 2/753/3420/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т. О. з секретарем судового засідання Кримчук Я. Р., розглянувши в судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», про усунення перешкод у праві розпорядження майном,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі за текстом - ТОВ «Кей-Колект», первісний позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (далі за текстом - ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , відповідачі) про усунення перешкод у праві розпорядження майном шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтований такими обставинами. 28.08.2008 АКІБ «Укрсибанк» уклав з ОСОБА_2 кредитний договір № 0 про надання кредитних коштів в сумі 100 000,00 дол. США зі сплатою 15 % річних. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором було укладено договір іпотеки № 92849 від 28.08.2008, згідно з умовами якого в іпотеку передано квартиру АДРЕСА_1 . Надалі ПАТ «Укрсиббанк» уклало з ТОВ «Кей-Колект» договір факторингу від 12.12.2011 за № 1 та договір відступлення вимог за іпотечними договорами від 12.12.2011 № 5207-5208.

Через невиконання умов кредитного договору в порядку виконавчих проваджень № 60800003, № 60799802, № 60799704, № 60799915 накладено арешт на вказану квартиру та передано на реалізацію ДП «Сетам». 20.02.2020 торги не відбулися через відсутність учасників торгів, а тому на підставі статті 47 «Про іпотеку» та статті 61 «Про виконавче провадження», про що було оформлено свідоцтво на квартиру та внесено відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Отже ураховуючи, що право власності відповідачів припинилося зверненням стягнення на предмет іпотеки, відповідачі не мають достатніх правових підстав для користування майном чи реєстрації у ньому, жодних договорів про надання відповідачам в користування цього майна з ТОВ «Кей-Колект» не укладалось.

Ухвалою від 08.05.2020 суд відкрив провадження за даним позовом та призначив справу до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання на 02.11.2020.

20.10.2020 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про залучення його до участі у справі як правонаступника позивача на підставі статті 55 ЦПК України та аналогічне клопотання від ТОВ «Кей-Колект».

02.11.2020 до суду надійшла заява від представника позивача про проведення судового засідання за відсутності представника ТОВ «Кей-Колект».

Ухвалою від 02.11.2020 суд замінив первісного позивача його правонаступником ОСОБА_5 (далі - ОСОБА_5 , позивач), залучив ТОВ «Кей-Колект» до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 23.02.2021.

19.02.2021 від позивача надійшло клопотання про залишення без розгляду його позову в частині вимог до ОСОБА_4 , підтримання вимог до інших відповідачів та розгляд справи за його відсутності.

23.02.2021 від ТОВ «Кей-Колект» надійшло клопотання про підтримання клопотання позивача про залишення позову без розгляду в частині вимог до ОСОБА_4 та розгляд справи за відсутності його представника.

Ухвалою суду від 23.02.2021 позов ОСОБА_5 в частині вимог до ОСОБА_4 залишено без розгляду.

В судове засідання 23.02.2021 учасники справи не з`явилися, відповідачі про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток за зареєстрованою адресою їх місця проживання та через оголошення на офіційному сайті Судової влади України, відзиви на позов від них не надійшли.

У зв`язку з нез`явленням учасників справи фіксування судового процесу звукозаписувальним пристроєм не здійснювалося.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

28.08.2008 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсибанк» (далі - АКІБ «Укрсибанк», банк) та позичальником ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно з яким позичальнику було надано кредит у розмірі 100 000,00 дол. США з відсотковою ставкою 15,00% річних.

28.08.2008 між банком та іпотекодавцями ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою Л.М. за реєстровим номером 4297, за умовами якого в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором в іпотеку передано квартиру АДРЕСА_1 (далі - спірна квартира, предмет іпотеки), яка належала іпотекодавцям в рівних частках.

12.12.2011 між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» (правонаступником АКІБ «Укрсибанк») та ТОВ «Кей-Колект» були укладені договір факторингу № 1 та договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Саєнко Е.В. 12.12.2011 року за реєстровим № 5207-5208, згідно яких право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 28.08.2008 та договором іпотеки, укладеним на забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором, перейшло до ТОВ «Кей-Колект».

У зв`язку з невиконанням зобов`язань за кредитним договором від 28.08.2008 № 0 були відкриті виконавчі провадження № 60800003, № 60799802, № 60799704, № 60799915, в рамках яких предмет іпотеки було передано на реалізацію ДП «Сетам».

Згідно з протоколами проведення електронних торгів від 20.02.2020 за № 466575, № 466578, № 466580, № 466581 торги щодо продажу предмета іпотеки не відбулися через відсутність допущених учасників торгів, у зв`язку з чим предмет іпотеки передано стягувачу на підставі статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 47 Закону України «Про іпотеку»в рахунок погашення боргу майно передано стягувачу (акти про передачу майна стягувачу від 28.02.2020, складені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мойсеєнко Д.П.).

16.03.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Розсохою С.С. оформлено чотири свідоцтва про право власності на ј частину спірної квартири кожне на ім`я ТОВ «Кей-Колект» (що в цілому підтверджує право власності на усю квартиру), та до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відповідні записи за № 204339859, № 204339402, № 204340057, № 204340490.

02.09.2020 між продавцем ТОВ «Кей-Колект» та покупцем ОСОБА_1 укладено договір купівлі продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. за реєстровим № 2033, предметом якого є квартира АДРЕСА_1 , на підставі якого позивач набув право власності на спірну квартиру.

Право власності позивача на спірну квартиру зареєстроване у встановленому законом порядку, що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.09.2020, індексний номер витягу: 222379070.

За відомостями електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» у спірній квартирі зареєстроване місце проживання її колишніх співвласників - відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

За приписами статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до статті 319 цього Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Стаття 321 ЦК України, у якій закріплений конституційний принцип непорушності права власності, проголошує, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 383 цього Кодексу, яка регламентує основні права власників житлового будинку або квартири, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб…

Стаття 391 ЦК України надає власнику майна право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі власника будинку або квартири, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми є наявність у позивача права власності та існування перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право, та з яких підстав.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані зі зняттям з реєстрації місця проживання, є Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», за положеннями якого зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставісудового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (стаття 7).

Системний аналіз змісту наведених норм дає підстави для висновку, що особа втрачає право користування житлом внаслідок припинення права власності на нього.

За обставинами справи установлено, що право власності відповідачів на спірну квартиру припинилося внаслідок набуття іпотекодержателем права власності на неї, а відтак відповідачі втратили право користування нею.

Відповідно до положень статей 3, 15 ЦК України підставою для судового захисту цивільного права або інтересу є його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 16 цього Кодексу визначає орієнтовний перелік способів судового захисту, до яких, зокрема, відноситься такий спосіб захисту як припинення дії, яка порушує право.

Відтак з огляду на встановлені обставини, вищенаведені положення матеріального закону та ураховуючи, що реєстрація відповідачів у спірній квартирі перешкоджає позивачу в повній мірі користуватися та розпоряджатися своєю власністю, суд вбачає підстави для захисту порушеного права позивача шляхом визнання відповідачів такими, що втратили права користування житловим приміщенням.

Стаття 141 ЦПК України визначає, що у разі задоволення позову судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються відповідача.

Заявлені позивачем вимоги підлягали оплаті судовим збором в розмірі 2 102 грн.

Зайво сплачена первісним позивачем сума судового збору становить 4 204 грн., і ТОВ «Кей-Колект» не позбавлене права подати заяву про її повернення.

Отже з огляду на результат розгляду справи, суд покладає на відповідачів в рівних частках сплачений позивачем судовий збір в сумі 2 102 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_2 ) та ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 1 051 (одна тисяча п`ятдесят одна) гривня з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з підпунктом 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Розділу XIII ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: