КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 355/1372/20

номер провадження: 22-ц/824/5954/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Мережко М.В., Савченка С.І.,

за участю секретаря - Орел П.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Баришівського районного суду Київської області від 27 січня 2021 року у складі судді Коваленка К.В., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Позовна заява мотивована тим, що 07 червня 2014 року у виконавчому комітеті Сезенківської сільської ради Баришівського району Київської області було зареєстровано між сторонами шлюб, від якого вони мають сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач вказував, що спільне життя з відповідачкою ОСОБА_1 не склалося, сім`я розпалася і її збереження стало неможливим через різні погляди на життя та майбутнє, відсутні спільні інтереси та мета в житті. У зв`язку з цим між ними виникали суперечки, що негативно відображається на їх психіці та суперечить їх спільним інтересам, а також інтересам та подальшому розвитку й формуванню світогляду малолітньої дитини.

З урахуванням наведеного, позивач ОСОБА_2 просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою ОСОБА_1 , зареєстрований 07 червня 2014 року у виконавчому комітеті Сезенківської сільської ради Баришівського району Київської області, актовий запис №1.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 27 січня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який зареєстрований 07 червня 2014 року у виконавчому комітеті Сезенківської сільської ради Баришівського району Київської області, актовий запис №1.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачка ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати і направити справу до суду першої інстанції на новий розгляд, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування обставин справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи та порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що станом на 19 січня 2021 року відповідачка перебувала на 20 тижні вагітності, що підтверджується довідкою лікарсько-консультативної комісії консультативно - діагностичного відділення КНП «Баришівської ЦРЛ» від 19 січня 2021 року №13, а тому відповідно до вимог ч.2 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений. Однак судом не встановлено, що відповідачка вагітна та виношує спільну з позивачем дитину. Вказує, що суд першої інстанції невірно встановив, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, оскільки на момент реєстрації шлюбу та до недавнього часу вона з позивачем підтримували шлюбні стосунки та в момент їх погіршення вони намагались зберегти сім`ю. Зазначає, що на даний момент між ними не досягнуто згоди щодо того з ким буде проживати їх малолітній син та щодо розміру аліментів на його утримання. Проте суд першої інстанції при вирішенні справи вказаних обставин не встановив та не дав їм правової оцінки.

Позивач ОСОБА_2 не скористався своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направив.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином засобами телефонного зв`язку (а.с.33, 34). Причини неявки суду не повідомили.

Зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, якою передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів визнала неявку учасників справи такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам закону не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 червня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. Суд дійшов висновку, що спільне подружнє життя у сторін не склалось, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, а тому примирення і збереження сім`ї є неможливим.

Однак з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

Згідно з ч.2 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» згідно з ч.2 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлено протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину щодо другого з подружжя або дитини. Вказане обмеження стосується як чоловіка, так і дружини, включаючи випадки, коли дитина народилася мертвою або померла до досягнення нею одного року.

Встановивши зазначені обставини, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу, а якщо воно було відкрито, - припиняє провадження у справі. Ухвали такого роду не є перепоною для повторного звернення до суду з тих самих підстав у зв`язку зі зміною обставин, згаданих у вказаній нормі.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №753/8546/17 (провадження №61-32372св18) дійшов висновку, що приписи ч.2 ст.110 СК України виключають провадження у справі за умови вагітності дружини. Факт вагітності дружини є безумовною підставою, яка унеможливлює подальший розгляд справи.

Відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно довідки лікарко-консультативної комісії консультативно - діагностичного відділення КНП «Баришівської ЦРЛ» від 19 січня 2021 року №13, яка долучена відповідачкою до апеляційної скарги, ОСОБА_1 перебуває на 20 тижні вагітності.

Однак суд першої інстанції вказаних обставин не з`ясував та не застосував до спірних правовідносини приписи ч.2 ст.110 СК України, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про те, що перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено, та, відповідно, помилково вирішив спір по суті позовних вимог.

При цьому колегія суддів вважає, що подання відповідачкою до суду першої інстанції письмова заява про розгляд справи за її відсутності, в якій вона заявила, що проти розірвання шлюбу не заперечує та її неявка в підготовче судове засідання, не звільняло суд першої інстанції від обов`язку викликати її в судове засідання для з`ясування вказаних обставин.

Відповідно до вимог ч.1 ст.377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

За таких обставин, суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі з підстав, передбачених ч.1 ст.377 ЦПК України.

При цьому колегія суддів роз`яснює, що ухвала апеляційного суду про закриття провадження у справі з наведених вище підстав не є перепоною для повторного звернення до суду з тих самих підстав у зв`язку зі зміною обставин, наведених у ч.2 ст.110 СК України.

Керуючись ст.ст.374, 377, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Баришівського районного суду Київської області від 27 січня 2021 року скасувати.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: