№336/673/17
н/п 2/336/2296/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Боєва Є.С.,

за участі секретаря судових засідань Мойсєєвої Г.В.,

представника позивача адвоката Ями Д.М.,

представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Гречихи С.Ю.

представника третьої особи приватного нотаріуса Нарохи О.В. адвоката Сердюка Р.В. в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Гречихи Сергія Юрійовича у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особи без самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Гармашов Георгій Миколайович, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Нароха Ольга Василівна, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Деллалова Валентина Миколаївна, про визнання недійсною довіреності, визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна із чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває вищевказана цивільна справа.

29.04.2021 представник позивача адвокат Яма Д.М. подав клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, витребування певних доказів та надання судового доручення.

У запереченнях проти вказаного клопотання представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Гречиха С.Ю. виклав своє клопотання про звернення до Головного управління з питань міграції Міністерствавнутрішніх справ Російської Федерації з умовами Конвенції «Про правову допомогу та правовим відношенням по цивільним, сімейним та кримінальним справам» від 22.01.1993 року з дорученням про надання правової допомоги, а саме про надання наступної інформації:

-чи дійсно громадянка України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий Орджонікідзевським РВ УМВС України в Запорізькій області 29 травня 2002 року) безперервно знаходиться (постійно або тимчасово проживає/перебуває) на території Російської Федерації з 2014 по 2021 рік включно;

-у разі підтвердження зазначеного факту, вказати про наявність чи відсутність у громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правових підстав для постійного або тимчасового проживання/перебування на території Російської Федерації із наданням копій відповідних документів;

-в разі спростування зазначеного факту, вказати дату (дати) та місце (місця) виїзду громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за межі території Російської Федерації, а також про періоди її перебування поза державними кордонами Росії.

Представники позивача та третьої особи не заперечували проти задоволення вказаного клопотання.

Дослідивши матеріли клопотання та матеріали справи, заслухавши думку сторін, суд приходить до переконання, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відомості про перетин кордону ОСОБА_2 можуть підтвердити або спростувати обставини, на які посилають сторони у справі.

Водночас відомості про наявність або відсутність правових підстав для проживання чи перебування ОСОБА_2 не містять інформації щодо предмета доказування у цій справі, відтак клопотання адвоката Гречихи С.Ю. підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Згідно із статтею 80 Закону України «Про міжнародне приватне право», у разі якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

Відповідно до ст. 498 ЦПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі-іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Згідно з умовами Конвенції «Про правову допомогу та правові відносини по цивільним, сімейним та кримінальним справам» від 22.01.1993 року Договірні Сторони надають один одному правову допомогу шляхом виконання процесуальних і інших дій, передбачених законодавством запитуваної Договірної Сторони, зокрема складання і пересилання документів, проведення обшуків, вилучення, пересилання і видачі речових доказів, проведення експертизи, допиту сторін, обвинувачених, свідків, експертів, порушення карного переслідування, розшуку і видачі осіб, що вчинили злочини, визнання і виконання судових рішень по цивільним справам, вироків у частині цивільного позову, виконавчих написів, а також шляхом вручення документів.

Відповідно до Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України 27.06.2008 № 1092/5/54 (надалі Інструкції) у разі, якщо при розгляді цивільної справи в суду України виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд України складає доручення про надання правової допомоги за кордоном.

Згідно з пунктом 1.10 Інструкції Мін`юст як Центральний орган України через міжрегіональні управління отримує доручення компетентних органів України, клопотання заінтересованих осіб і направляє до запитуваної держави в порядку, установленому міжнародним договором України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 84, 261, 498 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача відповідача ОСОБА_1 адвоката Гречихи Сергія Юрійовича про звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги задовольнити частково.

Направити судове доручення до Головного управління з питань міграції Міністерствавнутрішніх справ Російської Федерації з умовами Конвенції «Про правову допомогу та правовим відношенням по цивільним, сімейним та кримінальним справам» від 22.01.1993 року про надання правової допомоги, а саме про надання наступної інформації:

-чи дійсно громадянка України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий Орджонікідзевським РВ УМВС України в Запорізькій області 29 травня 2002 року) безперервно знаходиться (постійно або тимчасово проживає/перебуває) на території Російської Федерації з 2014 по 2021 рік включно;

-в разі спростування зазначеного факту, вказати дату (дати) та місце (місця) виїзду громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за межі території Російської Федерації, а також про періоди її перебування поза державними кордонами Росії.

Після виконання даного доручення направити всі документи на адресу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя відповідно до вимог Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним та кримінальним справам» від 22 січня 1993 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 13.07.2021.

Суддя Є.С. Боєв