Справа № 594/1551/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої - судді Губіш О.А.

при секретарі - Окулянко У.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Товарніцького Романа Михайловича, до Мельнице-Подільської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Товарніцького Р.М., звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої, крім іншого, входить 1/4 частина будинковолодіння з такою ж часткою надвірних будівель і споруд, що в АДРЕСА_1 .

Поряд з тим зазначив, що на спадщину після смерті матері, він претендує як спадкоємець за заповітом, оскільки ще за життя померла зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого, вона все своє майно, (крім земельної частки (паю), все, що буде належати їй на день смерті згідно закону, заповіла йому.

Однак, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння, свої спадкові права оформити не може.

А тому, просив суд визнати за ним право власності на 1/4 частину будинковолодіння з такою ж часткою надвірних будівель і споруд, яке розташоване в АДРЕСА_1 , як за спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 .

В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача - адвокат Товарніцький Р.М. подав до суду заяву, у якій просив справу слухати у його відсутності, позов підтримує.

Представник відповідача Мельнице-Подільської селищної ради - селищний голова Боднарчук В.В. подав до суду заяву, в якій просив справу слухати у відсутності представника селищної ради, зазначивши, що позов визнає.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Дністрове Борщівського району Тернопільської області померла мати позивача ОСОБА_2 , що стверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 19 жовтня 2015 року Дністровською сільською радою Борщівського району Тернопільської області.

Факт їх родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_2 .

Поряд з тим встановлено, що за життя померла ОСОБА_2 зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого, все своє майно (крім земельної частки (паю)), все, що належатиме їй згідно закону на день її смерті, заповіла позивачу ОСОБА_1 , а земельну частку (пай), заповіла ОСОБА_3 .

Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено заповітом від 24 грудня 2003 року, посвідченим секретарем виконавчого комітету Дністровської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, зареєстрованим в реєстрі за № 80.

Після смерті ОСОБА_2 , відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входить частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , та яку її син - позивач ОСОБА_1 прийняв, оскільки проживав разом з нею на день смерті. Наведене підтверджується довідкою Мельнице-Подільської селищної ради №401 від 22 вересня 2020 року.

12 квітня 2016 року спадкоємець за заповітом ОСОБА_3 , а 18 квітня 2016 року позивач ОСОБА_1 подали до приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу Гаврищук О.З. заяви про прийняття спадщини, на підставі яких до майна померлої було відкрито спадкову справу за №77/2016. 21 вересня 2020 року позивач подав заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину на ј частину спірного житлового будинку, однак нотаріусом у цьому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння. Наведене вбачається з листа приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу Гаврищук О.З. №343/02-14 від 21 вересня 2020 року, а також з матеріалів спадкової справи за Р №77/2016, відкритої до майна померлої ОСОБА_2 .

Поряд з тим, встановлено, що спірне будинковолодіння АДРЕСА_1 , відносилося до колгоспного двору, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України "Про власність") ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , були його членами, що стверджено довідкою Мельнице - Подільської селищної ради №399 від 18 вересня 2020 року, копіями погосподарських книг за 1991-1995 роки.

Відповідно до норм статтей 120, 123 Цивільного кодексу (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору.

Відповідно до п.6 а) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

А отже, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на відповідній правовій основі набули право, кожен зокрема, на 1/4 частину будинковолодіння, розташованого по АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що окрім позивача та ОСОБА_3 як спадкоємців за заповітом, інші особи щодо своїх прав на майно померлої не заявляли.

Зазначене випливає з листа приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу Гаврищук О.З. №343/02-14 від 21 вересня 2020 року, а також з матеріалів спадкової справи за Р №77/2016, відкритої до майна померлої ОСОБА_2 .

Згідно архівного витягу з рішення №13 Дністровської сільської ради від 29 жовтня 1993 року, яке уточнено рішенням 5 скликання Дністровської сільської ради №112 від 30 вересня 2009 року, ОСОБА_2 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0, 46 га, з них 0, 15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та 0,20 га та 0,11 га для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно характеристики будинку садибного типу з по господарськими будівлями та спорудами та інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна від 10 березня 2020 року, виготовленого техніком з інвентаризації нерухомого майна ФОП ОСОБА_7 , інвентаризаційна вартість будинковолодіння АДРЕСА_1 становить 219004 грн.

Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному об`ємі.

Виходячи з наведеного вище, на підставі ст.ст. 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1268 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем с.Дністрове Борщівського району Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Дністрове Борщівського району Тернопільської області, право власності на ј частину житлового будинку з такою ж часткою надвірних будівель та споруд по АДРЕСА_1 .

Судові витрати по справі покласти на сторони в тих межах, в яких вони їх понесли.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Головуюча: