Постанова

Іменем України

25 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 757/2417/17-ц

провадження № 61-17301св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна»,

особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - Іванова Анатолія Анатолійовича на ухвалу Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року у складі колегії суддів: Стрижеуса А. М., Поливач Л. Д., Шкоріної О. І.,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» (далі - ПАТ «СК «Універсальна») про стягнення страхового відшкодування.

Позов мотивовано тим, що 12 вересня 2016 року о 08 год. 00 хв. позивач рухався на власному автомобілі Ford Fiesta, реєстраційний номер НОМЕР_1 , автомобільною дорогою Київ-Одеса, 8 км, в попутному напрямку рухався автомобіль Chevrolet Cruie, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням

ОСОБА_2 . При перестроюванні з правого ряду на узбіччя ОСОБА_2 не пропустив автомобіль під керуванням позивача, в результаті чого відбулося зіткнення автомобілів.

Відносно водія автомобіля Chevrolet Cruie, реєстраційний номер НОМЕР_2 ,

ОСОБА_2 працівниками поліції на місці ДТП був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 301651, з зазначеннями порушення пунктів 10.1, 10.3 ПДР України. Автомобіль позивача - Ford Fiesta, реєстраційний номер НОМЕР_1 , був застрахований в ПАТ «СК «Універсальна» відповідно до договору Добровільного страхування № 3137/258/00498 від 12 жовтня 2012 року та додатком № 1 до договору від 04 листопада 2014 року та 06 листопада

2015 року та після ДТП позивач одразу повідомив про страховий випадок страхувальника.

13 вересня 2016 року позивач направляв на адресу відповідача заяву на отримання страхового відшкодування.

Згідно звіту № 69/09/16 про оцінку вартості відновлюваного ремонту, наданого відповідачем, вартість відновлюваних робіт складає 78 646,72 грн, однак ринкова вартість автомобіля Ford Fiesta складає 189 446,52 грн, а сума страхового відшкодування 175 000,00 грн.

03 жовтня 2016 року на адресу позивача надійшов лист ПАТ СК «Універсальна» з висновком, що автомобіль позивача - Ford Fiesta визнано таким, що конструктивно загинув, та сума страхового відшкодування складає 17 250,00 грн.

Не погоджуючись з позицією відповідача, ОСОБА_1 , з урахування уточнених позивних вимог, просив стягнути суму страхового відшкодування в розмірі 61 011,83 грн, витрати, понесені у зв`язку з проведенням автотоварознавчої експертизи та судовий збір.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 02 липня 2018 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ПАТ «СК «Універсальна» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 61 011,83 грн.

Стягнуто з ПАТ «СК «Універсальна» на користь ОСОБА_1 витрати понесені у зв`язку з проведенням автотоварознавчої експертизи в розмірі 3 714, 00 грн.

Стягнуто з ПАТ «СК «Універсальна» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 704,80 грн.

Не погоджуючись з рішенням Печерського районного суду міста Києва від 02 липня 2018 року, особа, яка не брала участі у справі - ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку, шляхом подання 14 квітня 2020 року через засоби поштового зв?язку апеляційної скарги.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 липня 2020 року поновлено представнику особи, яка не приймала участі у справі ОСОБА_2 - Іванову А. А. строк на апеляційне оскарження рішення Печерського районного суду міста Києва від 02 липня 2018 року. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника особи, яка не приймала участі у справі ОСОБА_2 - Іванова А. А. на рішення Печерського районного суду міста Києва від 02 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «СК «Універсальна» про стягнення страхового відшкодування.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року апеляційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «СК «Універсальна» про стягнення страхового відшкодування за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_2 , подану адвокатом Івановим А. А., на рішення Печерського районного суду міста Києва від 02 липня 2018 року закрито.

Закриваючи апеляційне провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статі 362 ЦПК України, апеляційний суд виходив із того, що рішенням Печерського районного суду міста Києва від 02 липня 2018 року не вирішувалися питання права чи обов`язків ОСОБА_2 .

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

20 листопада 2020 року представник ОСОБА_2 - Іванов А. А. через засоби поштового зв?язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року та направити справу до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права, оскільки суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Доводи інших учасників справи

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Рух касаційної скарги та матеріалів справи

Ухвалою Верховного Суду від 22 грудня 2020 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи з Печерського районного суду міста Києва.

У січні 2021 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ У СКЛАДІ КОЛЕГІЇ СУДДІВ ДРУГОЇ СУДОВОЇ ПАЛАТИ КАСАЦІЙНОГО ЦИВІЛЬНОГО СУДУ

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України встановлено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Одним з елементів права на справедливий судовий розгляд є право на розгляд справи незалежним та безстороннім судом, створеним на підставі закону.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Стаття 17 ЦПК України передбачає, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У статті 18 ЦПК України зазначено, що обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суд апеляційної інстанції має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи невирішення судом першої інстанції питання про права та інтереси особи, яка не брала участі у справі, лише в межах відкритого апеляційного провадження. Якщо такі обставини не підтвердяться, апеляційне провадження підлягає закриттю на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13-ц (провадження № 61-41547сво18).

На відміну від оскарження судового рішення учасниками справи, особа, яка не брала участі у справі, має довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним. Разом із тим, судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та ухвалення рішення судом першої інстанції є заявник, або в рішенні міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах, або рішення впливає на права та обов`язки такої особи.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Відкривши апеляційне провадження і призначивши справу до розгляду у відкритому судовому засіданні, суд апеляційної інстанції забезпечив право заявника на перевірку його аргументів, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про права, свободи та інтереси ОСОБА_2 .

Аналіз змісту апеляційної скарги свідчить про те, що заявник не наводить жодного аргументу за яких апеляційний суд мав би встановити порушення його прав чи обов?язків рішенням Печерського районного суду міста Києва від 02 липня

2018 року.

Апеляційний суд встановивши, що рішенням Печерського районного суду міста Києва від 02 липня 2018 року не вирішувалось питання про права, свободи, інтереси та (або) обов?язки ОСОБА_2 , дійшов правильного висновку про закриття апеляційного провадження за апеляційної скаргою ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 02 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «СК «Універсальна» про стягнення страхового відшкодування з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 362 ЦПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про відсутність порушення норм процесуального права апеляційним судом при постановленні оскаржуваної ухвали.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року - без змін, оскільки підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - Іванова Анатолія Анатолійовича залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

С. Ю. Бурлаков

М. Є. Червинська