Справа № 604/932/13-ц
Провадження № 4-с/604/4/21
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Сидорак Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання Ілик Г.М.,

адвоката Оленяка В.С.,

державного виконавця Конопади М.І.,

розглянувши в судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), заінтересовані особи Тернопільський районний відділ Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (юридична адреса: м. Тернопіль, вул. Київська, 3а), на дії державного виконавця Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, яка мотивована тим, що на виконанні Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться виконавче провадження №51296856 із виконання виконавчого документа №2/604/295/13, виданого Підволочиським районним судом Тернопільської області 30.04.2014 про стягнення з ОСОБА_1 боргу за договором позики. Зазначає, що в ході виконавчого провадження державним виконавцем порушено вимоги п. 3 ч. 1 ст. 37, п. 4 ч. 4 ст. 59, ч. 6 та ч. 7 ст. 61, ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», а тому просить суд зобов`язати головного державного виконавця Тернопільського районного ВДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у Тернопільській області Конопаду М.І. скасувати арешт, накладений на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0030, загальною площею 0,06 га, за адресою: АДРЕСА_2 та внести відомості до Державного реєстру речових прав нерухоме майно про скасування арешту, накладеного на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0030, загальною площею 0,06 га, за адресою: АДРЕСА_2 .

Представник ОСОБА_1 адвокат Оленяк В.С., в судовому засіданні скаргу підтримав, надав аналогічні скарзі пояснення.

Представник Тернопільського РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління МЮ в судовому засіданні ОСОБА_2 проти задоволення скарги заперечила, підтримала поданий відзив на скаргу, який мотивований тим, що державним виконавцем в ході виконавчого провадження було дотримано норм Закону України «Про виконавче провадження», а тому просить суд відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Про час та місце судового розгляду повідомлявся завчасно та належним чином.

Дослідивши зміст скарги, відзиву, матеріали справи суд прийшов до таких висновків.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом № 1404-VIII заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону № 1404-VIII).

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 2 Закону № 1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад, як забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до частин першої, другої статті 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Разом з тим відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з частиною другою статті 448 цього Кодексу скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Отже, право на звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця пов`язане з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, установленими статтею 447 цього Кодексу, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

Так, з матеріалів справи вбачається що в провадженні Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться виконавче провадження ВП №51296856 з примусового виконання виконавчого листа №2/604/295/13, виданого Підволочиським районним судом Тернопільської області 30.04.2014 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу за договором позики в розмірі 466135,78 гривень.

В рамках вказаного виконавчого провадження накладено арешт на земельні ділянки: площею 0,08 га, з кадастровим номером 615289200:01:001:0801, яка розташована за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, сільська рада Чернелево-Руська, та площею 0,06 га, кадастровий номер :01:001:0030, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до протоколу №504186 від 30.09.2020 року (треті торги) з реалізації земельної ділянки площею 0,06 га, з кадастровим номером :01:001:0030, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , торги не відбулись у зв`язку із відсутністю допущених учасників торгів.

Згідно з ч. 6 ст. 61 Закону № 1404-VIII у разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

Як вбачається з матеріалів, доданих до відзиву, 08.04.2021 року за вих. №13069 від 06.04.2021 року рекомендованою кореспонденцією стягувачу ОСОБА_3 направлено пропозицію про залишення за собою нереалізованого майна, а саме: земельної ділянки кадастровий номер :01:001;0030; загальною площею 0,06 га, за адресою: АДРЕСА_2 , за ціною третіх електронних торгів, яка вручена особисто 09.04.2021 року, про що свідчить трекер відправлень та витягу із сайту Укрпошта. Відповідно до ч. 7 ст. 61 Закону № 1404-VIII у разі якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові.

Як вбачається із заяви від 26.04.2021 року, стягувач пропустив 10-ти денний термін звернення із заявою про залишення за стягувачем майна, яке не реалізовано на третіх електронних торгах.

Належним чином оформлена заява стягувача ОСОБА_3 про бажання залишити за собою нереалізоване майно на адресу Відділу ДВС в термін, встановлений законом, не надійшла.

Разом з тим, ОСОБА_1 26.04.2021 направив на адресу Відділу ДВС заяву з клопотання про зняття арешту з майна (земельної ділянки кадастровий номер :01:001;0030; загальною площею 0,06 га, за адресою: АДРЕСА_2 ) та повернення йому на підставі ч. 7 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до постанови від 27.04.2021 року у ВП знято арешт з земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0030, загальною площею 0,06 га, за адресою: АДРЕСА_2 , що належить боржнику.

Постановою від 29.04.2021 року, головним державним виконавцем Конопадою М.І., скасовано власну постанову від 27.04.2021 року, якою прийнято рішення про зняття арешту з земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0030, загальною площею 0,06 га, за адресою: АДРЕСА_2 , що належить боржнику.

Відповідно до постанови від 30.04.2021 року у ВП знято арешт з земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0030, загальною площею 0,06 га, за адресою: АДРЕСА_2 , що належить боржнику.

Разом з тим, постановою від 18.06.2021 року, головним державним виконавцем Конопадою М.І., скасовано власну постанову від 30.04.2021 року, якою прийнято рішення про зняття арешту з земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0030, загальною площею 0,06 га, за адресою: АДРЕСА_2 , що належить боржнику.

З аналізу положень Закону № 1404-VIII судом встановлено, що закон не наділяє державного виконавця правом скасовувати винесену ним постанову, таке право надано начальнику відділу, керівнику чи суду.

Крім того, зазначена вище постанова від 18.06.2021 року суперечить ч. 7 ст. 61 Закону № 1404-VIII у якій зазначено, що у разі якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові.

Отже, після спливу 10-го робочого дня, у разі ненадходження на адресу ДВС від стягувача заяви про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові.

Пункт 3 ч. 1 ст. 37 Закону № 1404-VIII передбачає, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 59 Закону № 1404-VIII, підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувана про його бажання залишити за собою нереалізоване майно.

Вищенаведене свідчить про те, що головним державним виконавцем Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Конопадою М.І. при поверненні нереалізованого майна божнику, в межах виконавчого провадження №57909144 щодо скасування арешту накладеного на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0030, загальною площею 0,06 га, за адресою: АДРЕСА_2 , вимоги закону не виконані, а тому слід поновити порушене право скаржника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 37, 59, 61, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 259, 260, 447, 448, 451 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов`язати головного державного виконавця Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Конопаду М.І. скасувати арешт, накладений 18.06.2021 року на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0030, загальною площею 0,06 га, за адресою: АДРЕСА_2 .

Зобов`язати головного державного виконавця Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Конопаду М.І. внести відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування арешту, накладеного на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0030, загальною площею 0,06 га, за адресою:

АДРЕСА_2 набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.Б. Сидорак