Справа № 454/4057/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2021 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л. Ю. ,

за участю секретаря Кочмар Н.-Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом і заявою про зменшення позовних вимог та просить припинити нарахування та стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за виконавчим листом виданим Червоноградським міським судом Львівської області на підставі рішення від 25.06.2019р. у справі №459/2916/18 з часу звернення до суду та відкликати з Червоноградського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) вказаний виконавчий лист.

Свої вимоги мотивує наступним.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.11.2006р. по 14.04.2014р.

Від спільного подружнього життя в них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 13.11.2014р. з ОСОБА_1 стягуються користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення повноліття дітей.

Також, рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 25.06.2019р. змінено розмір аліментів і надалі з ОСОБА_1 стягуються аліменти в користь ОСОБА_2 на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1500грн. щомісячно, з індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення повноліття дітей.

На даний час син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з позивачем і він самостійно несе витрати на утримання, виховання та розвиток сина.

Дочка, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає разом з відповідачкою.

Разом з цим, відповідачка отримує аліменти на обох дітей та користується ними на власний розсуд, матеріальної допомоги на утримання сина не надає матеріальної допомоги на сина, тому він змушений звертатись до суду з даним позовом.

Позивач надав суду заяву в якій просить зменшені позовні вимоги задовольнити.

Відповідач надала суду заяву в якій зазначає, що зменшені позовні вимоги визнає.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам закону, інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як встановлено із матеріалів справи сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано.

За час сімейного життя у сторін народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчать копії свідоцтв про народження.

Дані факти знайшли своє підтвердження у матеріалах справи.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 13.11.2014р. з ОСОБА_1 стягуються в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення повноліття дітей.

Також, рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 25.06.2019р. змінено розмір аліментів і надалі з ОСОБА_1 стягуються в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1500грн. щомісячно, з індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення повноліття дітей.

З досліджених в судовому засіданні акту обстеження матеріально-побутових умов №94 від 21.01.2019р., акту про фактичне місце проживання від 18.06.2020р. та від 12.02.2021р. і акту умов проживання дитини №558/02-21 від 16.11.2020р. встановлено, що син сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з батьком ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 з грудня 2019 року по даний час.

ОСОБА_5 навчається у 8-му класі Сілецької ЗШ І-ІІІ ступенів ім. І.Климіва Легенди, що стверджується довідкою виданою директором школи від 04.06.2020р. та №01-43/08 від 13.11.2020р.

Відповідно до положень статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII , в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністратив-ні заходи.

Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі М. С. проти України, заява № 2091/13, зауважено, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним ( параграф 76 ).

Аналіз наведених норм права, зокрема, й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків ( HUNT v. UKRAI-NE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року ).

Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною третьою статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до пункту сімнадцятого постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Тобто, за своєю суттю аліменти - це кошти, покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Як убачається із матеріалів справи та визнається сторонами, діти сторін син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з батьком ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , а дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає разом з мамою в АДРЕСА_2 . З урахуванням віку дітей, вони мають право не тільки бути вислуханими і почутими, але й право висловлювати свою думку у вирішенні їх долі, зокрема, у визначенні місця проживання. Крім того, суттєвим у даному випадку є і те, що син проживає з позивачем, а дочка з відповідачкою, що ніким не оспорюються та визнається сторонами.

Згідно з частиною четвертою статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Оскільки спільний син сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 досить тривалий час проживає з батьком, а не з матір`ю, на користь якої стягнуті аліменти на утримання сина, сплата останнім аліментів на користь відповідачки на утримання дітей в силу вимог статті 181 СК України та статті 273 ЦПК України підлягає припиненню.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що слід припинити стягнення аліментів згідно рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 25.06.2019р. у справі №459/2916/18.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Змінені позовні вимоги задовольнити.

Припинити нарахування та стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за виконавчим листом виданим Червоноградським міським судом Львівської області на підставі рішення від 25.06.2019р. у справі №459/2916/18р.

Відкликати з Червоноградського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) вказаний виконавчий лист виданий Червоноградським міським судом Львівської області на підставі рішення від 25.06.2019р. у справі №459/2916/18 без подальшого виконання.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення воно може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Відомості, які зазначаються в рішенні суду відповідно до п.4) ч.5 ст.265 ЦПК України та не проголошуються, відповідно до ч.2 ст.268 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий: Л. Ю. Фарина