Справа №2-3242/2010
Провадження №2/489/46/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2021 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва

у складі головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судового засідання Бодюл А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження із повідомлення сторін цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію

В С Т А Н О В И В:

Відкрите акціонерне товариство "Миколаївська теплоелектроцентраль" (правонаступником якого є приватне акціонерне товариство "Миколаївська теплоелектроцентраль") звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача 2716 грн. 60 коп. боргу за спожиту теплову енергію, та судовий збір у розмірі 30 грн. 00 коп. внаслідок не виконання останньою зобов`язань по оплаті отриманої теплової енергії за період з 01.11.2005 р. по 01.02.2010 р. у квартиру АДРЕСА_1 .

16 жовтня 2019 року від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог та просить стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу за спожиту теплову енергію у розмірі 2208 грн. 73 коп. та судовий збір у розмірі 30 грн. 00 коп.

Від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Посилаючись на те, що наявність договору не є достатньою підставою для нарахування плата за теплову енергією. Для нарахування плати за теплову енергію необхідне фактичне подання до її квартири теплової енергії. Після травня 2007 року фактичного постачання теплової енергії до її квартири не було, а отже немає підстав для нарахування їй комунальної плати. Позивачу відомо про те, що її квартира відключена від мережі централізованого теплопостачання з травня 2007 року. Оскільки до її квартири не постачалася теплова енергія після травня 2007 року, а тому підстав для нарахування позивачем після травня 2007 року її плати немає.

Від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначає, що з доводами відповідача не згоден. Вказує, що єдиною підставою для зняття споживача з обліку і припинення відповідних нарахувань є акт про відключення квартири від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП, затверджений рішенням Комісії. Інших підстав чинне законодавство не передбачає. В акті обстеження квартири АДРЕСА_1 від 23.03.2018, зафіксовано факт демонтажу приборів опалення в зазначеній квартирі та відсутність відповідних документів на таке переобладнання, що не відповідає вимогам Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж ЦО і ГВП при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва архітектури й житлово-комунального господарства України № 4 від 22.11.2005. Відповідачка самовільно демонтував прилади опалення у квартирі, що свідчить про недотримання ним порядку та умов припинення теплопостачання при здійсненні демонтажу системи опалення. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання не є підставою для припинення нарахування, закриття особового рахунку № НОМЕР_1 та звільнення споживача від оплати за фактично надані, але не використані споживачем послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. На теперішній час у ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» не має законних підстав для припинення нарахувань відповідачу за послуги з теплопостачання.

Від відповідачки надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Крім пояснень, викладених у відзиві, вказує, що після травня 2007 року позивачем було нараховано заборгованість у розмірі 2019,76 грн. за фактичне не надані їй теплову енергію, яка не підлягає стягненню відповідно до п. 2.2.2 Договору про постачання теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання від 01.11.2005 та п. 6 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Станом на 30.04.2007 позивач заявляє про борг у розмірі 696,76 грн. Виконавча служба вже стягнула з неї на користь позивача 507,87 грн., що визнає позивач у його заяві про зменшення позивача про зменшення позовних вимог. Отже, визнає, що має заборгованість перед позивачем на суму 188,89 грн., оскільки не зберегла квитанцію про сплату нею цих коштів. За самовільне відключення від теплопостачання на неї накладено штраф згідно протоколу № 32 від 20.10.2009.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. На позовних вимогах наполягає, просить позов задовольнити.

Відповідачка проти задоволення позову заперечувала. Вказує, що неодноразово зверталася до позивача з заявою про відключення від централізованого теплопостачання та закриття особового рахунку, у зв`язку з тим, що в її квартирі температура повітря менше за дозволену. На теперішній час вона перейшла на електричне обігрівання встановивши електричний конвектор.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Відкрите акціонерне товариство «Миколаївська теплоелектроцентраль» (правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Миколаївська теплоелектроцентраль»), є суб`єктом господарської діяльності з постачання теплової енергії споживачам м. Миколаєва, в тому числі до квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується нарядами на підключення будинку до теплових мереж на початку опалюваного сезону.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 10.08.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Яковлєвою Н.П., зареєстрованому в реєстрі за № 4904, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22.09.2004 р.

Згідно довідки Житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради «Південь» від 09.09.2009 року за вих. № 2922, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

01 листопада 2005 року між відкритим акціонерним товариством «Миколаївська теплоелектроцентраль», та ОСОБА_1 був укладений договір №600015 про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води квартири АДРЕСА_1 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1 Договору, постачальник зобов`язується надати через приєднану мережу теплову енергію для опалення та гарячого водопостачання споживачу наймачеві (власнику) квартири (приватного будинку) та іншим особам, які фактично мешкають у квартирі (приватному будинку), а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надане тепло й гарячу воду і користуватися ними на умовах цього договору.

В опалювальних сезонах з 2005-2010 р. позивач здійснював постачання теплової енергії до будинку АДРЕСА_3 , що підтверджується нарядами на підключення будинку до теплових мереж на початку опалювального сезону.

Згідно із ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 вказаного Закону, споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Згідно із п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Статями 68, 162 Житлового кодексу України визначено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

За змістом ст. 526 та ст. 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк.

Положеннями ст. 610 та ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності з ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування відповідачу сум оплат за спожиту теплову енергію за період з 01.11.2005 р. по 01.05.2006 р., згідно тарифами зазначеними у п.3 рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 04.11.2005 р. №2129, за період з 01.10.2006 р. по 01.05.2007 р. згідно з тарифами, зазначених у п.1 рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 06.10.2006 р. №1971, за період з 01.11.2007 р. по 01.01.2008 р. згідно з тарифами зазначених у п.2 рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 22.06.2007 р. №1294, за період з 01.01.2008 р. по 01.12.2008 р. згідно з тарифами п.1 рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 20.12.2007 р. №2540, за період з 01.12.2008 р. по 01.02.2010 р. згідно з тарифами п.1 рішень виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 26.09.2008 р. №1717 та від 26.12.2008 р. №2390.

Відповідно до договірних умов, відповідач повинен своєчасно, в строк до 10 числа наступного за розрахунковим місяцем, оплачувати отриману теплову енергію.

Представник позивача зазначає, що позивач надав теплову енергію за період з 01.11.2005 р. по 01.02.2010 р. на суму 2939,89 грн. за яку відповідач сплатив 223,29 грн. Тим самим не виконав свої договірні зобов`язання в повному обсязі, чим порушив порядок розрахунку, вказаний в п.3.1.1 Договору та ст.ст.67, 68 ЖК України.

Відповідачка зазначає, що у зв`язку з тим, що в її квартирі температура повітря була менше за дозволену, за згодою правління ОСББ "Свиридова 7", вона перейшла на електричне обігрівання встановивши електричний конвектор, відмовившись від постачання теплової енергії.

Відповідно до протоколу № 2 зборів правління ОСББ "Свиридова 7", правління ОСББ "Свиридова 7" не заперечує проти відключення квартири АДРЕСА_1 від системи централізованого опалення.

Згідно довідки ОСББ "Свиридова 7" від 12.10.2016 за вих. № 90, в квартирі АДРЕСА_1 вентиляційні канали відповідають технічним умовам і придатні для відводу продуктів згорання від побутових і газових приборів.

З заяви ОСОБА_1 , поданої голові міжвідомчої комісії Інгульської адміністрації Миколаївської міської ради, підписаної сусідами, підтверджує, що в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 знаходяться електричні обігрівачі: "Уголек-ЗМ" та "Делони-70077".

13 жовтня 2006 року ОСОБА_1 зверталася до начальника ВАТ "Миколаївська теплоелектроцентраль" з заявою щодо відключення її квартири від системи централізованого опалення.

21 липня 2009 року та 15 вересня 2009 року на адресу ОСОБА_1 направлено попередження в порядку досудового урегулювання сплати боргу та сплати заборгованості за спожиті послуги теплопостачання у сумі 2700 грн. 75 коп.

19 серпня 2009 року ОСОБА_1 повторно звернулася з заявою до начальника ВАТ "Миколаївська теплоелектроцентраль" щодо направлення за її адресою комісію, для фіксування факту відключення її від централізованого опалення в квартирі АДРЕСА_1 .

24 липня 2016 року ОСОБА_1 звернулася з заявою до начальника ПАТ "Миколаївська теплоелектроцентраль" з заявою про відключення її квартири від централізованого теплопостачання та закриття особового рахунку у зв`язку з завершенням реконструкції та влаштуванням системи індивідуального теплопостачання.

14 березня 2018 року ОСОБА_1 повторно звернулася з заявою до начальника ПАТ "Миколаївська теплоелектроцентраль" щодо направлення за її адресою комісію, для фіксування факту відключення її від централізованого опалення в квартирі АДРЕСА_1 .

26 квітня 2018 року ОСОБА_1 повторно звернулася з заявою до начальника ПАТ "Миколаївська теплоелектроцентраль" про закриття особового рахунку та припинення відрахування з її пенсії коштів за опалення.

На неодноразові звернення відповідача позивач надавав відповіді щодо правомірності таких дій та роз`яснення щодо порядку відключення приміщення від мереж централізованого опалення та припинення нарахувань по особовому рахунку та надавав рекомендації щодо відновлення теплопостачання у квартиру. На сьогоднішній день у позивача відсутні підстави для перегляду нарахувань за послуги з теплопостачання та закриття особового рахунку відповідача.

