копія Справа №32ГИП2018
Провадження №2-к-678-1/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року смт.Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого-судді Цибульського Д.В.,

при секретарі судового засідання Іськовій Т.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Летичів клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Дубровенського району Вітебської області Республіки Білорусь №32ГИП2018 від 05.02.2021 року, яке вступило в законну силу 23.02.2021 року, про стягнення з ОСОБА_2 на його користь 2409 рублів Національного банку Республіки Білорусь по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми за зобов`язанням,

встановив:

До Летичівського районного суду Хмельницької області з Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) надійшло клопотання ОСОБА_1 від 25.03.2021 року про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Дубровенського району Вітебської області Республіки Білорусь №32ГИП2018 від 05.02.2021 року, яке вступило в законну силу 23.02.2021 року, про стягнення з ОСОБА_2 на його користь 2409 рублів Національного банку Республіки Білорусь по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми за зобов`язанням.

Відповідно до ч.1 ст.467 ЦПК України боржник ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про надходження зазначеного клопотання, а також йому було запропоновано у місячний строк надати до Летичівського районного суду Хмельницької області заперечення проти цього клопотання.

Заперечень проти призначення справи до розгляду від ОСОБА_2 не надійшло.

Ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області від 02.06.2021 року вищевказане клопотання призначено до розгляду на 15 год. 00 хв. 06 липня 2021 року.

Боржник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином.

Розглянувши клопотання і додані до нього документи, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

За вимогами ч.1 ст.464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходження боржника.

В судовому засіданні встановлено, що до Летичівського районного суду Хмельницької області з Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) надійшло клопотання ОСОБА_1 від 25.03.2021 року про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Дубровенського району Вітебської області Республіки Білорусь №32ГИП2018 від 05.02.2021 року, яке вступило в законну силу 23.02.2021 року, про стягнення з ОСОБА_2 на його користь 2409 рублів Національного банку Республіки Білорусь по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми за зобов`язанням.

22.03.1993 року з метою забезпечення належного захисту прав і законних інтересів громадян та осіб, що проживають на їхніх територіях, у м.Мінську (Республіка Білорусь) була підписана Конвенція про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, Договірною Стороною якої, зокрема, є Україна, яка 10.11.1994 року була ратифікована Верховною Радою України та 14.04.1995 року набула чинності для України.

Зазначена Конвенція застосовується у відносинах України з Республікою Білорусь, Азербайджанською Республікою, Республікою Узбекистан, Російською Федерацією, Республікою Казахстан, Республікою Таджикистан, Республікою Вірменія, Киргизькою Республікою, Республікою Молдова, Грузією та Туркменістаном.

Відповідно до ст.51 зазначеної Конвенції кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує наступні рішення, винесені на території інших Договірних Сторін: а) рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань.

Відповідно до ст.81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Згідно з ч.1 ст.82 Закону України «Про міжнародне приватне право» визнання та виконання рішень, визначених у ст.81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

В пунктах 1, 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24.12.1999 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень,постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» зазначено, що розгляд судами клопотань про визнання і виконання рішень іноземних судів є особливою формою взаємної правової допомоги, яка надається Україною та іншими державами учасницями відповідних міжнародних договорів. Клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Відповідно до ч.1 ст.463 ЦПК України, рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Як вбачається з матеріалів клопотання, рішення суду Дубровенського району Вітебської області Республіки Білорусь №32ГИП2018 від 05.02.2021 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми за зобов`язанням про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 безпідставно збережену суму в розмірі 2000 білоруських рублів, а також витрати, пов`язані з оплатою держмита в розмірі 100 рублів, наданням юридичної допомоги 309 рублів, а всього 2409 рублів Національного банку Республіки Білорусь, яке вступило в законну силу 23.02.2021 року, на території Республіки Білорусь не виконувалось, оскільки ОСОБА_2 проживає на території України, що підтверджується матеріалами клопотання та довідкою Летичівської селищної ради Хмельницької області №1359 від 30.04.2021 року, відповідно до якої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою Хмельницька область, Летичівський район (на день розгляду справи АДРЕСА_1 , з 12.11.1995 року.

Підстави для відмови у задоволенні клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, визначені ст.468 ЦПК України, не встановлені.

Згідно п.8 ст.467 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Встановивши, що у рішенні суду Дубровенського району Вітебської області Республіки Білорусь №32ГИП2018 від 05.02.2021 року, суму стягнення зазначено в іноземній валюті (2409 рублів Національного банку Республіки Білорусь), суд дійшов висновку про необхідність визначення її в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали (станом на 06.07.2021 року) з розрахунку 1 білоруський рубль = 10,743 грн., що становить 25879,88 грн.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.51, 53 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року, ст.ст.462-467 ЦПК України, суд

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення суду Дубровенського району Вітебської області Республіки Білорусь №32ГИП2018 від 05.02.2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми за зобов`язанням, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 безпідставно збережену суму в розмірі 2000 білоруських рублів, а також витрати, пов`язані з оплатою держмита в розмірі 100 рублів, наданням юридичної допомоги 309 рублів, а всього 2409 рублів Національного банку Республіки Білорусь, відповідно до якого стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_3 , - 2409 рублів Національного банку Республіки Білорусь, що в перерахунку складає 25879 (двадцять п`ять тисяч вісімсот сімдесят дев`ять) гривень 88 коп., які перерахувати на розрахунковий рахунок ВАТ «АСБ Беларусбанк», БИК АКВВВY2Х, р/р НОМЕР_2 .

Ухвалу суду після набрання нею законної сили направити для виконання до державної виконавчої служби.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Летичівський районний суд Хмельницької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Летичівського районного суду

Хмельницької області підпис Д.В. Цибульський

Суддя Летичівського районного суду

Хмельницької області Д.В. Цибульський