КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/813/2021 Головуючий у 2 інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Голуб С.А.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Таргоній Д.О.,

за участі секретаря судового засідання Сакалоша Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа: ОСОБА_2 , про скасування заборони відчуження рухомого майна та виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна заборони відчуження рухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Акціонерного товариства «Альфа-банк» (далі - відповідач, АТ «Альфа-Банк», Банк), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 (далі - третя особа, ОСОБА_2 ), в якому просить скасувати заборону відчуження рухомого майна: автомобіля ВАЗ-11183 номер кузова НОМЕР_1 , номер державної реєстрації НОМЕР_2 , яка зареєстрована в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна заборону відчуження рухомого майна і всі записи - номер об`єкта обтяження НОМЕР_1 , номер державної реєстрації НОМЕР_2 .

В обґрунтування позову зазначала, що 17.04.2007 вона придбала автомобіль ВАЗ-11183, номер кузова НОМЕР_1 .

24.04.2007 вказаний автомобіль був зареєстрований Радомишльським МРЕВ УДАІ УМВС України в Житомирській області та видано реєстраційний номерний знак НОМЕР_2

25.04.2007 зазначений автомобіль було передано згідно договору застави рухомого майна заставодержателю ПАТ КБ «Приватбанк».

Після виконання взятих на себе зобов`язань, договір застави втратив чинність та запис про обтяження на транспортний засіб було вилучено з реєстру 02.07.2012. Звернувшись у лютому 2018 року до Регіонального сервісного центру МВС в Житомирській області для зняття автомобіля з реєстрації, нею було встановлено, що автомобіль обтяжений на підставі договору застави майна від 11.09.2006 року, укладеного АКБ «Укрсоцбанк» та третьою особою.

Позивач, отримавши витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, встановив, що автомобіль ВАЗ-11183, номер кузова НОМЕР_1 зареєстрований за ОСОБА_2 , реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_3 .

У відповідь на звернення позивача Хмельницький районний відділ поліції повідомив, що за ОСОБА_2 зареєстрований автомобіль ВАЗ-11183 реєстраційний номер НОМЕР_3 , але номер кузова належного йому транспортного засобу є НОМЕР_4 . Отже, в Державний реєстр обтяжень рухомого майна працівниками ПАТ «Укрсоцбанк» було внесено номер кузова належного позивачу транспортного засобу ВАЗ-11183, замість номера кузова автомобіля ВАЗ-11183, належного ОСОБА_2 . Зазначені обставини перешкоджають позивачу у реалізації її права власності, що стало підставою для звернення до суду.

Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 17 серпня 2020 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із та позивачка подала апеляційну скаргу. В доводах реляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції не дав оцінки її доводам і дійшов помилкових висновків про відсутність підстав для задоволення позову. Суд не взяв до уваги, що державний номерний знак автомобіля, а саме « НОМЕР_3 » на який і був накладений арешт 12.09.2006 року, та який відрізняється від державного номерного знаку автомобіля позивачки, а саме « НОМЕР_2 », що вже суперечить тому, що кожен автомобіль має унікальний номер кузова який не може повторюватися, а відтак не може перебувати на обліку одразу 2(два) автомобілі з різними державними номерними знаками та однаковим номером кузова.

На думку апелянта суд безпідставно дійшов висновкупро те, що інформація у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_5 на транспортний засіб VAZ11183, 2006 року випуску, шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 є достовірноютак як cуду не був наданий оригінал технічного паспорту( або його нотаріально завірена копія) на транспортний засіб саме володільцем ТЗ ОСОБА_2 , а була надана представником ПАТ «Альфа-Банк» лише ксерокопія технічного паспорту яка не являється належним доказом та не може підтвердити той факт, що автомобіль з д.н.з. НОМЕР_3 має номер кузова НОМЕР_1 у зв`язку з чим арешт на автомобіль накладений правомірно.

Суд у своєму рішенні від 17.09.2020 року взагалі не надав оцінки та не взяв до уваги Лист №2803121/118/01 - 2018 від 01.06.2018 року з Хмельницького районного відділу Поліції Хмельницького відділення поліції ГУ Національної Поліції в Хмельницькій області який був надісланий позивачці та який повністю спростовує всі аргументи та письмові докази відповідача, які вказують на ідентичність номеру кузову автомобіля позивачки та третьої особи ОСОБА_2 .

Просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В судове засідання сторони не з`явились. Від апелянта ОСОБА_3 надійшло клопотання в якому вона просила розглядати справу без її участі та участі її представника.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 17.04.2007 придбала автомобіль ВАЗ-11183, номер кузова НОМЕР_1 .

В подальшому на підставі договору застави рухомого майна укладеного між АТ «Приватбанк» та ОСОБА_1 транспортний засіб ВАЗ-11183, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , передано в заставу. Відповідно до витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація вилучення запису) з державного реєстру обтяжень рухомого майна вилучено запис 4987291 щодо транспортного засобу належного ОСОБА_1 .

В той же час, 11.09.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 06/328/603-122, відповідно до якого третій особі було надано грошові кошти у розмірі 7 995,00 дол США. Цього ж дня, з метою належного забезпечення зобов`язань ОСОБА_2 , між сторонами було укладено договір застави майна. Відповідно до умов договору застави від 11.09.2006, ОСОБА_2 передає, а ПАТ «Укрсоцбанк» приймає, заставу: транспортний засіб, VAZ11183, легковий седан-В, синього кольору, 2006 року випуску, шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , що зареєстрований 07.09.2006 року Першим МРЕВ ДАІ УМВС України в Хмельницькій області, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_5 .

Згідно відомостей Державного реєстру обтяжень рухомого майна дані щодо застави рухомого майна: транспортний засіб, VAZ11183, легковий седан-В, синього кольору, 2006 року випуску, шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 внесені 12.06.2006. В подальшому відомості в реєстрі щодо застави зазначеного автомобіля подовжені, запис внесено 26.01.2012.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки на час придбання позивачкою автомобіля, в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були наявні відомості щодо його застави, тому стверджувати про наявність підстав для скасування застави рухомого майна: автомобіля ВАЗ-11183 номер кузова НОМЕР_1 , номер державної реєстрації НОМЕР_2 , та виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна заборони відчуження рухомого майна і всі записи - номер об`єкта обтяження НОМЕР_1 , номер державної реєстрації НОМЕР_2 , суд не вбачав.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони зроблені на підставі повно встановлених обставин справи і додержанням норм матеріального права.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених у законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу й у випадках, коли в установленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги.

Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень закону «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, установлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо іншого не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків:

обтяжувач дав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження;

відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо іншого не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах із третіми особами, якщо іншого не встановлено цим законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є нечинним у відносинах із третіми особами, якщо іншого не встановлено цим законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені законом.

Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру.

Суд першої інстанції встановив, що позивачка набула автомобіль обтяжений заставою, отже до виконання боржником ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором, застава зберігаю свою чинність і для нового власника автомобіля ОСОБА_1 .

Посилання позивачки на те, що ОСОБА_2 належить автомобіль з іншим номером кузова не ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, дійсно, ОСОБА_1 зверталась до Хмельницького районного відділу поліції Хмельницького відділення поліції ГУ Національної поліції в Хмельницькій області із заявою про вчинене кримінальне правопорушення. (т.1, а.с.63)

Із відповіді на вказану заяву, наданої ОСОБА_1 01.06.2018 року вбачається, що за результатами перевірки встановлено, що згідно з витягу з бази даних УДАІ в Хмельницькій області під реєстраційним номером НОМЕР_3 05.04.2008 року видано тимчасовий реєстраційний талон на право керування за заявою власника на ім`я ОСОБА_4 , номер кузова НОМЕР_4 . 30.03.2011 року вказаний автомобіль було знято з обліку для реалізації, номера кузовів не повторюються, тому перевірка за зверненням завершена.

Тобто із наданої відповіді Хмельницького районного відділу поліції не вбачається, що мова йде про той самий автомобіль, що належить на праві власності позивачці, а саме ВАЗ 11183, легковий седан -В, синього кольору, з номером кузова НОМЕР_1 . Той факт, що у 2008 році на ім`я ОСОБА_4 видано тимчасовий реєстраційний талон на автомобіль під реєстраційним номером НОМЕР_3 і номером кузова НОМЕР_4 , не спростовує того, що під цим же реєстраційним номером НОМЕР_3 ОСОБА_4 в 2006 році належав інший автомобіль з номером кузова НОМЕР_1 .

Суд першої інстанції правильно встановив, що матеріалами справи доводиться, що ОСОБА_4 передав, а ПАТ «Укрсоцбанк» прийняв у заставу: транспортний засіб, VAZ11183, легковий седан-В, синього кольору, 2006 року випуску, шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , що зареєстрований 07.09.2006 року Першим МРЕВ ДАІ УМВС України в Хмельницькій області, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_5 , тобто цей самий автомобіль, який в 2007 році набула позивачка. Отже застава зберігає чинність і для неї, а тому правомірно відмовив у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для скасування оскаржуваного рішення суду з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі, таким чином апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 255, 367, 369, 374, 375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа: ОСОБА_2 , про скасування заборони відчуження рухомого майна та виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна заборони відчуження рухомого майна залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 березня 2021 року.

Суддя-доповідач

Судді: