Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/2560/20

Провадження № 2/126/245/2021

"16" лютого 2021 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудя О.Г.

секретар Кучанська В.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в якому просить визнати за нею, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/3 частки житлового-будинку, з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташовані в АДРЕСА_1 .

Позов обгрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. П`ятківка Бершадського району помер її батько ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно - 1/3 частину житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 .

Вона є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину після смерті померлого ОСОБА_4 (шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном). Інші спадкоємці першої черги за законом - відповідачка ОСОБА_3 та відповідачка ОСОБА_2 від прийняття спадщини відмовилися шляхом подачі відповідної заяви.

Але, подальше оформлення права на спадкове майно не представляється можливим, оскільки нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Причиною відмови у видачі свідоцтва про право па спадщину за законом стало відсутність правовстановлюючих документів, які посвідчують право власності померлого ОСОБА_4 на 1/3 частину вищезазначеного житлового будинку, оскільки ОСОБА_4 при житті набувши право власності на даний будинок не оформив його належним чином.

Вона є співвласником житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , є єдиним спадкоємцем першої черги за законом померлого ОСОБА_4 , прийняла спадщину після його смерті, але, оформи вищезазначене спадкове майно позбавлена можливості внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на 1/3 частину даного житлового будинку, тому змушена звернутися в суд із даним позовом.

Представник позивача ОСОБА_5 , до початку розгляду справи по суті, надала на адресу суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі та участі позивача.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 надали на адресу суду письмові заяви про визнання позовних вимог та розгляд справи за їх відсутності.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. П`ятківка Бершадського району помер батько позивачки - ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно - 1/3 частину житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть ОСОБА_4 виданого повторно 13.10.2020 року серії НОМЕР_1 ; копією свідоцтва про народження позивачки виданого 09.07.1977 року серії НОМЕР_2 ; копією свідоцтва про шлюб виданого повторно 03.07.2012 року серії НОМЕР_3 ; матеріалами технічного паспорту на житловий будинок.

Факт набуття ОСОБА_4 права власності на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 підтверджується довідкою № 537 від 16.09.2011 року виданою П`ятківською сільською радою Бершадського району, оскільки станом на 15.04.1991 року житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 відносився до суспільної групи колгоспний двір, і ОСОБА_4 при житті був членом даного колгоспного двору і не втратив частку у його майні.

ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем першої черги за законом який прийняв спадщину після смерті померлого ОСОБА_4 (шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном). Інші спадкоємці першої черги за законом - відповідачка ОСОБА_3 та відповідачка ОСОБА_2 від прийняття спадщини відмовилися шляхом подачі відповідної заяви, що підтверджується довідкою № 930 від 27.10.2020 року виданою П`ятківською сільською радою Бершадського району; копіями заяв про відмову від прийняття спадщини; довідкою виданою приватним нотаріусом Бершадського РНО у Вінницькій області.

Маючи намір оформити свої спадкові права та отримати свідоцтво пр право на спадщину, позивачка звернулася до нотаріуса з відповідною заявою. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який посвідчує право власності померлого ОСОБА_4 на 1/3 вищевказаного будинку, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 02-31/126 від 13.10.2020 року.

Причиною відмови у видачі свідоцтва про право па спадщину за законом стало відсутність правовстановлюючих документів, які посвідчують право власності померлого ОСОБА_4 на 1/3 частину вищезазначеного житлового будинку, оскільки ОСОБА_4 при житті набувши право власності на даний будинок не оформив його належним чином.

ОСОБА_1 є співвласником житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності; довідкою КП Бершадське РБТІ № 722 від 26.10.2020 року, є єдиним спадкоємцем першої черги за законом померлого ОСОБА_4 , прийняла спадщину після його смерті, але, оформи вищезазначене спадкове майно належним чином позбавлена можливості внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на 1/3 частину даного житлового будинку.

Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позбавляє ОСОБА_1 можливості реалізувати у повному обсязі право на спадкування.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Ч.1 ст. 1222 цього ж кодексу говорить про те, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Ч. 1 ст. 1220 ЦК України, зазначає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ст.ст. 319, 321 ЦК України та ст. 41 Конституції України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до П.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" визначено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме :

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризація) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У відповідності із вимогами листа Міністерства Юстиції України за № 19-32/319 від 21.02.2005 року згідно якого у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Ст.1 Протоколу № 1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

Давши оцінку письмовим доказам, суд вважає, що можливо прийняти визнання позову відповідачами, оскільки це не буде суперечити закону і не порушуватиме прав сторін та свобод чи інтересів інших осіб, в зв`язку з чим позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст. 25, 346, 1217, 1218 - 1222, 1258, 1261, 1268 -1270, 1299 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 19, 263-267 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як за спадкоємцем першої черги за законом право власності на 1/3 частину житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , загальною площею 97,2 кв.м., житловою площею 65 кв.м., що позначається літерою «А» з відповідною часткою господарських будівель та споруд: тамбур - літера «а», вхідний майданчик - літера «а 1 », вхідний майданчик - літера «а2», літня кухня - літера «Б», сарай - літера «В», сарай - літера «в», гараж - літера «Г», літня кухня - літера «Д», погріб - літера «Д/під», туалет-літера «Т», споруди - 1-4, який належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. Г. Рудь