Справа № 456/2227/17 Головуючий у 1 інстанції: Янко Б.Я.
Провадження № 22-ц/811/1610/20 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Савуляка Р.В., Шандри М.М.,

секретар: Бадівська О.О.,

за участі в судовому засіданні ОСОБА_1 , його представниці ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області в складі судді Янка Б.Я. від 9 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до виконавчого комітету Моршинської міської ради Львівської області про скасування рішення виконавчого комітету, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09 листопада 2017 року позовну заяву задоволено частково.

Скасовано рішення виконавчого комітету Моршинської міської ради Львівської області № 47 від 15.03.2017 року «Про відмову ОСОБА_3 в передачі у приватну власність квартири».

Зобов`язано виконавчий комітет Моршинської міської ради Львівської області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про приватизацію квартири АДРЕСА_1 та прийняти рішення.

Вказане рішення оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційні скарзі просить скасувати рішення повністю та ухвалити нове рішення, яким в позові ОСОБА_3 відмовити. Вважає рішення суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, зробив висновки що не відповідають обставинам справи і з порушенням норм процесуального права ухвалив незаконне рішення. Вказує, що відповідачу по справі достеменно було відомо про існування багатолітнього спору, з 1999 року, між ним, Сидоровими та Моршинською міською радою за дану квартиру розташовану в АДРЕСА_2 . І хоча оскаржуване рішення впливає на його права, ні позивач, ні відповідач не залучили його до участі у справі. Що є порушенням норм процесуального права яке призвело до неправильного вирішення справи. Звертає увагу, шо рішенням спільного засідання профспілкового комітету та адміністрації ДП Прикапатське БМУ ЗАТ «Карпаткурортбуд» від 21.01.2009 року (протокол №1) йому, було виділено однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 зі зняттям його з квартирного обліку. Однак сім`я ОСОБА_4 користуючись квартирою АДРЕСА_3 , самовільно зайняла квартиру АДРЕСА_4 в цьому ж будинку, яку йому виділили згідно вище вказаного рішення. Зазначає, що факт самовільного вселення ОСОБА_4 по справі не може бути перешкодою у вирішенні питання про видачу йому ордеру на цю квартиру. Вказує, що рішенням Апеляційного суду Львівської області від 15.07.2013 року у справі №1323/2542/12 скасовано рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07.11.2012 року та відмовлено в позові ОСОБА_4 про визнання права на проживання у однокімнатній квартирі АДРЕСА_1 . Зазначає, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09.12.2013 року частково задоволено його позов до виконавчого комітету Моршинської міської ради, Сидорових про виселення та спонукання видати ордер. Вказаним рішенням виселено ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1 , а також зобов`язано виконавчий комітет Моршинської міської ради розглянути питання про затвердження протоколу спільного засідання профспілкового комітету та адміністрації ДП Прикарпатське БМУ ЗАТ «Карпаткурортбуд» від 21.010.2009 року та видачі йому ордера на вселення у вказану квартиру. Після її вивільнення. Апеляційний суд Львівської області за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_4 15.04.2014 року в частині виселення ОСОБА_4 рішення першої інстанції скасував та ухвалив в цій частині нове рішення, яким відмовив в задоволенні позовних вимог про виселення ОСОБА_4 , в решті рішення було залишено без змін. Вказує, що в рішенні апеляційного суду вказано, що у Сидорових немає юридичних прав на квартиру, а факт самовільного вселення ОСОБА_4 не може бути перешкодою у видачі апелянту ордеру на цю квартиру. Натомість Моршинська міська рада всупереч зазначеним судовим рішенням, та на підставі незаконного рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09.11.2017р. передала у власність спірну квартиру ОСОБА_3 .

В судове засідання, окрім особи, що подала апеляційну скаргу та його представниці інші учасники справи (їх представники) не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності зважаючи на те, що такі повідомлялися про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта та його представниці на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви осіб, що беруть участь у справі в межах доводів позовної заяви, апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ч.1 ст. 3, ч.3 ст. 10, ст. 11, 60, 61, 212, 214 ЦПК України, п.п.1,3,4 ч.2 ст. 16 ЦК України, ч.2 ст. 19 Конституції України, ч.ч.1,2 ст. 11, ч.10 ст. 59, ч.2 ст. 77 Закону України «Про місцеве самоврядування», ч.1 ст. 1, ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», та задовольняючи позов, виходив з того, що відповідно до договору найму житлового приміщення від 25.01.2017 року, укладеного між ПЖКГ Моршинської міської ради, в особі директора Дембовського С.В. та ОСОБА_3 , останній надається право на безстрокове користування квартирою АДРЕСА_5 . Відповідно до довідки про склад сім`ї наймача ізольованої квартири (одноквартирного будинку) та займані ними приміщення від 31.01.2017 року, у квартирі (будинку) за адресою: АДРЕСА_2 мешкають і мають право на приватизацію житла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно листа ПЖКГ Моршинської міської ради № 57 від 31.01.2017 року відомо, що ОСОБА_3 право на безоплатну приватизацію нерухомого майна не використовувала. Суд встановив, що 31.01.2017 року позивач ОСОБА_3 звернулась до міського голови м. Моршина із заявою про оформлення передачі в приватну власність квартири в якій вона проживає та до поданої заяви подала необхідні додатки. Не зважаючи на те, що позивач ОСОБА_3 подала до міської ради всі документи, передбачені Порядком, рішенням виконавчого комітету Моршинської міської ради Львівської області №47 від 15.03.2017 року ОСОБА_3 відмовлено в передачі у приватну власність квартир АДРЕСА_1 та роз`яснено, що дане рішення може бути оскаржене в судовому порядку, а відтак остання своїм правом скористалась. На підставі вищенаведеного, врахувавши ті факти, що відповідно до технічного паспорта, котрий наявний в матеріалах справи, вищенаведена квартира є квартирою в багатоквартирному будинку, не відноситься до житла, що не підлягає приватизації, позивач ОСОБА_3 свого права на приватизацію житла не використовувала та подала весь пакет документів для цього; відповідачем у свою чергу не подано суду належним та допустимих доказів того, що рішення виконавчого комітету Моршинської міської ради Львівської області № 47 від 15.03.2017 року «Про відмову ОСОБА_3 в передачі у приватну власність квартири» відповідає вимогам законодавства, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_3 є підставними, належним чином обґрунтовані, а тому підлягають до задоволення у повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду зроблені без повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для справи, обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, не відповідають.

25.07.2017 ОСОБА_3 звернулась в суд із позовом до Виконавчого комітету Моршинської міської ради Львівської області, у якому просила:

?скасувати рішення виконавчого комітету Моршинської міської ради Львівської області № 47 від 15.03.2017 року «Про відмову ОСОБА_3 в передачі у приватну власність квартири»;

?зобов`язати виконавчий комітет Моршинської міської ради Львівської області повторно розглянути її заяву про приватизацію квартири АДРЕСА_1 та прийняти рішення.

В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_2 , підставою для проживання є договір найму житлового приміщення від 25.01.2017 року. 31.01.2017 року вона подала заяву до Моршинської міської ради про приватизацію даної квартири з усіма передбаченими законом документами. 04.07.2017 року її представник отримав копію рішення виконавчого комітету Моршинської міської ради Львівської області № 47 від 15.03.2017 року «Про відмову ОСОБА_3 в передачі у приватну власність квартири». Вважає дане рішення незаконним, таким, що порушує її права та інтереси, а тому вона змушена була звернутись до суду із даним позовом.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України (в редакції на час розгляду справи) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України (в редакції на час розгляду справи) Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, що беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Також, відповідно до ч.1 ст. 30 ЦПК України (в редакції на час розгляду справи) сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідно до ч.1 ст. 33 ЦПК України (в редакції на час розгляду справи судом першої інстанції) суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України (в редакції на час розгляду справи судом першої інстанції) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України (в редакції на час розгляду справи) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України (в редакції чинній на даний час), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України (в редакції чинній на даний час), цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Крім цього, відповідно до ч.1 ст. 48 ЦПК України (в редакції чинній на даний час), сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідно до ст. 51 ЦПК України (в редакції чинній на даний час), суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. Відповідач, замінений іншим відповідачем, має право заявити вимогу про компенсацію судових витрат, здійснених ним внаслідок необґрунтованих дій позивача. Питання про розподіл судових витрат вирішується в ухвалі про заміну неналежного відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України (в редакції чинній на даний час), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вказаних норм закону позивач, звертаючись до суду з позовом повинен довести факт порушення невизнання чи оспорення його прав свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем (відповідачами). Разом з тим і суд зобов`язаний роз`яснити позивачу наслідки подання позову до неналежного відповідача (відповідачів) та його право подати клопотання про залучення належного, заміни неналежного належним, залучення співвідповідача, тощо. При цьому слід вважати, що заявлені позовні вимоги до неналежного відповідача, співвідповідача (чи при його (належного відповідача) відсутності) задоволені судом бути не можуть, оскільки вказане слід вважати порушенням вимог процесуального закону, за якими суд не взмозі вирішувати та задовольняти позовні вимоги без особи, яка повинна відповідати за позовом, прав, обов`язків, інтересів якої такий прямо стосується (належного відповідача чи співвідповідача). Крім цього, без залучення до участі у справі належного відповідача суд не вправі встановлювати ті чи інші обставини, оскільки встановлення таких знову ж впливає на права та законні інтереси особи, що не залучена до участі у справі. Правом на заявлення клопотання про заміну неналежного відповідача належним, залучення співвідповідача наділений виключно позивач, який у випадку заміни відповідача (відповідачів), залучення нового, зобов`язаний вказати вимоги до нового відповідача (відповідачів) та підстави заявлення таких саме до нього.

Як вбачається із матеріалів справи, судом першої інстанції вказаних вимог закону не дотримано.

Так, із наведеного вище вбачається, що позивачкою подано позов про визнаннята скасування рішення виконавчого комітету Моршинської міської ради Львівської області № 47 від 15.03.2017 року «Про відмову ОСОБА_3 в передачі у приватну власність квартири» та зобов`язання виконавчого комітету Моршинської міської ради Львівської області повторно розглянути її заяву про приватизацію квартири АДРЕСА_1 та прийняти рішення, однак відповідачем до участі у справі залучено лише Виконавчий комітет Моршинської міської ради Львівської області. Інших же осіб прав та обов`язків яких даний спір стосується напряму до участі у справі не залучено.

Зокрема, судом не залучено до участі у розгляді справи як відповідача ОСОБА_1 , якому рішенням спільного засідання профкому та адміністрації ДП Прикарпатське БМУ ЗАТ «Карпаткурортбуд» від 21.01.2009 року виділено спірну квартиру АДРЕСА_1 та знято його з квартирного обліку у зв`язку із наданням благоустроєного житлового приміщення, яке відповідає нормам.

Так, оскаржуваним рішенням виконавчого комітету Моршинської міської ради Львівської області № 47 від 15.03.2017 року «Про відмову ОСОБА_3 в передачі у приватну власність квартири» вбачається, що відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_3 в передачі у приватну власність квартири, виконавчий комітет посилався на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29.06.ю2016 року у справі №456/4639/14, ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22.12.2011 року у справі №2-289/11, рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06.06.2007 року у справі №2-123/200.

Однак, судом першої інстанції вказані судові рішення до досліджувались.

Так, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06 червня 2007 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 08 жовтня 2007 року та ухвалою Верховного Суду України від 09 лютого 2008 року, виселено ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 в квартиру АДРЕСА_6 цього ж будинку.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 15 липня 2013 року у справі №1323/2542/12 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07 листопада 2012 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в позові ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_3 , третьої особи на стороні позивачів - ОСОБА_5 , до Виконавчого комітету Моршинської міської ради, ДП «Прикарпатського БМУ», профспілкової організації ДП «Прикарпатського БМУ» ЗАТ «Карпаткурортбуд», третьої особи - ОСОБА_1 , про визнання права на проживання у однокімнатній квартирі АДРЕСА_1 та про зобов`язання укласти з ним договір житлового найму на вказане житло відмовлено.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду від 09 грудня 2013 року у справі №1323/4807/2012 позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Моршинської міської ради, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , третя особа ДП Прикарпатське БМУ ЗАТ «Карпаткурортбуд», Первинна профспілкова організація ДП «Прикарпатське БМУ ЗАТ «Карпаткурортбуд», служба у справах дітей виконавчого комітету Моршинської міської ради про виселення та спонукання видати ордер - задоволено частково. Виселено ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та неповнолітню ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з квартири АДРЕСА_1 в квартиру АДРЕСА_3 . Зобов?язано виконавчий комітет Моршинської міської ради розглянути питання про затвердження протоколу спільного засідання профспілкового комітету та адміністрації ДП Прикарпатське БМУ ЗАТ «Карпаткурортбуд» від 21.01.2009р. та про видачу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ордеру на вселення в квартиру АДРЕСА_1 після її вивільнення. В решті позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 15 квітня 2014 року рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 9 грудня 2013 року в частині виселення ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та неповнолітню ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 в квартиру АДРЕСА_3 , що в м.Моршині скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено в задоволенні цих позовних вимог. В решті рішення суду залишено без змін.

Вказаним рішенням встановлено, що юридичних прав на вказану квартиру у відповідачів по справі на вказану квартиру немає, спір щодо неї вирішений неодноразово судами, а сам лише факт самовільного заселення відповідачів по справі не може бути законною перешкодою у вирішенні питання про видачу ордера позивачеві по справі.

Окрім цього, рішенням Стрийського міськрайонного суду від 29.06.2016 року у справі №456/4639/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ДП Прикарпатське БМУ ЗАТ «Карпаткурортбуд» про визнання рішення спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету нечинним і визнання права на отримання житла, позов задоволено частково. Визнано нечинним рішення спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету ДП Прикарпатське БМУ ЗАТ «Карпаткурортбуд» від 12.12.2011 р. (протокол №2). В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Враховуючи вказані вище судові рішення, ОСОБА_1 ще 21.01.2009 року виділено спірну квартиру АДРЕСА_1 .

Відтак, оскаржуване позивачкою рішення виконавчого комітету Моршинської міської ради Львівської області № 47 від 15.03.2017 року «Про відмову ОСОБА_3 в передачі у приватну власність квартири» та зобов`язання ВК Моршинської міської ради Львівської області повторно розглянути її заяву про приватизацію квартири АДРЕСА_1 та прийняти рішення, прямо впливає на права та законні інтереси апелянта ОСОБА_1 .

Однак, судом на обговорення вказане питання (про з`ясування кола осіб, яких стосується спір та залучення співвідповідачів) не ставилось та позивачці таке її право не роз`яснювалось, відповідно і позивачка такого права не реалізовувала у спосіб залучення належного відповідача (співвідповідача) чи відмову у залученні таких із настанням відповідних наслідків, про що вона повинна була бути поінформована судом.

Без залучення осіб, для яких таке рішення створює відповідні права та обов`язки, змінює правовідносини та призводить до нових наслідків, суд не взмозі давати оцінку підставам та предмету позову та виносити рішення по суті такого спору, оскільки без залучення належного (належних) відповідача (відповідачів, співвідповідачів) на права та обов`язки якого (яких) впливатиме таке судове рішення суд вирішувати питання про задоволення позову чи встановлення певних обставин не взмозі.

Зважаючи на вказане, неможливість залучення, зокрема, згаданої особи як учасника (співвідповідача) на стадії апеляційного розгляду чи направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції для виконання таких вимог закону судом першої інстанції та істотність таких, зокрема, процесуальних порушень, що вплинуло на вирішення спору вцілому, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.

Вказане відповідає, також, і правовій позиції викладеній у Постанові Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі №183/2587/16 (провадження 61-21489св18), з подібними процесуальними правовідносинами, що повинні бути враховані, зокрема, і судом апеляційної інстанції при розгляді справи.

Вказаним доводи апеляційної скарги слід визнати підставними та саму скаргу задовольнити. Оскаржуване ж судове рішення слід скасувати та ухвалити у справі нове рішення яким у задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09 листопада 2017 року скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Моршинської міської ради Львівської області про скасування рішення виконавчого комітету відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 03 березня 2021 року.

Головуючий: Я.А. Левик

Судді: Р. В. Савуляк

М.М. Шандра