Справа № 496/4935/19
Провадження № 2/496/866/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2021 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Пендюри Л.О.

за участю секретаря - Богдан Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Вегера Людмила Олександрівна, приватний виконавець Притуляк Валерій Миколайович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 20 серпня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вегерою Л.О., за №1564 про звернення стягнення на предмет іпотеки - земельні ділянки, кадастрові номера: :01:001:0033, :01:001:0051, :01:001:0034, :01:001:0261, що розташовані за адресою: Одеська область, Біляївський район, Августівська сільська рада та належать йому на праві приватної власності, а також стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Свої вимоги мотивує тим, що 14 липня 2008 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №08-660/140-302. Цього ж дня між ним (позивачем), тобто майновим поручителем, та АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», було укладено Іпотечний договір, згідно умов якого він передав в іпотеку у якості забезпечення виконання позичальником основного зобов`язання чотири земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, які належать йому на праві приватної власності на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки. Йому нещодавно стало відомо, що 20 серпня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вегерою Л.О. було видано виконавчий напис №1564, відповідно до якого звернуто стягнення на предмет іпотеки та за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки, задоволено вимоги АТ «Укрсоцбанк» у розмірі стягнення заборгованості. Позивач вважає, що відповідачем було порушено процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса, який повинен вчинятись лише за умови відсутності спору між кредитором та боржником щодо розміру заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а в даному випадку заборгованість не є безспірною, тому що на виконанні у Першому Приморському відділі ДВС м. Одеса перебувало зведене виконавче провадження №30499858 з примусового виконання виконавчих листів №2-3872/10, виданих Приморським районним судом м. Одеси 23.05.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 2 686 564,55 грн. та 910 грн. судового збору, яка утворилася саме за невиконання умов кредитного договору №08-660/140-302, укладеного 14 липня 2008 року між Банком та ОСОБА_2 . Позивач зазначає, що вказана сума боргу, яка була встановлена судовим рішенням Приморського районного суду м. Одеса по справі №2-3872/10 у розмірі 2 686 564,55 грн. жодним чином не кореспондується із сумами боргу, визначеними АТ «Укрсоцбанк» при зверненні до приватного нотаріуса з метою отримання виконавчого напису, а саме 774 051,73 дол. США. Позивач вказує, що засвідчену стягувачем копію письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання він особисто не отримував, а про звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса йому стало відомо від приватного виконавця Притуляка В.М., в провадженні якого перебуває заява відповідача за вих. №04265 від 02 жовтня 2019 року про примусове виконання вказаного виконавчого напису. Із змісту оспорюваного виконавчого напису також не вбачається, на підставі якого саме переліку документів його було вчинено. Приймаючи до уваги вищевикладене, позивач вважає очевидним той факт, що його право власності порушується, адже станом на момент його звернення до суду, предмет іпотеки може перебувати на реалізації, шляхом продажу з прилюдних торгів, при цьому підстава такої реалізації, а саме виконавчий напис нотаріуса, є цілковито недоведеною та незаконною. На думку позивача, при вчиненні оспорюваного виконавчого напису нотаріус не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив вимоги Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а також не пересвідчився щодо належного відправлення відповідачем та подальшого отримання ним (позивачем) письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, у зв`язку з чим, виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Від представника відповідача АТ «Альфа-Банк» - адвоката Борщенко К.Ю. надійшли письмові пояснення, в яких він процитував постанову Верховного Суду від 15 січня 2020 року, справа №305/2082/14-ц, провадження №14-557цс19 (том ІІ а.с.2-4).

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Кочман К.П. в судове засідання не з`явились, але направили до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача АТ «Альфа-Банк», а також треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Вегера Л.О та приватний виконавець Притуляк В.М. в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча повідомлялись про день слухання справи належним чином. Заяв та клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило.

Приймаючи до уваги заяву позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 14 липня 2008 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №08-660/140-302, згідно умов якого останній на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, отримав грошові кошти у сумі 370 000 дол. США, зі сплатою 14% річних та комісій, в розмірі та порядку, визначеними Тарифами на послуги по наданню кредитів, які містяться в Додатку 1 до цього Договору, що є невід`ємною складовою частиною цього Договору, та порядком повернення кредиту рівними частинами, періодично - до 5 числа кожного місяця, в сумі 3085,00 дол. США, починаючи з 05 серпня 2008 року, а у липні 2018 року - 2885,00 дол. США, з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 13 липня 2018 року на умовах, визначених цим Договором (том І а.с.133-137).

В якості забезпечення виконання грошових зобов`язань за вказаним договором, цього ж дня між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», та майновим поручителем ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір, згідно умов якого останній передав в іпотеку у якості забезпечення виконання позичальником основного зобов`язання чотири земельні ділянки, загальною площею по 1,00 га кожна, для ведення особистого селянського господарства, кадастрові номери: :01:001:0033, :01:001:0051, :01:001:0034, :01:001:0261, що знаходяться за адресою: Одеська область, Біляївський район, Августівська сільська рада, які належать йому на праві приватної власності на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯЖ №302394, серії ЯЖ №302392, серії ЯЖ №302395, серії ЯЖ №302393, що видані 23 травня 2008 року відділом земельних ресурсів у Біляївськиму районі Одеської області на підставі договорів купівлі-продажу ВЕХ №566055, ВЕО №259282, ВЕХ №566053, ВЕО №259281, посвідчених Гашовою В.В. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 09 серпня та 17 вересня 2007 року, за реєстровими №13720, №11651, №13711, №11644, зареєстрованих в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за номерами 01.08.516.00174, 01.08.516.00175/1, 01.08.516.00175, 01.08.516.00176 (том І а.с.15-22).

Пунктом 4.1 Іпотечного договору встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобов`язання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Сторони погодили, що іпотекодаржатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки, зокрема, або на підставі рішення суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса, про що свідчить п. 4.5 Іпотечного договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В порушення норм закону та умов договору позичальник зобов`язання за кредитним договором не виконав та не повернув в межах строку, встановленого договором, суму кредиту, не сплатив відсотки та комісії, у зв`язку з чим Приморським районним судом м. Одеса було винесено рішення про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором №08-660/140-302 від 14 липня 2008 року у розмірі 2 686 564,55 грн. та 910 грн. судового збору.

На виконання вказаного судового рішення, 23 травня 2011 року Приморським районним судом м. Одеса було видано виконавчі листи №2-3872/10, на підставі яких Першим Приморським відділом державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області було відкрито зведене виконавче провадження №30499858.

25 лютого 2012 року виконавче провадження завершено. Виконавчі листи повернуто стягувачу згідно пункту 5 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції 606-ХІV.

Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, АТ «Укрсоцбанк» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Вегера Л.О. із заявою про вчинення виконавчого напису з метою звернення стягнення на предмет іпотеки. За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки, стягувач просив задовольнити свої вимоги у розмірі заборгованості, яка утворилась за період з 31 травня 2018 року по 30 травня 2019 року, в сумі 774 051,73 дол. США, з яких: 320 240,65 дол. США - прострочена заборгованість; 438 855,57 дол. США - прострочена заборгованість по нарахованих відсотках; 14 955,51 дол. США - прострочена заборгованість по нарахованих комісіях. До заяви відповідачем додано: іпотечний договір; копія кредитного договору; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; копія розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку, що підтверджує надіслання письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; документи стягувача, що підтверджують безспірність заборгованості позичальника та документи представника стягувача за довіреністю (том І а.с.125).

20 серпня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вегера Л.О. було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на іпотечне майно - чотири земельні ділянки, загальною площею по 1,00 га кожна, для ведення особистого селянського господарства, кадастрові номери: :01:001:0033, :01:001:0051, :01:001:0034, :01:001:0261, що знаходяться за адресою: Одеська область, Біляївський район, Августівська сільська рада, які належать позивачу на праві приватної власності. За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки, нотаріусом запропоновано задовольнити вимоги стягувача у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання позичальником умов кредитного договору за період з 31 травня 2018 року по 30 травня 2019 року, а саме: прострочена заборгованість - 320 240,65 дол. США; прострочена заборгованість по нарахованих відсотках - 438 855,57 дол. США; прострочена заборгованість по нарахованих комісіях - 14 955,51 дол. США. Загальна сума заборгованості становить 774 051,73 дол. США (том І а.с.39-40).

04 жовтня 2019 року приватним виконавцем Виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60234160 по примусовому виконанню вказаного вище виконавчого напису (том І а.с.41-43).

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України від 2 вересня 1993 року №3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 ЗУ «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Відповідно до пп. 1.2 п. 1 гл. 16 Порядку перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно пп. 2.1, 2.2 п. 2 гл. 16 Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Підпунктом 2.3 п. 2 гл. 16 Порядку встановлено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

У відповідності до п.п. 3.2, 3.5 п. 3 гл. 16 Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі - Перелік).

У відповідності до п. 1-1 Переліку, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за іпотечними договорами, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання, подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу.

При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в справі №310/9293/15 (провадження №61-154св18) від 23 січня 2018 року, яка у відповідності до ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судом, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року N6-887цс 17.

Крім того, як зазначив Верховний Суд в своїй постанові у справі №750/1627/18 (провадження №61-43895св18) від 06 червня 2019 року, яка у відповідності до ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судом, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

В судовому засіданні встановлено, що при вчиненні спірного виконавчого напису приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Вегера Л.О. не отримувала ані від Банку, ані від позичальника первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса не було підстав вважати, що розмір заборгованості позичальника перед Банком, а також суми нарахованих відсотків та комісій, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Довідка-розрахунок заборгованості, складена Банком щодо наявності грошового зобов`язання позичальника по кредиту, відсотках та комісіях, є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків та не дає можливості зробити висновок щодо правомірності їх нарахування, а тому не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог Банку до боржника. Крім того, нотаріус не переконалася в тому, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, що свідчить про порушення нотаріусом порядку видачі виконавчого напису.

Як вбачається із оспорюваного виконавчого напису, нотаріусом взагалі не зазначено, на підставі яких документів його було вчинено та з яких документів було підтверджено розмір заборгованості та безспірність стягнення.

Окрім того, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі.

Враховуючи викладене, судом не може бути констатовано безспірність заборгованості, а як наслідок правомірність вчинення виконавчого напису нотаріуса. Вказане відповідачем також не спростовано.

Разом з тим, суд відхиляє доводи позивача про неотримання письмової вимоги про усунення порушень, оскільки вони спростовуються копією списка згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів з відповідною відміткою поштового відділення зв`язку та копією фіскального чеку про його відправлення, наданих приватним нотаріусом на запит суду (том І а.с.143).

Суд також не приймає до уваги посилання представника позивача на те, що в провадженні Приморського суду м. Одеса перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа - АТ «Укрсоцбанк» про зняття арешту з майна, оскільки предметом спору у даній справі є скасування обтяження усього майна ОСОБА_2 , а не оспорювання ним заборгованості за кредитним договором.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що приватним нотаріусом не було дотримано вимоги чинного законодавства України, що регулюють вчинення виконавчих написів, зокрема, нотаріусом не було з`ясовано питання щодо безспірності заборгованості, а тому суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог позивача та визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 1152,60 грн.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 18, 526, 530 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. 33 Закону України «Про іпотеку», Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, ст. ст. 10, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Вегера Людмила Олександрівна, приватний виконавець Притуляк Валерій Миколайович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 20 серпня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вегерою Людмилою Олександрівною, зареєстрований в реєстрі за №1564, про звернення стягнення на предмет іпотеки - чотири земельні ділянки, загальною площею по 1,00 га кожна, для ведення особистого селянського господарства, кадастрові номера: :01:001:0033, :01:001:0051, :01:001:0034, :01:001:0261, що розташовані за адресою: Одеська область, Біляївський район, Августівська сільська рада та належать ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1152,60 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Л.О. Пендюра