ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3278/21 Справа № 205/9033/19 Суддя у 1-й інстанції - Приходченко О. С. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" про визнання недійсним рішення комісії та скасування санкції про нарахування вартості за необлікований об`єм природного газу, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз" (далі - АТ "Дніпрогаз") про визнання недійсним рішення комісії та скасування санкції про нарахування вартості за необлікований об`єм природного газу.

Вказувала, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод» 07 квітня 1998 року, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , право власності на яку, у встановленому порядку, зареєстровано в МБТІ, вона зареєстрована та проживає в цій квартирі. За адресою проживання на ім`я ОСОБА_2 відкрито особовий рахунок і відповідачем надаються послуги з газопостачання.

Зазначала, що 22 серпня 2019 року працівниками відповідача проведено огляд засобу обліку спожитого природного газу, за результатами якого складено акт та на якому відсутній номер реєстрації про виявлення порушення та зазначено «Пломба заводу-виробника потребує додаткового огляду». Також 22 серпня 2019 року працівниками відповідача складено акт про демонтаж лічильника для проведення експертизи, при цьому повірка лічильника не здійснювалася протягом 22 років, що є порушенням. При демонтажі приладу обліку працівниками ПАТ «Дніпрогаз» допущено порушення: працівник виходив до автомобіля з лічильником, де перебував протягом 5-7 хвилин, позивачеві відмовлено у проведенні незалежної експертизи та самостійно привезти прилад, залишені акти про демонтаж та про виявлені порушення були без номерів.

Вказувала також на те, що 27 серпня 2019 року відповідачем складено вже інший акт про порушення №145, де зазначено інше порушення, складено на підставі акту експертизи побутового лічильника газу №329 від 27 серпня 2019 року. Через 5 календарних днів після демонтажу газового лічильника відповідачем проведено експертизу та виявлено інші порушення, ніж ті, що були зазначені в актах про порушення від 22 серпня 2019 року. Зазначила, що під час проведення експертизи допущено порушення її прав: її почали обвинувачувати у проникненні у роботу приладу; відмовили у фіксуванні факту цілісності контрольних стрічок, прокладених по поверхні лічильника та скла суматора, членом комісії зірвано заводську пломбу без жодних пояснень, що унеможливило проведення незалежної експертизи, на якій вона наполягала, а в подальшому вона не мала можливості бачити, що відбувається, тому що один із членів комісії спиною закрив огляд. Сам акт не був підписаний споживачем. У разі наявності тих порушень, на які вказує відповідач, мала би бути призначена додаткова експертиза пломби установою, яка має відповідну кваліфікацію. Крім того, їй повідомлено про наявність рахунку на оплату необлікованого об`єму спожитого газу у розмірі 21 907 грн.14 коп., який розраховано на підставі акту про порушення №145 від 27 серпня 2019 року, сам рахунок та роз`яснення до нього надати відмовилися.

Відповідач поклав на неї обов`язок сплатити грошові кошти за порушення, яке вона не вчиняла. Відсутність рішення ПАТ «Дніпрогаз» доводить факт її невинуватості і вказує на протиправність дій відповідача в частині пред`явлення їй до сплати вартість необлікованого об`єму природного газу в розмірі 21 907 грн.14 коп. Відповідно до акту про порушення від 22 серпня 2019 року та акту про виявлене порушення було зафіксовано порушення «Пломба заводу-виробника потребує додаткового огляду», тобто, факт несанкціонованого втручання споживача до приладу обліку спожитого природного газу не зафіксовано. Висновки, зазначені в акті № 145 від 27 серпня 2019 року, не можуть підтвердити про несанкціоноване втручання в прилад обліку. При цьому відповідач змінює формулювання порушення і фіксує порушення в новому акті, що свідчить про протиправність дій відповідача. На підставі рішення комісії ПАТ «Дніпрогаз» здійснено нарахування за необлікований обсяг спожитого природного газу у розмірі 21 907 грн.14 коп. за період з 24 лютого 2019 року по 21 серпня 2019 року, які позивач вважає, безпідставними.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд визнати недійсним рішення комісії АТ «Дніпрогаз» від 27 серпня 2019 року про нарахування ОСОБА_1 необлікованого спожитого об`єму природного газу у розмірі 21 907 грн.14 коп. та скасувати зазначену санкцію.

Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 грудня 2020 року ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги наступного: для доведення правомірності здійснених донарахувань об`ємів природного газу відповідачу, необхідно довести наявність факту несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ (лічильника газу) з боку позивача; відповідно до акту про порушення від 22 серпня 2019 року та акту про виявлене порушення зафіксовано порушення "Пломба заводу-виробника потребує додаткового огляду", тобто факт несанкціонованого втручання споживача до приладу обліку спожитого природного газу зафіксовано не було; висновки, зазначені в акті №145 від 27 серпня 2019 року не можуть підтвердити несанкціонованого втручання споживача до приладу обліку спожитого природного газу; відповідачем не надано доказів протиправного втручання, наявності викривлення даних обліку природного газу, наслідків та не доведено, що відбувалось викривлення даних природного газу.

АТ "Дніпрогаз" надали відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на відповідність висновків місцевого суду встановленим у справі обставинам, нормам матеріального та процесуального права, просили апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено та це підтверджується матеріалами справи, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод» від 07 квітня 1998 року, ОСОБА_2 і ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 (а.с.71), право власності на яку, у встановленому законом порядку, зареєстровано в МБТІ (а.с.71).

05 лютого 2010 року між ОСОБА_2 і ВАТ «Дніпрогаз» укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання та відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 (а.с.50-53).

22 серпня 2019 року АТ «Дніпрогаз» складено акт про порушення №329 на об`єкті в АДРЕСА_1 , яким встановлено порушення «пломба заводу-виробника потребує додаткового огляду» (а.с.89) та який було підписано споживачем ОСОБА_1 без зауважень (а.с. 89 оберт).

22 серпня 2019 року АТ «Дніпрогаз» складено акт про виявлені порушення Кодексу ГРС в АДРЕСА_1 , який підписаний споживачем ОСОБА_1 (а.с.90).

22 серпня 2019 року працівниками АТ «Дніпрогаз» здійснено демонтаж лічильника газу Schlumberger, заводський №U00194772, в АДРЕСА_1 , який у присутності споживача ОСОБА_1 додаткового опломбували вхідний та вихідний патрубки цього лічильника та пакет пломбою газопостачальної організації вх. №53275956, вих. №53275957, пакет №53275958, про що було складено акт від 22 серпня 2019 року, який підписано споживачем (а.с.38 оберт). Також запрошено споживача на місце проведення експертизи, яку буде проведено 27 серпня 2019 року з 10.00 години до 12.00 години.

Актом експертизи побутового лічильника №329 від 27 серпня 2019 року, складеного комісією АТ «Дніпрогаз» по проведенню експертизи, в присутності споживача було встановлено, що замість заводської пломби встановлена металева заготовка, на тильній стороні якої відсутній відтиск клейма, на лицьовій частині є імітація відбитку клейма заводу-виробника (1996 року), а також сліди повторного обтиснення, тобто, в результаті заміни пломби є доступ до суматора (а.с.39). Зазначений акт підписаний споживачем без зауважень.

Актом про порушення №145 встановлено факт несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу, за що споживачеві необхідно сплатити відшкодування збитків, завданих оператору згідно з постановою НКРЕ та КП №2494 від 30 вересня 2015 року із змінами і доповненнями та визначено дату розгляду цього акта 09 вересня 2019 року і запрошено ОСОБА_1 на засідання (а.с.40). Із твердженнями, зазначеними в акті, споживач не погодилася та виявила бажання щодо проведення незалежної експертизи, про що зазначила в акті (а.с.40 оберт).

Згідно з рахунком на оплату необлікованого об`єму природного газу, розрахованого на підставі акту про порушення №145 від 27 серпня 2019 року, до сплати підлягає 21 907 грн.14 коп. (а.с. 66).

Відповідачем на адресу споживача направлено повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу від 07 жовтня 2019 року у разі несплати заборгованості у розмірі 21 907 грн.14 коп. (а.с. 67).

Наказом ПАТ «Дніпрогаз» №03Но-102-0218 від 14 лютого 2018 року затверджено єдиний порядок перерахунку (донарахувань) або зміни режиму нарахування об`ємів природного газу побутовим та не побутовим споживачам, затверджено Положення про комісію з розгляду актів про порушення та затверджено комісію з розгляду актів про порушення побутових споживачів, та споживачів, що не є побутовими (а.с.112-113).

Наказом ПАТ «Дніпрогаз» №03Но-179-0418 від 18 квітня 2018 року внесено зміни до наказу №03Но-102-0218, а саме внесено зміни до складу комісії (а.с.114).

Актом-розрахунком №1601 від 09 вересня 2019 року, на підставі акта про порушення №145 від 27 серпня 2019 року, за період з 24 лютого 2019 року по 21 серпня 2019 року нараховано вартість необлікованого об`єму природного газу у розмірі 21 907 грн.14 коп. (а.с. 115).

Згідно з листом АТ «Дніпрогаз» вих. №4911.7-Лв-2731-0720 від 14 липня 2020 року повірка лічильника Gallus 2000-U G 4, заводський №00194772, до 22 серпня 2019 року не проводилася (а.с.145).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки нарахування збитків відбувалося у встановлений спосіб правомочним складом комісії на підставі акту №145 від 27 серпня 2019 року про виявлення факту несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу шляхом заміни пломби та наявності доступу до суматора, який встановлено за результатами проведення експертизи лічильника газу, а спростувань висновків комісії з проведення експертизи позивачем суду надано не було, тобто доказів зворотнього суду не надано, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Між сторонами у справі склалися правовідносини, які регулюються Кодексом газорозподільних систем, що затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2494 (далі - Кодекс ГРС),Положенням про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженим наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 року №619 (далі - Положення).

Положення пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРС визначають види порушень споживача внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, до яких зокрема належить несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу).

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу I Кодексу ГРС несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Вищевказаною нормою закону визначено також, що приховані заходи - несанкціоновані заходи, здійснені споживачем чи іншою особою, внаслідок яких здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу, які неможливо виявити без використання спеціальних технічних засобів, проведення земельних робіт, демонтажу будівельних конструкцій чи оздоблювальних матеріалів, часткового чи повного демонтажу ЗВТ або дактилоскопічної експертизи чи перевірки метрологічних характеристик ЗВТ.

Відповідно до пунктів 1, 2 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу. Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.

Згідно з положеннями пункту 6 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС у разі незгоди споживача (несанкціонованого споживача) із зафіксованим в акті про порушення порушенням, яке стосується пошкодження пломб (крім факту їх відсутності або спрацювання магнітного індикатора), пошкодження ЗВТ/лічильника газу (крім явних ознак навмисного в них втручання), він може вимагати проведення їх експертизи чи позачергової або експертної повірки у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з пунктом 3.3.1 Положення експертизу лічильника газу проводить комісія, яка призначається наказом по газопостачальній (газотранспортній) організації. До складу комісії повинні входити представники газопостачальної (газотранспортної) організації та територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері метрології.

За змістом пункту 3.3.3.1 Положення комісія проводить зовнішній огляд лічильника газу на предмет відповідності фактичного стану лічильника ознакам, зазначеним в акті про демонтаж лічильника газу. Результати огляду заносять до акта експертизи лічильника газу.

Пунктом 3.3.3.4 Положення передбачено, що результати огляду та позачергової повірки фіксуються в акті експертизи. Акт експертизи підписується всіма членами комісії, а також споживачем або його вповноваженою особою. Якщо споживач (уповноважена особа) або член комісії мають окрему думку з приводу експертизи,вона має бути відображена в акті експертизи. Залежно від результатів експертизи до акта експертизи додається довідка про непридатність засобу вимірювальної техніки або свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки згідно з ДСТУ 2708-99.

Пунктом 5 Розділу ІІІ Порядку передбачено, що у разі, якщо між газопостачальним/газорозподільним підприємством і споживачем не досягнуто згоди про відшкодування збитків, спірні питання вирішуються у судовому порядку.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що висновки, зазначені в акті №145 від 27 серпня 2019 року не можуть підтвердити несанкціоноване втручання споживача до приладу обліку спожитого природного газу з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач підписала акт №329 експертизи побутового лічильника газу від 27 серпня 2019 року, окремої думки споживача ОСОБА_1 вказаний акт не містить (а.с.94), тому, встановивши, що позивачем не надано доказів, які б спростовували вказану експертизу, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позову.

Колегія суддів також відхиляє посилання апелянта на те, що відповідно до акту про порушення від 22 серпня 2019 року та акту про виявлене порушення зафіксовано порушення "Пломба заводу-виробника потребує додаткового огляду", тобто факт несанкціонованого втручання споживача до приладу обліку спожитого природного газу зафіксовано не було, зважаючи на те, що вказане не свідчить про те що, таке порушення було відсутнє на момент демонтажу, оскільки виявлення такого втручання одразу не було можливим, в подальшому актом експертизи лічильника газу встановлено, що замість заводської пломби встановлена металева заготовка, на тильній стороні якої відсутній відтиск клейма, на лицьовій частині є імітація відбитку клейма заводу-виробника (1996 року), а також сліди повторного обтиснення, тобто, в результаті заміни пломби є доступ до суматора, в той час як відповідальність за збереження та цілісність встановлених у споживача лічильників газу та пломб на них несе саме споживач.

Інші доводи не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 03 березня 2021 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.