Справа № 476/171/21
Провадження № 2/476/116/2021
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.07.2021 року с.м.т. Єланець
Єланецький районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого - судді Чернякової Н.В.
за участю секретаря Козаченко Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, стягнення аліментів на утримання матері дитини-інваліда
01.04.2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, стягнення аліментів на утримання матері дитини-інваліда.
Свої вимоги мотивує тим, що з 27.12.2008 року по 16.06.2018 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 13.03.2017 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1000 грн. щомісячно. Вказаний розмір аліментів є недостатнім для утримання доньки, яка є дитиною-інвалідом. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Вона ніде не працює, отримує державну соціальну допомогу по догляду за дитиною-інвалідом, яка потребує постійного стороннього догляду. Відповідач ухиляється від обов`язку щодо утримання своєї доньки та відмовляється добровільно надавати кошти на її потреби.
Посилаючись на викладене, просила суд збільшити розмір аліментів, які стягуються згідно рішення Єланецького районного суду Миколаївської області від 13.03.2017 року з відповідача на її користь на утримання доньки ОСОБА_4 до твердої грошової суми в розмірі 4000 грн. щомісячно, але не менше 50% від розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з індексацією відповідно до закону, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також на її користь аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., щомісячно, до 07 листопада 2021 року, з індексацією відповідно до закону, починаючи з дня подання позову. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також просила стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн.
Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, до суду надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали повністю, просили задовольнити. В разі неявки відповідача просили провести заочний розгляд справи.
Відповідач у визначений строк відзив до суду не направив, у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому, у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України, за заявою позивачки суд ухвалив провести заочний розгляд справи у порядку загального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Вивчивши письмові матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого висновку.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.
Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.
У ст. 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, з 27.12.2008 року по 16.06.2018 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 11).
Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а. с. 12).
Рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 13.03.2017 року з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 (одній тисячі) грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 14.02.2017 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 9-10).

Донька ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 13).

Із довідки Єланецького районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 1020 від 10.02.2021 року вбачається, що у відповідача станом на 01.02.2021 року заборгованість по сплатs аліментів відсутня (а.с. 16).

Судом встановлено, що сторони проживають окремо, донька ОСОБА_3 проживає разом з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 7, 8) .

Із матеріалів справи слідує, що позивачка не працює, перебуває на обліку в відділі соціальних допомог, пільг, компенсацій та субсидій управління соціального захисту населення Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області по догляду за дитиною інвалідом з 11.11.2019 року по 07.11.2021 року включно. Єдиним доходом, який отримує позивачка є державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю з надбавкою за догляд дитини-інваліда ОСОБА_3 . Даний факт підтверджується довідкою вказаного управління № 53 від 29.01.2021 року, розрахунком отриманої допомоги за січень-грудень 2020 року на суму 31892,11 грн. та довідкою управління соціального захисту населення Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області № 140 від 17.05.2021 року (а.с. 18-19, 81).

Житла та земельної ділянки позивачка у власності не має (а.с. 99), а тому потребує аліментів на її утримання на період по догляду за дитиною інвалідом до 07.11.2021 року.

Так, відповідно до вимог статті 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до частин 3, 4, 6 статті 84 СК України, якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Отже, право на утримання у зв`язку з доглядом за дитиною, що передбачено статтею 84 СК, пов`язано з двома умовами: дружина має проживати з малолітньою дитиною; чоловік повинен мати можливість надавати дружині матеріальну допомогу.

При визначенні матеріальних можливостей відповідача береться до уваги його сімейне становище, наявність утриманців, яких він згідно з чинним законодавством зобов`язаний утримувати (непрацездатні батьки, діти, інші особи), характер і розмір доходів та інші суттєві обставини, що впливають на матеріальну спроможність.

Також, відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений за рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Така ж правова позиція викладена у постанові ВСУ від 05.02.2014 року при розгляді справи №143цс13.

За приписами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

На підставі ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка несе витрати на утримання дитини, що зумовлені потребами в одязі, продуктах харчування, засобах гігієни, придбання ліків, а також розвитку.

Суд вважає, що відповідач нарівні з позивачкою зобов`язаний нести витрати на утримання дитини та забезпечувати його гідний рівень життя.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 13.05.2020 року є інвалідом дитинства з діагнозом: цукровий діабет, тип І, тяжкий перебіг. Потребує постійного стороннього догляду матері. Даний факт підтверджується копією консультаційного висновку спеціалістів Центральної ЛКК з дитячої інвалідності № 980 від 05.11.2019 року, копією медичного висновку № 2 на дитину-інваліда віком до 16 років від 13.05.2020 року, копіями виписок з медичної картки дитини та довідкою КНП «Єланецький центр медико-санітарної допомоги» Єланецької селищної ради Миколаївської області № 132 від 08.04.2021 року (а.с. 20, 22,23-26, 31).

Як вбачається з довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКЮТАС» від 10.02.2021 року відповідач ОСОБА_2 працює у вказаному товаристві з 20.12.2016 року і займає посаду водія автотранспортних засобів (а.с. 39, 100). Із довідки вказаного товариства від 03.06.2021 року вбачається, що ОСОБА_2 за період 01.01.2020 року по 31.12.2020 року отримав 48772,29 грн. заробітної плати (а.с. 75-76).

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Позивачка, як одержувач аліментів, довела свої вимоги про збільшення розміру аліментів, зокрема тому, що змінився вік дитини, суттєво погіршився стан здоров`я доньки - вона захворіла на тяжку хворобу, в зв`язку з чим стала інвалідом з дитинства, а тому відповідно зросли потреби у забезпеченні дитини необхідним для проживання, лікування та спеціального харчування.

Суд при розгляді вимог позивачки про збільшення розміру аліментів також враховує те, що після ухвалення попереднього судового рішення про стягнення аліментів збільшився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам, вочевидь, не відповідає. Крім того, погіршилося матеріальне становище позивачки, а тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи всі обставини справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову.

Тому враховуючи матеріальний стан відповідача, який працює, відомостей щодо свого стану здоров`я та наявності у нього інших дітей чи утриманців не надав, а також беручи до уваги збільшення у позивачки витрат на утримання неповнолітньої дитини, суд вважає за необхідне збільшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 13.03.2017 року, з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до твердої грошової суми 2000 грн., щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи наведені роз`яснення, суд вважає за необхідне стягувати аліменти у зміненому розмірі з дня набрання рішенням суду законної сили.

Вимога про визначення аліментів в розмірі не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з індексацією відповідно до закону, не підлягає задоволенню.

Згідно правил ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З аналізу коментованої норми можна зробити висновок, що її положення не застосовуються при визначенні судом розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

За викладених вище обставин, виконавчий лист № 476/102 виданий 19.04.2017 року Єланецьким районним судом Миколаївської області слід відкликати з примусового його виконання.

Суд також вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки, яка позбавлена можливості працевлаштуватись та отримувати самостійний дохід, оскільки вимушена здійснювати постійний догляд за тяжко хворою дитиною, аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з 01.04.2021 року і до 07.11.2021 року.

Суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Під час подачі позовної заяви позивачка звільнена від сплати судового збору, відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір". Оскільки, суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Також позивачкою заявлено вимогу про стягнення з відповідача на її користь витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн.

Так, відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, по в`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи(частина 4 статті 137 ЦПК України).

У разі задоволення позову судові витрати, в тому числі і витрати на правничу допомогу, покладаються на відповідача (пункт 2 частини 2 статті 141 ЦПК України).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, в тому числі і витрат на правничу допомогу, суд, зокрема, враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову (частина 3 статті 141 ЦПК України).

На підтвердження понесених позивачкою витрат на правничу допомогу надано договір про надання правової допомоги №22/1 від 22.02.2021 року (а.с. 42), додаткову угоду № 1 до вказаного договору від 22.02.2021 року (а.с. 43), квитанцію до прибуткового касового ордеру №26 від 31.03.2021 року (а.с. 16), орієнтовний розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу від 01.01.2021 року (а.с. 44), акт № 1 про прийняття-передачу наданої правової допомоги до вказаного договору від 22.02.2021 року (а.с. 101), із яких слідує, що витрати на професійну правничу допомогу становлять 4000 грн., а позивачкою сплачено 6000 грн.

Суд вважає розрахунок витрат на правничу допомогу обґрунтованим, співмірним складності справи, витраченого адвокатом часу, обсягу наданих послуг і виконаних робіт.

Враховуючи, що суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, то вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки 2400 грн. в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відповідно до задоволеної частини позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263, 264, 265, 280-283 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, стягнення аліментів на утримання матері дитини-інваліда задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 13.03.2017 року, з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до твердої грошової суми в розмірі 2000 (дві тисячі) грн., щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. щомісяця, починаючи з 01.04.2021 року і до 07.11.2021 року включно.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2400 (дві тисячі чотириста ) грн.

Виконавчий лист, виданий 19.04.2017 року Єланецьким районним судом Миколаївської області у цивільній справі № 476/102/17 (провадження 2/476/62/2017) - відкликати.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Єланецьким районним судом Миколаївської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде виготовлено 12.07.2021 року.

Суддя Н.В. Чернякова