г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1140/21
Номер провадження 2/213/1072/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2021 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Попова В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, цивільну справу №213/1140/21 за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про визнання договору про надання послуг недійсним, стягнення боргу та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог.

19 березня 2019 року позивач уклав з відповідачем договір про надання послуг по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкції (балкону), частково сплатив їх вартість у розмірі 7700 грн. Відповідач не виконав умови договору, балконний блок не встановив, отримані грошові кошти не повернув, за вказаною у договорі адресою відповідач не знаходиться, чим завдав позивачеві матеріальної шкоди в сумі 7700 грн. Окрім того, позивачу задано і моральної шкоди, оскільки він та його сім?я у холодну пору року залишились без утеплення балкону, на що розраховував, підписуючи договір. Температура в приміщенні квартири була низька, оскільки балкон пропускає значну кількість холодного повітря. Ціни на проведення таких робіт зросли. Він є інвалідом 2 групи, відчуває себе як людина, яка не може себе захистити повною мірою та пояснити родичам і знайомим чому балкон не утеплений до цього часу і кошти не повернуті. Завдану моральну шкоду оцінює в розмірі 7700 грн. Також просить стягнути з відповідача понесені витрати на правничу допомогу в сумі 5000 грн.

Процесуальні дії у справі.

05.04.2021 позовна заява отримана судом.

11.05.2021 позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не здійснювались.

Заяви, клопотання.

Заяв та клопотань від сторін не надходило.

В зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом.

12 березня 2019 року між ОСОБА_1 (Замовник) та ФОП ОСОБА_2 (Виконавець) укладено договір № б/н про надання послуг, відповідно до п.1.1 якого замовник доручає, а виконавець зобов?язується організувати роботи з виготовлення та передачі у власність ПВХ конструкції (далі вироби) по розцінкам виконавця /а.с.9/.

Відповідно до п.2.1 Договору сторони погодили, що вартість замовлення складає 9700 грн., з яких позивач сплатив як завдаток 5000 грн. та 2700 грн.

Квитанціями від 19.03.2019 та від 24.03.2019 підтверджується сплата позивачем вказаних сум завдатку /а.с.10/.

За змістом п.3.2 Договору сторони погодили, що Виконавець зобов?язується виготовити вироби протягом 21 робочого дня з моменту підписання договору. Доставка здійснюється після оплати всієї вартості.

Також встановлено, що обумовлені сторонами в договорі ПВХ вироби в квартирі позивача встановлені не були, акт приймання-передачі виробу, передбачений п.3.7 договору підписаний не був.

Позивач направив відповідачу претензію від 30 травня 2019 року, в якій просив розірвати укладений договір та повернути сплачені 7700 грн. та виплатити передбачену договором неустойку /а.с.11/.

Із відповіді на претензію від 13.06.2019 видно, що оскільки доставка виробу здійснюється замовнику після сплати всієї суми замовлення, яка 6не була сплачена останнім, тому вироби не були доставлені замовнику, хоча виготовлені та знаходяться в очікуванні передачі у власність, про що виконавцем було сповіщено замовника по телефону /а.с.11 зворотній бік аркуша/.

Із витягу з реєстру платників єдиного податку видно, що податкова адреса суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 . Останній займається такими дивами господарської діяльності: надання інших індивідуальних послуг, оптова торгівля іншими проміжними продуктами, надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, штукатурні роботи, надання інших інформаційних послуг, малярні роботи та скління /а.с.8/.

05.08.2019 ОСОБА_1 звернувся до Державної служби України в питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів із заявою про проведення перевірки законності діяльності ФОП ОСОБА_3 , у зв`язку із порушенням умов договору про надання послуг від 19.03.2019 /а.с.12/.

Позивачу ОСОБА_1 встановлена 2 група інвалідності за загальним захворюванням з 01.09.2016. Відповідно до пенсійного посвідчення він є пенсіонером, отримує пенсію по інвалідності /а.с.7/.

Адвокатом Мирошиним С.В. були надані позивачу правничі послуги. Відповідно до розрахунку вартості правничої допомоги, що вже надана та буде надана позивачу, адвокатом було витрачено: на вивчення та аналіз документів позивача 2 години; підготовка позовної заяви 8 год., плануємо участь у судових засіданнях 8 год., вивчення та аналіз судової практики 4 год. /а.с.5/.

За надання правової допомоги позивачем було сплачено адвокату 5000 грн., що підтверджується квитанцією №581081 від 04.01.2021 /а.с.15/.

Зміст спірних правовідносин.

Встановленим обставинам відповідають правовідносини із договірних зобов`язань.

Норми права, які застосовує суд.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належне обслуговування, необхідну, доступну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); звернення до суду та інших уповноважених органів державної влади за захистом порушених прав.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 665 ЦК України, у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до такого.

Відповідно до ст.ст. 15, 16, 23, 611 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно зі п. 5 Постанови Пленуму від 31 березня 1995 р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди". Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно з вимогами ч.3 ст.23 ЦК України при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За правилами ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Висновок суду.

Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що відповідачем істотно порушені умови Договору, який до теперішнього часу залишається не виконаним. Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань призвело до порушення прав позивача і завдає йому моральних страждань.

З урахуванням зазначеного вимоги позивача щодо розірвання договору та стягнення з відповідача сплачених за договором грошових коштів є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Однак, з урахуванням характеру страждань, обсягу заподіяної майнової шкоди, суд вважає, що сума в 2000 грн. є достатньою грошовою компенсацією завданої позивачу моральної шкоди.

Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат.

При зверненні до суду позивач звільнений від сплати судового збору, тому він підлягає стягненнюна користь держави з відповідача.

Крім того, позивачем підтверджено належними й допустимими доказами витрати на професійну правничу допомогу, тому вони також підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 10, 12, 19, 23, 76-81, 89, 95, 258-259, 263-265, 274, 279, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Договір про надання послуг б/н від 19.03.2019 року, укладений між ОСОБА_1 та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 розірвати.

Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7700 (сім тисяч сімсот) гривень за Договором про надання послуг б/н від 19.03.2019 року.

Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , 2000 (дві тисячі) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , 5000 (п`ять тисяч) гривень в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 908,00 гривен.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач Фізична особа підприємець ОСОБА_2 , адреса реєстрації: місце реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса здійснення діяльності: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 09 липня 2021 року.

Головуючий суддя В.В.Попов.