Ухвала

Іменем України

02 липня 2021 року

м. Київ

справа № 0907/13930/2012

провадження № 61-10711ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 березня 2021 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 09 червня 2021 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» про заміну сторони у виконавчому провадженні,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі - ТОВ «Діджи Фінанс») звернулося до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, посилаючись на те, що рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 березня 2013 року у справі № 0907/13930/2012 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») заборгованість за кредитним договором від 11 жовтня 2007 року № 368/ФКВ-07 в сумі 203 750,76 грн. 02 вересня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» і ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, зокрема й щодо боржника ОСОБА_1 . Враховуючи наведене, ТОВ «Діджи Фінанс» просило замінити стягувача ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Діджи Фінанс» у виконавчому провадженні № 42643558 з примусового виконання виконавчих листів, виданих у справі № 0907/13930/2012.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 березня 2021 року, залишеною без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 09 червня 2021 року, задоволено заяву ТОВ «Діджи Фінанс». Замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» у виконавчому провадженні у справі №0907/13930/2012, на його правонаступника - ТОВ «Діджи Фінанс».

Судові рішення судів попередніх інстанцій мотивовані тим, що вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні новий кредитор не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду. Згідно з договором про відступлення прав вимоги від 02 вересня 2020 року № 2303/К/1, укладеним за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону від 28 липня 2020 року № UA-ЕА-2020-07-06-000033-b, ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «Діджи Фінанс» право грошової вимоги, зокрема за кредитним договором від 11 жовтня 2007 року № 368/ФКВ-07, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» і ОСОБА_1

24 червня 2021 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 березня 2021 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 09 червня 2021 року, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що розглянувши справу за його відсутності, місцевий суд порушив його право на захист і справедливий судовий розгляд. Також місцевий суд протиправно розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження. ТОВ «Діджи Фінанс» не надало суду нотаріально посвідченого договору про відступлення прав вимоги і акта приймання-передачі прав вимоги, а також витягу з державного реєстру іпотек та з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна. ТОВ «Діджи Фінанс» не є стороною кредитного договору і договору іпотеки. Відсутність належних доказів на підтвердження того, що колектор є кредитором і стороною іпотечного договору позбавляє його права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. Крім того, суди не встановили наявності виконавчого провадження, в межах якого ТОВ «Діджи Фінанс» просило замінити стягувача.

Касаційне провадження не підлягає відкриттю з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Судами встановлено, що рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 березня 2013 року у справі № 0907/13930/2012 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 11 жовтня 2007 року № 368/ФКВ-07 в сумі 203 750,76 грн, а також судовий збір в розмірі 2 037,51 грн.

02 вересня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» і ТОВ «Діджи Фінанс» відповідно до статей 6, 512, 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно з результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону від 28 липня 2020 року № UA-ЕА-2020-07-06-000033-b, укладено договір про відступлення прав вимоги № 2303/К/1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І. Л. за реєстровим № 1609, за яким право грошової вимоги за кредитним договором від 11 жовтня 2007 року № 368/ФКВ-07 перейшло до ТОВ «Діджи Фінанс».

Згідно з пунктом 2 договору про відступлення прав вимоги від 02 вересня 2020 року № 2303/К/1 новий кредитор в день укладення договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього договору набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у додатку № 2 до цього Договору, право вимагати сплати неустойок, пені, штрафів, передбачених основними договорами, право вимагати сплати сум, передбачених статтею 625 ЦК України, право вимагати передачу предмета забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за основними договорами, право вимагати застосування наслідків реституції при недійсності правочинів, право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна боржників, вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсними договорів з іншого майна боржників, вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсними договорів з боржниками, права, що випливають із судових справ, в тому числі щодо майна боржників, яке було не було реалізоване на торгах та підлягатиме передачі стягувачу в погашення боргу після укладення цього договору, права вимоги за мировими угодами з боржниками, договорами з арбітражними керуючими боржника, правоохоронними організаціями, права участі в комітеті кредиторів боржників тощо. Розмір права вимоги, які переходять до нового кредитора, вказаний у додатку № 2 до цього договору. Права кредитора за основними договорами переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків боржників, що надане банку відповідно до умов основних договорів.

За пунктом 4 вказаного договору загальна сума, яка підлягає сплаті новим кредитором за лотом, як переможцем зазначених відкритих торгів (аукціону) ПАТ «Дельта Банк» складає 36 621 000 грн.

Згідно з пунктом 5 зазначеного договору наявні у банку документи, що підтверджують права вимоги до боржників, передаються банком новому кредитору за відповідним актом не пізніше п`яти днів з дати укладення цього договору.

Витяг з такого акта про передачу банком новому кредитору прав вимоги за кредитним договором від 11 жовтня 2007 року № 368/ФКВ-07, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 , наявний у справі, в ньому під порядковим номером 683 містяться дані боржника ОСОБА_1 та інформація про кредитний договір.

20 серпня 2020 року на виконання вимог договору про відступлення прав вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» сплатило ПАТ «Дельта банк» грошові кошти в розмірі 36 621 000 грн без ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням від 20 серпня 2020 року № 126 .

Згідно з інформацією з Автоматизованої системи виконавчого провадження станом 09 червня 2021 року виконавче провадження № 42643558 з примусового виконання виконавчих листів, виданих Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області у справі № 0907/13930/2012, перебуває на стадії примусового виконання.

Відповідно до статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частинами першою, другою та абзацом 1 частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Таким чином, виконавче провадження є однією зі стадій судового процесу, яка завершує його. Ця стадія розпочинається з набранням судовим рішення законної сили або за інших умов, встановлених законом. Сторони судового процесу на стадії виконавчого провадження набувають відповідної процесуальної якості, користуються правами та несуть певні обов`язки, зумовлені статусом сторони. За законом на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження. Така заміна є прийнятною, зокрема у правовідносинах, що допускають правонаступництво.

Відповідно до пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) і правонаступництва.

Частинами першою та другою статті 442 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

При такій заміні кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, в тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржниками, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Встановивши, що між ПАТ «Дельта Банк» і ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір про відступлення прав вимоги від 02 вересня 2020 року № 2303/К/1, за умовами якого банк відступив товариству право вимоги за кредитними договорами, зокрема й за договором кредиту від 11 жовтня 2007 року № 368/ФКВ-07, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» і ОСОБА_1 , суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 січня 2020 року в справі № 916/2286/16 вказано, що вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни.

Доводи заявника про те, що розглянувши справу за його відсутності, місцевий суд порушив його право на захист і справедливий судовий розгляд, не заслуговують на увагу, оскільки, як встановив апеляційний суд, ОСОБА_1 у встановленому законом порядку був повідомлений про розгляд місцевим судом заяви ТОВ «Діджи Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження, а згідно з абзацом 2 частини третьої статті 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Крім того, представник ОСОБА_1 - адвокат Григорьєв І. О. брав участь в судовому засіданні апеляційного суду, тобто заявник мав змогу повною мірою реалізувати надані йому процесуальні права.

Аргументи касаційної скарги про те, що ТОВ «Діджи Фінанс» не надало суду нотаріально посвідченого договору про відступлення прав вимоги і акта приймання-передачі прав вимоги, а також витягу з державного реєстру іпотек та з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, також є неспроможними і не свідчать про помилковість висновків судів попередніх інстанцій, так як у справі є необхідні докази на підтвердження обставин переходу прав вимоги від ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «Діджи Фінанс» за кредитним договором від 11 жовтня 2007 року № 368/ФКВ-07.

Доводи заявника про те, що ТОВ «Діджи Фінанс» не є стороною кредитного договору і договору іпотеки, є безпідставними, оскільки воно є правонаступником ПАТ «Дельта Банк» у кредитних правовідносинах з ОСОБА_1 на підставі договору про відступлення прав вимоги.

Посилання заявника на те, що суди не встановили наявності виконавчого провадження, в межах якого ТОВ «Діджи Фінанс» просило замінити стягувача, не заслуговує на увагу, так як апеляційний суд встановив, що згідно з інформацією з Автоматизованої системи виконавчого провадження станом 09 червня 2021 року виконавче провадження № 42643558 з примусового виконання виконавчих листів, виданих Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області у справі № 0907/13930/2012, перебуває на стадії примусового виконання.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судами норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судових рішень.

Тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (пункт 45 рішення Європейського суду з прав людини від 23 жовтня 1996 року у справі «Леваж Престейшинз Сервісиз проти Франції», пункти 37, 38 рішення Європейського суду з прав людини від 19 грудня 1997 року у справі «Бруалла Гомесде ла Торре проти Іспанії»).

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 березня 2021 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 09 червня 2021 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко