Номер провадження: 22-ц/813/5339/21
Головуючий у першій інстанції Мурзенко М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2021 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.
Суддів - Сегеди С.М., Цюри Т.В.,

розглянула в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

ПРОЦЕДУРА:
В серпні 2020 року ОСОБА_3 звернувся до районного суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просив зменшити розмір аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі заочного рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 03.12.2018 року по справі № 521/16111/18 з ј частини усіх видів заробітку (доходу) до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_3 .
Вимоги обґрунтовував тим, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 25.06.2014 року по справі № 22-ц/785/6041/14 ухвалено стягувати з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
03.12.2018 року Малиновським районним судом м. Одеси ухвалено заочне рішення по справі № 521/16111/18 про зміну способу сплати аліментів, яким змінено спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 згідно рішення апеляційного суду Одеської області від 25.06.2014 року та стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання законної сили рішення суду і до повноліття дитини.
Після набрання законної сили заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 03.12.2018 року по справі № 521/16111/18, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16.04.2020 року по справі № 947/4694/20 ухвалено стягувати з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 04.03.2020 року та до досягнення ОСОБА_6 повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також стягувати з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_5 аліменти у розмірі 1/6 частки від усіх видів доходів (заробітку) щомісячно, починаючи з 04.03.2020 року та до досягнення ОСОБА_8 трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Виходячи з вищезазначеного позивач зазначає, що загальний розмір аліментів, що підлягають стягненню на даний час, становить 3/4 частини від усіх видів моїх доходів (заробітку) щомісячно: 1/3+1/6+1/4=3/4 (75 % від усіх видів доходу).
Крім того, він надає матеріальну допомогу непрацездатному батьку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , оскільки він має 2 групу інвалідності. Зважаючи на вищевикладене, у зв`язку із погіршенням матеріального стану позивач звернувся до суду із позовом про зменшення розміру аліментів з 1/4 на 1/6 частину від усіх видів його заробітку.
28.09.2020 року від представника ОСОБА_1 адвоката Бірюкова А.М. до суду першої інстанції надійшов віздив на позовну заяву в якому просить відмовити в повному обсязі в задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 про зменшення аліментів. Посилається на те, що на теперішній час, позивач є власником автомобіля ACURA MDX 2008 року випуску. Крім того, зазначає, що до теперішнього часу він перебуває у шлюбі ОСОБА_5 . 26.10.2018 року його дружина за договором купівлі-продажу набула права власності на земельну ділянку (розташована у с. Авангард Одеської області) - цільове призначенням є будівництво житлового будинку, що свідчить про певні плани подружжя, і аж ніяк не на скрутне матеріальне становище. А зважаючи на презенмцію рівності часток подружжя, позивачу належить 1/2 земельної ділянки.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2020 року позов задоволено частково. Зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ј частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на 1/5 частку всіх видів заробітку (доходу), але не менше але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

23.11.2020 року не погодившись із вищевказаним рішенням суду представник ОСОБА_1 адвокат Бірюков А.М. звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить суд скасувати рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2020 року та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.
Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.
Згідно частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повне судове рішення виготовлене 03.03.2021 року.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ)СТОРІН
Заявник в апеляційній скарзі зазначає, що позов носить «штучний» характер, так як діти в нього були й в момент винесення первісного рішення про стягнення аліментів. Так як закон пов`язує зміну розміру аліментів саме зі зміною майнового стану чи сімейного підстави для зменшення розміру аліментів відсутні.
Зазначає, що судом не взято до уваги набуття його дружиною земельної ділянки за договором купівлі-продажу у с. Авангард, Одеської області для будівництва будинку та це свідчить про наявність коштів та належність йому Ѕ частини земельної ділянки.
Посилаючись на те, що у позивача зміни в майновому та сімейному стані не відбулись просила відмовити з задоволенні позову.

Відзив на апеляційну скаргу
28.12.2020 року до суду апеляційної інстанції від представника позивача адвоката Мойсєєнко М.О. надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому посилається на те, що загальний розмір аліментів, що підлягає стягненню з позивача, становить 3/4 частин (75% від усіх видів доходу), що суперечить нормам ч.2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року . Ці обставини виникли після ухвалення рішення суду від 03.12.2018 року після якого стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 .
При розгляді справи №521/1611/18 суд не врахував наявність у ОСОБА_3 на утриманні інших осіб, оскільки звернув увагу, що дані обставини повинні розглядатись в межах цивільного судочинства про зменшення розміру аліментів про що зазначено в судовому рішенні.

На даний час матеріальний стан позивача змінився, він утримує двох малолітніх дітей та батька.

Рішенням Київського районного суду від 16.04.2020 року по справі № 947/4694/20 стягнуто з нього на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у розмірі 1/3 частки від усіх видів його доходів (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 04.0.3.2020 року та до досягнення ОСОБА_6 повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також стягувати з позивача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти у розмірі 1/6 частки від усіх видів доходів (заробітку) щомісячно, починаючи з 04.03.2020 року та до досягнення ОСОБА_8 трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Придбана дружиною позивача земельна ділянка не впливає на матеріальний стан позивача, так як доведено, що йому належало Ѕ від даного майна та що вона придбана за спільні кошти.

Посилаючись на те, що апеляційна скарга не містить обґрунтованих підстав для скасування рішення суду, а базується на припущеннях, є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.25).
Відповідно до рішення апеляційного суду Одеської області від 25.06.2014 року по справі № 22-ц/785/6041/14 стягнуто з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. 00 коп. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.15-16)/
Заочним рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 03.12.2018 року змінено спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 згідно рішення Апеляційного суду Одеської області від 25.06.2014 року та стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Після набрання законної сили вказаним рішенням народились ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком яких є позивач, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.26-27).
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16.04.2020 року по справі № 947/4694/20 стягнуто з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 04.03.2020 року та до досягнення ОСОБА_6 повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Стягнуто з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_5 аліменти у розмірі 1/6 частки від усіх видів доходів (заробітку) щомісячно, починаючи з 04.03.2020 року та до досягнення ОСОБА_8 трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.17-19).
З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.09.2020 року вбачається, що на праві власності ОСОБА_5 належить земельна ділянка площею 0,06 га, кадастровий номер :02:001:0030 (а.с.47-48).
З витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрований транспортних засобів від 23.09.2020 року вбачається, що ОСОБА_3 є власником автомобіля Acura MDX 2008 року випуску, дата державної реєстрації 11.10.2012 року (а.с.49).

ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Змінюючи розмір аліментних зобов`язань з ј частин всіх видів заробітку на 1/5 частину зі всіх видів заробітку на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 на користь ОСОБА_1 , районний суд виходив з що на теперішній час він утримує трьох неповнолітніх дітей від двох шлюбів у зв`язку з чим його матеріальний стан не дає можливості сплачувати аліменти у розмірі, визначеному судом.
Судова колегія погоджується з таким судженням районного суду з наступних підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 та 2 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За змістом статей 12 та 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У статті 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991, частин 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

У даному випадку спір стосується майнових інтересів малолітньої дитини, батьком якої є позивач.

Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

За приписами статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з роз`ясненнями п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства, стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Сімейний кодекс передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, ст. 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Зміна (зменшення) розміру аліментів, стягнутих раніше рішенням суду, із одночасною зміною способу стягнення аліментів, зважаючи на конкретні обставини справи, є допустимою, оскільки норми СК України імперативної заборони щодо цього не містять, а відповідне право сторони в такому спорі не може заперечуватися.

На підтвердження своїх вимог позивач ОСОБА_3 послався на те, що він на даний час сплачує аліменти на трьох дітей у розмірі 3/4 частини всіх своїх доходів, що перевищує максимально допустимий відсоток відрахувань із його заробітної плати. При цьому зазначив, що у нього на утриманні також знаходиться непрацездатний батько. Посилається на те, що загальний розмір відрахувань з заробітку на сплату аліментів його трьом дітям та дружині, допомогу непрацездатному батьку на даний час становить більше, ніж максимально можливий передбачений законодавством.

Враховуючи, що у ОСОБА_3 змінився сімейний стан, в зв`язку з народженням двох малолітніх дітей, на яких він сплачує аліменти за рішенням у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину та на користь дружини ОСОБА_5 аліменти у розмірі 1/6 частки від усіх видів доходів (заробітку) щомісячно, починаючи з 04.03.2020 року та до досягнення ОСОБА_8 трирічного віку, а саме до 26.06.2021 року районний суд правомірно зменшив розмір аліментів призначених за рішенням суду з ј на 1/5 частку.

Доводи апеляційної скарги про набуття дружиною позивача земельної ділянки за договором купівлі-продажу не є правовою підставою для відмови в позові.
Посилання на те, що наведені позивачем обставини були відомі при зміні способу сплати аліментів оцінюються критично, так як аліментні зобов`язання ОСОБА_3 відбулися за рішенням Київського районного суду м. Одеси від 14.04.2020 року.
Судом першої інстанції дана вірна оцінка наданим сторонами доказам, що були предметом дослідження в судовому засіданні суду першої інстанції, ним повно і об`єктивно з`ясовані дійсні обставини справи в цій частині оскаржуваного рішення, перевірені доводи і заперечення сторін зібраними у справі доказами.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, судова колегія,
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Бірюкова Андрія Миколайовича - залишити без задоволення, а рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2020 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Л.А. Гірняк

Судді: С.М. Сегеда

Т.В.Цюра