Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"23" лютого 2021 р. Справа № 608/2293/20
Номер провадження2/608/135/2021
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого суду судді Парфенюка В. І.
з участю секретаря Южди Л.С.
відповідача ОСОБА_2 та його представника адвоката Каліннікова М.О.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Чорткові справу цивільного судочинства за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-
В листопаді 2020 року позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
В позовній заяві вона вказала, що перебувала із ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, від якого мають четверо дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
З чоловіком спільне життя не склалося через постійні сварки і суперечки, що виникають між ними. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, коштів на утримання дітей не надає, чим ставить позивачку та дітей в скрутне матеріальне становище, що змусило її звернутися до суду, просить стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з часу звернення до суду до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку.
В січні 2021 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що як батько намагається всіляко надавати допомогу в утриманні своїх дітей, приймає участь у їх вихованні. Звертає увагу суду на те, що донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з серпня 2020 року проживає разом з ним в квартирі АДРЕСА_1 , перебуває на повному матеріальному забезпеченні батька. Тому вимога щодо стягнення з нього аліментів на утримання доньки ОСОБА_7 є безпідставною та такою, що суперечить ст. 181 Сімейного кодексу України. Проте, з врахуванням того, що відповідач із колишньою дружиною не може досягнути домовленості щодо способу виконання обов`язку з утримання решти трьох дітей, оскільки він виконує свої зобов`язання в переважній більшості в натуральній формі, а позивачка вимагає приймати участь в утриманні дітей виключно в грошовій формі, що звичайно не влаштовує батька, виникає необхідність визначити спосіб утримання дітей за рішенням суду шляхом покладення на нього обов`язку сплачувати аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . ОСОБА_2 при визначенні розміру аліментів просить врахувати його матеріальне становище, а саме те, що він не є матеріально забезпеченою особою, не працевлаштований, не має постійних доходів. Мати та батько зобов`язані в рівних частинах матеріально утримувати дітей. Вважає, що сума коштів в межах 960 гривень для сина ОСОБА_10 та кошти в розмірі 1197,50 гривень на кожну доньку ( ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ), що складає 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, на сьогоднішній день є достатньою для їх утримання. Саме на такий розмір аліментів відповідач погоджується. Щодо вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_7 просить відмовити у її задоволенні за безпідставністю.
В січні 2021 року позивачка ОСОБА_1 подала відповідь на відзив, в якому зазначила, що факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. ОСОБА_2 займається вирощуванням власної сільськогосподарської продукції (зокрема квітами) і її реалізацією, що підтверджують його оголошенням на власній сторінці в соціальній мережі Fасеbооk. Він також має на праві власності земельні ділянки та транспортні засоби. Тому позивачка вважає, що розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень на кожну дитину є об`єктивним та відповідає фактичному матеріальному становищу відповідача. Щодо проживання дочки ОСОБА_7 з батьком, то дане проживання носить тимчасовий характер.
Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить задовольнити з мотивів, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.
Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_11 позовні вимоги визнають частково, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву.
Суд, вислухавши пояснення сторін, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних мотивів.
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини).
Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно із ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
За умовами ч. 1 та 2 ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Отже, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 цієї статті вказує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання відсутній в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.
Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають четверо дітей: дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Діти: дочка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживають разом із матір`ю ОСОБА_1 та перебувають на її утриманні.
Дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з батьком ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується актом про встановлення факту проживання Заводської селищної ради Чортківського району.
Відповідно до ст. 141 СК України батько і мати мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
З врахуванням вищенаведених вимог закону, матеріального становища дітей, матеріального становища платника аліментів, який займається вирощуванням власної сільськогосподарської продукції (зокрема квітами) і її реалізацією, має на праві власності земельні ділянки та транспортні засоби, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на утримання трьох дітей в розмірі по 1500 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.
Щодо стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_7 , яка проживає разом з батьком, суд зазначає наступне.
У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За змістом ст. 181 Сімейного кодексу України аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина.
Відтак, з урахуванням предмета даного спору (стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дочка сторін ОСОБА_7 , 2007 року народження, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.
Враховуючи те, що позивачкою не доведено та не додано належних доказів про проживання дочки разом з нею, а батьком навпаки підтверджено факт проживання дочки з ним та перебування її на утриманні, а тому в частині стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Також суд зазначає, що згідно зі ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
У відповідності до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 908 гривень судового збору.
Керуючись ст.ст. 180-183, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 5, 13, 76, 82, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с. Шманьківці Чортківського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жительки АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1 500 (одній тисячі п`ятсот) гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 5 листопада 2020 року і до досягнення дітьми повноліття.
В решті позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відмовити за безпідставністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 908 (дев`ятсот вісім) гривень судового збору.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Дата складення повного судового рішення - 1 березня 2021 року.
Суддя: В. І. Парфенюк