Справа № 216/6987/20
Провадження № 2/216/1671/21
У Х В А Л А

22 лютого 2021 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Онопченко Ю.В., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Державного бюро розслідувань, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

08 грудня 2020 року до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла вказана позовна заява ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, яка відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями того ж дня була передана на розгляд судді Кузнецову Р.О.

Ухвалою від 08 грудня 2020 року суддею Кузнецовим Р.О. було задоволено заяву про самовідвід від участі в розгляді зазначеної справи, оскільки за змістом позовної заяви ОСОБА_1 вважає, що їй завдано шкоди внаслідок тривалого невиконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2020 року про зобов`язання уповноваженої особи ДБР внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за її заявою про вчинення суддею Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України.

Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 грудня 2020 року вказана цивільна справа була передана на розгляд судді Онопченку Ю.В.

Ухвалою від 10 грудня 2020 року було відмовлено у відкритті провадження у даній справі, яку постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року було скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для вирішення питання відповідно до вимог ЦПК України.

Згідно із протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22 лютого 2021 року справу передано на розгляд судді Онопченку Ю.В.

Ознайомившись з матеріалами справи, вважаю за необхідне заявити самовідвід, оскільки опосередкованим фігурантом цієї справи є суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Кузнецов Р.О., який визнав необхідним заявити собі самовідвід з метою недопущення сумнів у його неупередженості та об`єктивності під час розгляду такої справи. Наведені обставини, у свою чергу, можуть викликати об`єктивно обґрунтовані побоювання й у неупередженості та безсторонності судді Онопченка Ю.В. як безпосереднього колеги судді Кузнецова Р.О., з яким вони тривалий час здійснюють правосуддя в одному суді, а також об`єктивності судового розгляду в цілому та відповідно негативно вплинути в подальшому на результат розгляду справи, оскільки законність ухваленого в ній рішення може бути поставлена під сумнів.

Відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, дотримуватись правил суддівської етики.

Згідно зі статтею 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Водночас у Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів від 01 січня 2001 року визначено, що при винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він повинен бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Самовідвід дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії» зауважив, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Згідно із чч. 1, 9 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

З огляду на наведене приходжу до висновку, що заявлений самовідвід є достатньо вмотивованим і підлягає задоволенню з метою недопущення будь-яких сумнів щодо безсторонності, об`єктивності й неупередженості судді, впевненості громадськості у чесному процесі та підтримки довіри суспільства до судової влади, оскільки вбачаю наявність обставин, які можуть викликати об`єктивно обґрунтовані побоювання в неупередженості та безсторонності судді.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 39, 40 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Самовідвід судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Онопченка Юрія Володимировича від участі в розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Державного бюро розслідувань, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, про відшкодування моральної шкоди - задовольнити.

Матеріали цивільної справи № 216/6987/20 (провадження № 2/216/1671/21) передати до канцелярії суду для визначення іншого судді в порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Ю.В. Онопченко