Справа № 523/7363/21
Провадження №2/523/3537/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2021 р.

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря - Щербан О.Д,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника третьої особи -Гуськової В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9, в м.Одесі, в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся із вказаною позовною заявою до ОСОБА_3 , та просив визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 , третя особа: Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_2 є основним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 на підставі розпорядження Суворовської райадміністрації ОМР №454р від 26.08.2011р. Надалі, з 01.12.1993р. в даній квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_3 як брат позивача, та з 27.12.2018р. ОСОБА_4 син позивача. У червні 2011 року відповідач виселився із спірного майна, в квартирі відсутні його особисті речі, він не приймає участі у витратах по сплаті комунальних платежів та інших витратах по утриманню квартири, його теперішнє місце перебування позивачу не відоме, а тому, на думку позивача, оскільки відповідач близько 10 років не проживає у квартирі, він втратив право користування нею.

26.04.2021р. відкрито провадження у справі та визначено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача ОСОБА_1 в засіданні підтримала позовні вимоги та вказала про непроживання відповідача в квартирі та відсутність його речей.

Представник третьої особи - Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради Гуськова В.М. не заперечувала проти заявлених вимог, про що надала письмові пояснення, в яких, посилаючись на вимоги Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003р. №1382-IV та Правила реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016р. №207, звернула увагу позивача на порядок зняття з реєстрації місця проживання особи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, викликався належним чином шляхом направлення за зареєстрованою адресою проживання судового виклику із зазначення дати, часу та місця розгляду справи, тому в силу п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України вважається повідомленим належним чином, із заявами про відкладення розгляду справи не звертався. В силу вимог ч.8 ст.128, ч.10 ст.130,223 ЦПК України, суд прийшов до висновку про можливість проведення розгляду справи у відсутності відповідача.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції «Про захист прав людини та основних свобод», ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідачів, котрі про розгляд справи сповіщені належним чином.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справичи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За змістом норми ч.6 ст.259 ЦПК України, складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

За нормами ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

01.07.2021 р. з урахуванням згоди представника позивача на заочний розгляд справи, судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи відповідно до положень ст.280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі ордеру №0551, виданого виконавчим комітетом Ленінської ради народних депутатів трудящих м. Одеси 17.06.1975р. на ім`я ОСОБА_5 , сім`я якого складається з 5 осіб: дружина ОСОБА_6 , сини ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , донька ОСОБА_7 , позивач та відповідач отримали право на вселення в квартиру АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6 , про що Першим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис за №1484 та 20.09.2020р. видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 , про що в книзі реєстрації смертей 17.05.2011р. зроблено відповідний актовий запис за №789 Першим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції та 17.05.2011р. видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 .

З представлених документів, зокрема з довідки (з місця проживання про склад сімї та реєстрацію), наданої приватним підприємством «Керуюча компанія «Сервіс Паустовський» 14.04.2021 року на ім`я ОСОБА_4 , вбачається, що на спірній житловій площі, крім ОСОБА_2 , позивача, зареєстровані: ОСОБА_4 -син, 2001р.н., ОСОБА_3 -брат, 1973 р.н., зареєстрований з 01.12.1993р.

Факт непроживання відповідача на спірній житловій площі з червня 2011р. без поважних на те причин підтверджується актом про непроживання осіб за місцем реєстрації, складеним сусідами ОСОБА_8 (кв. АДРЕСА_2 ), ОСОБА_9 (кв. АДРЕСА_3 ), ОСОБА_10 (кв. АДРЕСА_4 ).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 68 ЖК Української РСР передбачено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Згідно з ст. 71 ЖК Української РСР, суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин.

В силу ст. 72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Відповідно до вимог ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зібрані по справі докази в їх сукупності вказують на те, що відповідач на спірній житловій площі більше шести місяців не проживає без поважних на те причин, а відтак, пред`явлені позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 12,13, 76-81,89, 258-259, 263-265, 273,279, 354-355 ЦПК України,-

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Дане рішення є підставою для зняття ОСОБА_3 з реєстраційного обліку за адресою : АДРЕСА_5 .

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Суддя

Повне рішення складено 06.07.2021р.