Ухвала

01 березня 2021 року

м. Київ

справа № 216/5416/17

провадження № 61-17033ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» про захист прав споживачів, та за зустрічним позовом акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним вище позовом, у якому просив визнати дії акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», щодо примушення споживача ОСОБА_1 , до підписання акту розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін між публічним акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» та ОСОБА_1 від 12 вересня 2017 року, шляхом введення останньої в оману та неналежного впливу на свободу волевиявлення споживача і усвідомлення наслідків такого вибору - нечесною підприємницькою практикою.

У березні 2018 року публічне акціонерне товариство «Криворіжгаз» звернулось до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії, в якому просило зобов`язати

ОСОБА_1 укласти з публічним акціонерним товариством «Криворіжгаз» акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін між оператором ГРМ та споживачем

ОСОБА_1 .

Рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу

від 12 березня 2020 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року, у задоволенні позову

ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» про захист прав споживачів, відмовлено.

Позовну заяву акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії, задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_1 укласти з акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін між Оператором газорозподільної системи та споживачем, за адресою: АДРЕСА_1 .

Додатковою постановою Дніпровського апеляційного суду від 03 листопада 2020 року, ухваленою по справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз" про захист прав споживачів, та зустрічним позовом акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз" до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 2 643,00 грн за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

17 листопада 2020 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду

від 03 листопада 2020 року (надійшла до суду 23 листопада 2020 року),

в якій просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким судові витрати покласти на відповідача за первинним позовом.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду

від 01 грудня 2020 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме запропоновано надати докази на підтвердження повноважень представника, надати уточнену касаційну скаргу

з зазначенням обов`язкових підстав (підстави) касаційного оскарження відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України, вказати анкетні дані заявника та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

30 грудня 2020 року до Верховного Суду надійшло клопотання

ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали Верховного Суду

від 01 грудня 2020 року, у якій вона надала свої пояснення стосовно недоліків, вказаних в ухвалі про залишення касаційної скарги без руху та уточнену редакцію касаційної скарги.

Проте вимоги ухвали суду касаційної інстанції не виконано, а саме,

в уточненій редакції касаційної скарги не зазначено обов`язкові підстави касаційного оскарження передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду від 13 січня 2021 року представнику

ОСОБА_1 - ОСОБА_2 продовжено строк для усунення недоліків вказаних в ухвалі Верховного Суду від 01 грудня 2020 року.

01 лютого 2021 року до Верховного Суду надійшло рекомендоване повідомлення в якому вказано, що 28 січня 2021 року ОСОБА_1 отримав копію ухвали Верховного Суду від 13 січня 2021 року.

Станом на 01 березня 2021 року вимоги, викладені в ухвалі Верховного суду від 01 грудня 2020 року, заявником не виконані, що перешкоджає Верховному Суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження, а тому касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підлягає визнанню неподаною та поверненню.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню

із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 листопада 2020 року вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць