Номер провадження: 22-ц/813/4315/21
Головуючий у першій інстанції Петренко В. С.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2021 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: Ващенко Л.Г., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря Чепрас А.І.,

учасники справи:

скаржник (боржник) ОСОБА_1 ,

боржник - ОСОБА_2 ,

заінтересована особа Приватний виконавець Виконавчого округу Одеської області Притуляк Валерій Миколайович,

стягувач-Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2020 року у складі судді Петренка В.С.,

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії Приватного виконавця Виконаного округу Одеської області Притуляка В.М. та просила суд:

- визнати незаконною та скасувати постанову Приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. від 21.08.2020 про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, яке належить заявнику на праві власності, у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця у розмірі 16423,76 дол. США та витрат виконавчого провадження у розмірі 7000 грн.;

-визнати незаконною та скасувати постанову Приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. від 21.08.2020 про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, яке належить заявнику на праві власності, а саме: 1/3 частину кв. АДРЕСА_1 , загальною площею 64,1кв. метри, житловою площею 32,0 кв. м.; квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 30,8кв.м., житловою площею 18,5кв.м.; житловий будинок з господарчими спорудами, загальною площею 77,7 кв.м., житловою площею 53,3кв. метри, що знаходиться в АДРЕСА_3 ; земельну ділянку площею 0,1214 га, цільове призначення- для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :04:012:0122, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , у межах суми звернення стягнення, з урахуванням основної винагороди приватного виконавця у розмірі 16423,76 дол. США та витрат виконавчого провадження у розмірі 7000 грн.

В обґрунтування скарги скаржник посилалася на те, що в провадженні Приватного виконавця Притуляка В.М. знаходиться виконавче провадження №62875377 з примусового виконання дублікату виконавчого листа №2-5272/09 від 07.12.2018, виданого Київським районним судом м. Одеси на підставі ухвали цього ж суду від 02.10.2018, про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу за кредитним договором у розмірі 32525,87 дол. США, що еквівалентно 248871,70 грн. Постановою приватного виконавця Притуляка В.М. 21.08.2020 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_4 на праві власності, у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця у розмірі 16423,76 дол. США та витрат виконавчого провадження у розмірі 7000 грн. Постановою від 21.08.2020 Приватний виконавець Притуляк В.М. наклав арешт на все рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_4 на праві власності, а саме: 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 64,1 кв.м., житловою площею 32,0 кв.м.; квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 30,8 кв.м., житловою площею 18,5 кв.м.; житловий будинок з господарчими спорудами, загальною площею 77,7 кв.м., житловою площею 53,3 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_3 ; земельну ділянку площею 0,1214га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :04:012:0122, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , у межах суми звернення стягнення, з урахуванням основної винагороди приватного виконавця у розмірі 16423,76 доларів США та витрат виконавчого провадження у розмірі 7000 грн. Скаржник зазначає, що постанови про накладення арешту на майно від 21.08.2020 вона отримала поштою 27.08.2020. Разом з тим, скаржник вважає, що постановами приватного виконавця Притуляка В.М. про накладення арешту на її майно порушені норми матеріального і процесуального права, а також її права як боржника у цьому виконавчому провадженні.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2020 року скаргу ОСОБА_1 на дії Приватного виконавця Виконаного округу Одеської області Притуляка В.М. залишено без задоволення.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову, якою скаргу задовольнити. Витребувати у Приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича від 21.08.2020 матеріали виконавчого провадження №62875377 для огляду їх у судовому засіданні та просила оглянути в судовому засіданні матеріали цивільної справи №2-5272/09 за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором у розмірі 32525,87 дол. США, що еквівалентно 248871,70 грн., які знаходяться в архіві Київського районного суду м. Одеси.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що Приватний виконавець не виконав вимоги судового рішення та виконавчого листа щодо стягнення грошової суми в еквіваленті до національної грошової одиниці України, тому з цих підстав винесені постанови є незаконними. Ухвалюючи постанови про арешт майна боржника Приватний виконавець не пересвідчився у тому, що у боржника відсутні грошові кошти та інші цінності, а тому передчасно виніс вказані постанови. Постанови про накладення арешту на майно боржника були винесені в один день із постановою про відкриття виконавчого провадження, таким чином Приватним виконавцем було порушено ч. 2 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження».У одній постанові про арешт майна боржника Приватний виконавець накладає арешт на все майно, яке належить ОСОБА_4 на праві приватної власності, а в іншій постанові накладає арешт на конкретне нерухоме майно, яке належить ОСОБА_4 на праві власності та на праві спільної часткової власності. При цьому Приватний виконавець знову порушує ч.6 ст.48 ЗУ «Про виконавче провадження», та звертає стягнення на майно у розмірі та обсягах набагато більших, ніж це необхідно для виконання за виконавчим документом. При накладенні арешту на нерухоме майно ОСОБА_4 . Приватний виконавець не встановив його вартість. Крім того, Приватний виконавець не звернув уваги на те, що частина боргу за виконавчим листом сплачена стягувану за рахунок майна ОСОБА_4 - кв. АДРЕСА_2 , яка була продана на прилюдних торгах, і на час накладення на неї арешту не є її власністю, а є власністю іншої особи. З огляду на такі обставини, накладення арешту на кв. АДРЕСА_2 є незаконним та необґрунтованим, тому що неможливо продати повторно майно боржника, яке уже продано.

28.05.2021 від Приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому він просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

22.06.2021 від представника Приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, представника АТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_4 та її представника, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Матеріали справи свідчать, що рішенням Київського районного суду м. Одеси за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» суму у розмірі 32 525,87 дол. США, що еквівалентно 248 871,70 грн.

04.07.2012 Київським районним судом м. Одеси на виконання рішення суду видано виконавчі листи № 2-5272/09.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 02.10.2018, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного суду від 11.06.2020, задоволено заяву АТ «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по справі №2-5272/2009 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом. Видано дублікат виконавчого листа №2-5272/2009 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» суми розміром 32525,87 дол. США, що в еквіваленті становить 248871,70 гривень, який був виданий Київським районним судом міста Одеси 04.07.2012. Видано дублікат виконавчого листа №2-5272/2009 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» суми розміром 32525,87 дол. США, що в еквіваленті становить 248871,70 гривень, який був виданий Київським районним судом міста Одеси 04.07.2012. Поновлено строк ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» для пред`явлення виконавчих листів на ім`я ОСОБА_5 та ОСОБА_2 для примусового виконання.

21.08.2020 постановою Приватного виконавця відкрито виконавче провадження за заявою стягувача, з врахуванням погашеної частини боргу, відкрито виконавче провадження. В постанові зазначено про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції "Райффайзен Банк Аваль» суму у розмірі 32 525,87 доларів США, що еквівалентно 248 871,70 гривень. З урахуванням часткового погашення боргу, залишок боргу за виконавчим документом становить 14 930,69 доларів США.

Приватним виконавцем в ході виконавчого провадження отримано інформацію з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 221234810 від 21.08.2020.

За результатом отриманої інформації приватним виконавцем було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_4 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця у розмірі 16 423,76 доларів США, витрати виконавчого провадження у розмірі 7 000,00 грн.

Одночасно 21.08.2020 Приватний виконавець Притуляк В.М. виніс постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_4 на праві власності, а саме: 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 64,1 кв.м., житловою площею 32,0 кв.м.; квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 30,8 кв.м., житловою площею 18,5 кв.м.; житловий будинок з господарчими спорудами, загальною площею 77,7 кв.м., житловою площею 53,3 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_3 ; земельну ділянку площею 0,1214га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :04:012:0122, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , у межах суми звернення стягнення, з урахуванням основної винагороди приватного виконавця у розмірі 16 423,76 доларів США та витрат виконавчого провадження у розмірі 7 000,00 грн.

Приватним виконавцем Притуляком В.М. 19.10.2020 було винесено постанову про арешт коштів боржника.

Також, 19.10.2020 від Акціонерного товариства «Універсал банк», Акціонерного товариства «ОКСІ Банк» отримано інформацію про відсутність в зазначених банках рахунків боржника.

Відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»).

Враховуючи, що арешт майна є мірою, що забезпечує інтереси громадян, організацій та держави у випадках, передбачених законом, апеляційний суд погоджується з висновком суду про безпідставність посилань апелянта на наявність порушеного права, а вчинення Приватним виконавцем дiй щодо накладення арешту на майно такими, що не порушують права боржника.

Відповідно до ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майна боржника остаточно визначається виконавцем.

Отже, законодавець надав право виконавцю остаточно визначати черговість стягнення на кошти та інше майно боржника, а тому доводи апелянта щодо передчасності винесених приватним виконавцем постанов про арешт майна боржника є безпідставними.

Одночасне накладення арешту на все майно та окремо із зазначенням конкретного майна не звужує прав боржника у провадженні ОСОБА_4 , оскільки арешт майна не є його реалізацією, черговість визначається виконавцем.

Згідно з ч. 1 ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено, що за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження» основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Відповідно до ч. 7 ст. 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Отже, з урахуванням вищезазначених приписів законів, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що постанова про стягнення основної винагороди приватного виконавця виноситься одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що за своїм призначенням основана винагорода приватного виконавця є винагородою приватному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення.

Доводи апелянта про те, що накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 , є незаконним та порушує її права на увагу не заслуговують, так як вказана квартира продана на прилюдних торгах та на час накладення на неї арешту вказане майно не є власністю боржника, а тому накладення арешту на вказану квартиру жодним чином не порушує її права та законні інтереси. Право вимоги належить власнику майна.

Слід також зазначити, що за рішенням суду на користь ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції "Райффайзен Банк Аваль» стягнуто суму у розмірі 32 525,87 доларів США, що еквівалентно 248 871,70 гривень на станом на час ухвалення рішення. З врахуванням часткового погашення боргу залишок складає 14930,69 доларів США.

Враховуючи, що заборгованість виникла саме в доларах США, тому борг правомірно визначений в іноземній валюті, зазначена позиція висловлена в постанові ВП ВС від 04 липня 2018 року в справі N 14-134цс18. Крім того, у разі сплати боргу в еквіваленті іноземної валюти, такий встановлюється на час відповідного платежу, а не на час арешту майна боржника, що відповідає змісту позикових відносин, накладення арешту не є виконанням рішення.

Доводи апеляційної скарги про те, що накладаючи арешт, виконавець не пересвідчився у тому, що у боржника відсутні грошові кошти та інші цінності, а тому постанови є передчасними, носять формальний характер, оскільки ОСОБА_4 не доведено про існування у неї грошових коштів та інших цінностей, щоб могло б вплинути на законність рішення.

Оскільки накладення арешту на майно не є його реалізацією, і відповідна оцінка проводиться в процесі виконання рішення, то доводи про порушення прав боржника арештом майна на суму, що перевищує суму боргу, є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги про неналежне сповіщення ОСОБА_6 про час та місце розгляду справи спростовуються рекомендованим повідомленням у справі (а.с.23), з якого видно, що судова повістка повернулася до суду з позначкою «адресат відсутній за зазначеною адресою», що відповідає вимогам ст.131 ЦПК України, і тому вважається доставленою.

Доводи про те, що виконавцем не врахований факт погашення заборгованості спростовуються постановою про відкриття виконавчого провадження від 21.08.2020, в якій зазначено про часткове погашення боргу і його залишок 14930,69 доларів США, при цьому доказів відсутності боргу в такому розмірі чи іншої суми боргу не надано.

Отже, доводи апеляційної скарги, що судом при постановленні оскаржуваної ухвали були допущені порушення норм матеріального та процесуального, а висновки суду не відповідають встановленим у справі обставинам, не знайшли свого підтвердження під час перегляду даної ухвали в апеляційному порядку.

На підставі ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 07.07.2021.

Головуючий:

Судді: