Справа №519/306/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

05.07.2021 року м. Южне

Южний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Лемця С.П.,

при секретарі судового засідання Коршак Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Южне в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасно сплачені аліменти

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 61420 грн. мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Южного міського суду Одеської області від 31.10.2017 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , починаючи з 03.07.2017 року аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) на утримання доньки, ОСОБА_4 , до її повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач сплачував аліменти не в повному обсязі, внаслідок чого станом на 01.04.2021 року утворилась заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 64 929 грн.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 06.04.2021 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснити у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

22.04.2021 та 07.06.2021 до суду від відповідача надійшли відзив на позовну заяву та пояснення до відзиву, згідно яких він ніколи не ухилявся від сплати аліментів на дочку, навпаки систематично щомісячно сплачував визначену суму аліментів, при цьому не знав, що розмір аліментів, збільшується пропорційно із збільшенням розміру середньої заробітної плати. При цьому позивач жодного разу не повідомила про неповну сплату аліментів.

Зазначає, що усвідомлює свою відповідальність, як батька та не має наміру ухилятися від виконання своїх батьківських обов`язків, також не заперечую проти свого обов`язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття, проте вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на відсутність умислу ухилятися від сплати аліментів.

Відповідачем надано власний розрахунок пені.

Враховуючи матеріальний стан, зокрема те, що не має роботи та постійного заробітку, а також враховуючи те, що заборгованість виникла лише через його юридичну необізнаність, ОСОБА_2 просить суд зменшити розмір пені за прострочення сплати аліментів до 20000 грн.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 08.06.2021 витребувано у Южненського міського відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) розрахунок заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні № 55320064 за період з липня 2017 року по квітень 2021 року, станом на дату надання розрахунку та інформацію про конкретну дату погашення ОСОБА_2 заборгованості по аліментам (із зазначенням періоду за який погашено заборгованість), яка утворилась у ВП № 55320064 за період з липня 2017 року по квітень 2021 року, з наданням належним чином завірених копій підтверджуючих документів.

В судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву в якій просить справу розглянути за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі та наполягає на його задоволенні.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просить справу розглянути за його відсутності, позов не визнає.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи на виконанні в Южненському МВ ДВС Південого міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває ВП 55320064 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 щомісячно, починаючи з 03.07.2017 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до її повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 23.02.2021 розмір заборгованості по сплаті аліментів з ОСОБА_2 станом на 31.01.2021 становить 71896,50 грн. за період з липня 2017 року по 31.01.2021 (а.с.16).

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 21.05.2021 розмір заборгованості по сплаті аліментів з ОСОБА_2 станом на 01.05.2021 становить 57993,25 грн. за період з липня 2017 року по 30.04.2021 (а.с.84).

Згідно розрахунку наданого позивачем заборгованість пені за період з липня 2017 по лютий 2021 складає 61420,00 грн (а.с.5).

Згідно розрахунку наданого відповідачем заборгованість пені за період з липня 2017 по квітень 2021 складає 50539,80 грн (а.с.62).

Із заявою про застосування строків позовної давності відповідач не звертався.

Сторонами розрахунок заборгованості по аліментах від 21.05.2021 не оскаржено, а тому суд його вважає належним та допустимим доказом, а не розрахунок від 23.02.2021, який складено раніше без врахування всіх квитанцій про сплату аліментів та інформації про доходи боржника (лист №9152 від 01.07.2021 (а.с.80) .

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

При цьому суд враховує правову позицію об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладену у постанові від 14.12.2020 № 661/905/19, відповідно до якої відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

Так, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до частини 3 статті 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

При цьому право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст. 196 СК України, у випадках несвоєчасної виплати присуджених за рішенням суду аліментів виникає з часу набрання рішенням законної сили, при наявності вини платника аліментів за прострочення у їх сплаті.

У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена уст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 196 СК України, суд відповідно до вимог ст. 264 ЦПК України повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. При цьому право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст. 196 СК України, не пов`язується з дотриманням державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження».

За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Саме таку правову позицію 03 квітня 2019 року висловила Велика Палата Верховного Суду у справі № 333/6020/16-ц, при цьому зазначивши, що аналогічно вирішено питання у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), проте помилково наведено формулу, за якою обчислення пені за сплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного місяця окремо, а не за кожен день прострочення слати аліментів.

Таким чином, суд вважає безпідставним нарахування позивачем пені за вересень грудень 2018 року, оскільки в даний період згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 21.05.2021 мала місце переплата, що виключає нарахування пені.

Крім того, позивачем у розрахунку невірно розраховано суму пені за жовтень 2020 лютий 2021. Заборгованість за даний період складає:

за жовтень 2020 року: 2099,75 грн. х 151 день х 1% = 2099,75 грн (сума пені, але не більше 100% заборгованості);

за листопад 2020 року: 2099,75 грн. х 121 день х 1% = 2099,75 грн (сума пені, але не більше 100% заборгованості);

за грудень 2020 року: 2099,75 грн. х 90 днів х 1% = 1889,78 грн;

за січень 2021 року: 2099,75 грн. х 59 днів х 1% = 1238,85 грн;

за лютий 2021 року: 2099,75 грн. х 31 день х 1% = 650,92 грн;

Суд також критично оцінює розрахунок пені наданий відповідачем за січень травень 2019, оскільки він не підтверджений жодними та належними доказами, зокрема про те, що аліменти саме за ці місяці, були погашені за рахунок переплати, крім того, довідку про доходи відповідачем було представлено державному виконавцю 16.04.2021 (а.с.89-90) і лише після цього зроблено розрахунок заборгованості по аліментах, в який включено відповідну переплату.

Посилання відповідача на свою юридичну необізнаність не приймаються судом, оскільки згідно ст. 68 Конституції України, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Враховуючи, що сума неустойки (пені) за порушення аліментних зобов`язань ОСОБА_2 , перевищує 100 % заборгованості по аліментам, суд вважає за можливе стягнути пеню в межах наявної заборгованості та з урахуванням позовних вимог і наданих сторонами доказів.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність особи, які спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення на користь стягувача визначеної суми аліментів. Таким чином, суд вважає, що бездіяльність відповідача призвела до виникнення заборгованості по аліментам.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасно сплачені аліменти є обґрунтованим в частині стягнення 56421,29 грн. пені.

Водночас ч.2 ст.196 СК України передбачає, що розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 , перебуває на обліку як безробітний в Южненській міській філії Одеського обласного центру зайнятості з 29.03.2021, систематично сплачував аліменти. При цьому сплата неустойки є видом відповідальності за прострочення сплати аліментів та має виконувати стимулюючу функцію, та не може бути засобом збагачення.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне зменшити розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, яка підлягає стягненню із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 до 30000,00 грн.

Відповідно до п.6 ч.3 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач звільнена від сплати судових витрат і позовні вимоги позивача задоволені, то у порядку передбаченому ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 908 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.196 СК України суд

Ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасно сплачені аліменти задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 30000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 908 грн.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Южного міського суду Сергій ЛЕМЕЦЬ