Справа № 215/317/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Науменко Я.О.,

за участю: секретаря Махоні Н.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Залюбовського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ; третя особа: виконком Тернівської районної у місті ради, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

24.01.2020 до суду надійшла зазначена позовна заява, в обґрунтування якої позивач вказує, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 11.07.2014, від якого мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 12.09.2016 шлюб між ними розірвано. Спору стосовно місця проживання дитини у них не було, відповідач не заперечував, що дитина буде проживати з нею. Рішенням суду від 18.03.2015 з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини доходу відповідача. Відповідач життям та здоров`ям доньки не цікавиться, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. Дитина не пам`ятає батька та не має до нього ніяких почуттів, оскільки за всі роки майже не бачила його. Відповідач зловживає спиртними напоями, неодноразово, але безрезультатно лікувався від алкоголізму, перебуває на обліку у лікаря нарколога. Розмір аліментів, що стягуються з відповідача становить 849,50грн., що явно замало для матеріального утримання п`ятирічної дитини, тому вона змушена шукати альтернативні методи заробітку в зв`язку з чим періодично виїжджає на заробітки до Польщі та Туреччини і кожного літа має намір разом із донькою відпочивати у Туреччині, але відповідач безпідставно не надає згоди на виїзд дитини за межі України. Вважає, що така позиція відповідача шкодить інтересам дитини та не сприяє її всебічному та гармонійному розвитку. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться тим, як дитина зростає, не приймає участі в матеріальному забезпеченні належного розвитку дочки, не піклується про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини.

З метою встановлення підсудності справи цьому суду та місця реєстрації відповідачів у справі відповідно до ст.187 ЦПК України 27.01.2020 було зроблено запити до відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Тернівської районної у місті ради та до адресно-довідкового підрозділу ГУДМС ДМС у Дніпропетровській області, остання відповідь від яких надійшла 10.02.2020.

Ухвалою від 25.02.2020 відкрито провадження по вищевказаній справі та визначено проводити її розгляд в порядку загального позовного провадження з викликом сторін, призначено проведення підготовчого судового засідання на 18.03.2020.

Ухвалою від 18.03.2020 підготовче судове засідання було відкладено на 28.04.2020 в зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю у суду відомостей про належне повідомлення сторін про розгляд справи.

Ухвалою від 28.04.2020 закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні з викликом сторін на 01.06.2020.

Ухвалою від 01.06.2020 розгляд справи відкладено на 05.08.2020 в зв`язку з неявкою відповідача та неврученням йому судової повістки про виклик з відміткою пошти: інші причини.

Ухвалою від 05.08.2020 відкладено розгляд справи на 16.09.2020 в зв`язку з задоволенням заяви представника позивача про витребування доказів з реабілітаційного центру «Міжнародної антинаркотичної спортивної асоціації», а саме: відомостей про перебування на обліку чи лікуванні та діагнозу відповідача ОСОБА_2 .

Ухвалою від 16.09.2020 повторно направлено запит до реабілітаційного центру «Міжнародної антинаркотичної спортивної асоціації» про надання відомостей щодо перебування на обліку або лікуванні та діагнозу відповідача ОСОБА_2 , в зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 28.10.2020.

Ухвалою від 28.10.2020 відкладено розгляд справи на 30.11.2020 в зв`язку з задоволенням заяви представника позивача про витребування доказів з КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради відомості щодо перебування на обліку з приводу наркотичної чи алкогольної залежності ОСОБА_2 .

Ухвалою від 30.11.2020 відкладено розгляд справи на 28.01.2021 в зв`язку з задоволенням заяви представника позивача про виклик свідків.

Ухвалою від 21.01.2021 за клопотанням представника позивача в зв`язку з неможливістю його явки в судове засідання розгляд справи було відкладено на 17.02.2021.

У судове засідання, що призначене на 17.02.2021, відповідач не з`явився, судова повістка повернута з відміткою пошти про причини її невручення: за закінченням терміну зберігання.

Згідно з положеннями ч. ч. 7, 8 статті 128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації.

У судовому засіданні 17.02.2021 було оголошено вступну і резолютивну частини рішення та повідомлено сторін про дату виготовлення повного рішення.

Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просили позов задовольнити та надали згоду на заочний розгляд справи.

Виконавчий комітет Тернівської районної у місті ради у судове засідання представника не направив, надіслав на адресу суду висновок від 18.03.2020, в якому зазначив про неможливість подання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , оскільки останній за адресою проживання: АДРЕСА_1 не проживає, його місце фактичного проживання не встановлено (вх.№5239 від 18.03.2020).

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача повідомленого належним чином, без поважних причин або без повідомлення причин, за відсутності у справі поданого ним відзиву, і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів (ухвалює заочне рішення).

Суд ухвалює заочне рішення зі згоди позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних і доказів.

Суд, заслухавши пояснення позивача і її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровської області 04 вересня 2014 року (а.с.8).

Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.03.2015, стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.01.2015 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до її повноліття на користь матері дитини ОСОБА_1 (копія, а.с.9).

Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.09.2016 розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 11.07.2014 в Тернівському відділі державної РАЦС реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №199 (копія, а.с.10).

Відповідно до характеристики на вихованку групи №5 КЗ «ДНЗ (ясла-садок) №43» КМР ОСОБА_3 нею опікуються мама, бабуся, тітка. За весь час перебування дитини в садочку батько не з`являвся, життям дитини не цікавиться та участі в її вихованні не приймав (копія, а.с.12).

З розрахунку заборгованості по аліментам за виконавчим листом №2/215/690/15 виданого 18.03.2015 Тернівським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 у розмірі 1/4 частини щомісяця на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , складеного заступником начальника Тернівського відділу ДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Наумчак К.Ю., вбачається, що аліменти з відповідача за вищевказаним виконавчим листом стягуються з 06.01.2015 з його пенсії, проте сукупний розмір заборгованості по сплаті аліментів станом на 31.12.2019 складає 1175,46 грн. (копія, а.с.13-14).

На час розгляду судом справи малолітня дитина ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю - ОСОБА_1 і бабусею ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується актом від 25.12.2019 (копія, а.с.15).

У висновку виконкому Тернівської районної у місті ради №1/31-166 від 17.03.2020 вказано, що з метою надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 спеціалістами служби у справах дітей виконкому Тернівської районної у місті ради 16.03.2020 було здійснено вихід за адресою реєстрації відповідача: АДРЕСА_1 . Поспілкуватися з ОСОБА_2 не вдалося, у зв`язку з тим, що відповідач за вказаною адресою не проживає, місце його фактичного проживання не відоме. Поспілкуватися із матір`ю дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , спеціалістам служби у справах дітей також не вдалося, так як вона знаходиться за межами країни на заробітках. На даний час малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає разом із своєю прабабусею ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за адресою: АДРЕСА_2 . Працівниками служби у справах дітей виконкому Тернівської районної у місті ради було здійснено вихід за адресою проживання дитини, під час обстеження було встановлено, що малолітня дитина забезпечена усім необхідним, для неї створені всі необхідні умови для проживання та фізичного і духовного розвитку. Враховуючи зазначене, прийняття рішення щодо доцільності/недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітньої дитини ОСОБА_3 залишають на розсуд суду (а.с.31-32).

З акту обстеження умов проживання від 16.03.2020, складеного комісією на підставі доручення органу опіки та піклування, вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 санітарно-гігієнічний стан помешкання задовільний, наявні усі комунальні послуги; дитина забезпечена всім необхідним, у неї є іграшки, одяг по сезону, спальне місце та куточок для навчання, вона забезпечена продуктами харчування. За цією адресою проживають ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (але зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ). Стосунки в сім`ї доброзичливі і спокійні (а.с.33).

Згідно з листа КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради вих.№8734 від 11.11.2020 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за медичною допомогою до лікаря-нарколога не звертався (а.с.94).

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 повідомила суду, що вона є сусідкою позивача. Донька позивача ОСОБА_4 дружить з її онукою. Батька дитини вона ніколи не бачила, ОСОБА_4 батька ніколи не згадує.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 повідомила суду, що позивач самостійно виховує дитину, а відповідач участі її житті взагалі не приймає та ніяких спроб для спілкування з донькою не робив.

З вищенаведеного вбачається, що позивач з відповідачем не спілкуються, наразі позивач проживає разом з донькою окремо та самостійно забезпечує дитині гідні умови проживання та гармонійну атмосферу оточення. Позивач не чинить жодних перешкод у спілкуванні відповідача з донькою.

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом.

Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Згідно з п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами, внесеними згідно з постановою Верховного Суду № 20 від 19 грудня 2008 року) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 16 цієї ж постанови Пленуму, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормальному самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладаються однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Враховуючи вищезазначені нормативні приписи та роз`яснення, надані Верховним Судом України, у сукупності з фактичними обставинами справи, суд приходить до переконання про ухилення відповідача ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків щодо своєї малолітньої доньки ОСОБА_3 , адже він не проживає разом з дитиною, не виконує своїх батьківських обов`язків з її утримання та виховання. Таке байдуже ставлення ОСОБА_2 до своєї малолітньої доньки судом розцінюється як його самоусунення від участі у власному житті останньої. Також суд бере до уваги, що протягом тривалого часу відповідач матеріально не допомагав своїй дитині та не намагався виправити ситуацію, що склалася.

Надані позивачем докази на підтвердження вищенаведених обставин, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для встановлення факту ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків відносно доньки ОСОБА_4 .

З іншої сторони відповідачем суду не надано доказів, що спростовують зазначені обставини.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що при зміні своєї поведінки та зміні обставин згідно зі ст. 169 СК України відповідач не позбавлений права звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав.

Відповідно до імперативних приписів пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати а саме: 840 грн. 80 коп. - витрат по сплаті судового збору.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 10, 13, 19, 77-80, 89, 90, 141, 258, 259, 263-265, 352 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ; третя особа: виконком Тернівської районної у місті ради, про позбавлення батьківських прав задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , відносно неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 , судові витрати, які складаються з судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Відповідно до пункту 3 розділу XII «Прикінцевих положень» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повне судове рішення складено 01.03.2021.

Суддя