Відповідно до Акту від 23.03.2018 року, складеного представниками ПрАТ "МТЕЦ" в присутності ОСОБА_1 , при обстеженні квартири АДРЕСА_1 виявлено, що приміщення квартири відключені від системи централізованого теплопостачання будинку шляхом демонтування опалювальних приладів, документи на переобладнання квартири на автономне теплопостачання відсутні.

З довідки наданої Управлінням пенсійного фонду України в Миколаївській області від 26.11.2018 року за вих. № 2609/06, вбачається, зо згідно постанови ЗВП № 54784727 від 26.09.2017 виданої Інгульським відділом державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, з пенсії ОСОБА_1 відраховується, щомісячно 20 % в рахунок боргу на користь ПАТ "Миколаївська теплоелектроцентраль", виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій в загальній сумі 13090,06 грн. За період з 01.11.2017 по 31.01.2019 утримано 5262,78 грн. Залишок боргу складає 7827,28 грн. Відрахування з пенсії ОСОБА_1 припинено.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 01.02.2010 року сума боргу відповідача за спожиту теплову енергію за опалювальні періоди з 01.11.2005 р. по 01.02.2010 р. з урахуванням перерахунку 223,29 грн., складає 2716,60 грн.

16 жовтня 2019 року від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог та просить стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу за спожиту теплову енергію у розмірі 2208 грн. 73 коп. та судовий збір у розмірі 30 грн. 00 коп. Посилаючись на те, що відповідачем частково погашено заявлену в позові заборгованість на суму 507,87 грн.

Згідно з пунктами 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, споживач може відмовитися від отримання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 4 від 22.11.2005, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 09.12.2005 за № 1478/11758 затверджено Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого теплопостачання, який згідно з п. 1.1 визначає процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 № 169 "Про затвердження змін до наказу Мінбуду України від 22.11.2005 № 4" було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку у цілому.

Пунктом 2.5 Порядку визначено, що відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення та постачання гарячої води виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. Роботи з відключення будинку від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води виконуються у міжопалювальний період.

Відповідно до пункту 2.6 Порядку по закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження.

Матеріали справи не містять доказів, зокрема копії відповідної проектної документації, які б засвідчували факт відключення квартири відповідача від мереж центрального теплопостачання та ненадання послуг з постачання тепла. Крім того, відповідно до статті 1 ЗУ "Про теплопостачання" місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплоенергії, центрального теплопункту або магістральної тепломережі до тепловводу споживача.

Згідно з пунктом 22 Правил № 630 точками розподілу у багатоквартирному будинку, в яких здійснюється передача послуги централізованого опалення від виконавця споживачеві є - відгалуження від стояків у межах квартири. Підведення централізованого опалення до будинку за вказаною адресою свідчить про виконання послуг позивачем.

З огляду на викладене та аналізуючи вищенаведені норми права, суд дійшов до висновку, що чинним законодавством України встановлено чіткий порядок відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, який передбачає виконання низки проектно-технічних дій та погоджень їх результатів з уповноваженими органами, який був порушений відповідачкою.

Відповідачем заявлено клопотання про застосування строків позовної давності.

Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. (ч.4). Якщо суд визнає поважним_и причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч. 5). Відповідачка, заперечуючи проти позову, просила застосувати позовну давність відносно заявлених позовних вимог.

Заборгованість за спожиту теплову енергію складається з суми заборгованості за кожний місяць як черговий платіж. Позивач звернувся у квітні 2010 року до суду з відповідним позовом про стягнення з відповідачки боргу за послуги з централізованого опалення за період з 01 листопада 2005 року по 01 лютого 2010 року в сумі 2716,60 грн. та судових витрат в сумі 30,00 грн..

Отже, позовна давність, у межах якої позивач може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу щодо стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, що складається з суми заборгованості за кожний місяць як черговий платіж, має відраховуватись з лютого 2008 року і до лютого 2010 року (як просить позивач у позовній заяві).

З наданої позивачем довідки про розрахунок заборгованості станом на 06.03.2013 року, вбачається, що з лютого 2008 року по лютий 2010 року включно споживачу нараховано 2039,70 грн. за опалення. У вересні 2009 року відраховано суму 461,41 грн. та державною виконавчою службою утримано 507,87 грн. Тобто до сплати за період з лютого 2008 року по лютий 2010 року заборгованість зі сплати за послуги з централізованого опалення становить 1070,42 грн..

За таких обставин, з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» підлягає стягненню заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 1070,42 грн. за період з лютого 2008 року по лютий 2010 року.

Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 30,00 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» борг за спожиту теплову енергію за період з 01 лютого 2008 року по 01 лютого 2010 року у розмірі 1070 грн. 42 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» судовий збір у розмірі 30 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Миколаївська теплоелектроцентраль», , юридична адреса: м. Миколаїв, Каботажний спуск, 18.

Відповідач: ОСОБА_1 , власник майна за адресою: АДРЕСА_2 , РНКОПП НОМЕР_2 .

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «19» лютого 2021 року.