Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Гончарука В.П.,

за участю секретаря: Гриценко О.І.,

представника позивача - Ковбаса О.С.,

представника відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Привтний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ліфанова Інна Олексіївна, П`ятнадцята київська державна нотаріальна контора про стягнення грошових коштів, суд, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва та з врахуванням позовних вимог в новій редакції від 15.10.2020 р. просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача заборгованість за попереднім договором від 12.10.2018 р. у розмірі 112 000,00 грн., та судовий збір у розмірі 1 120 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 06 липня 2014 року позивач є орендарем квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , на підставі договору оренди приміщення б/н від 06.07.2014 року, укладеного із ОСОБА_4 .

В жовтні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до позивача із пропозицією щодо купівлі-продаж орендованої квартири за ціною 10 000,00 доларів США.

12 жовтня 2018 року між позивачем та ОСОБА_4 укладений попередній договір та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ліфановою Інною Олексіївною.

За змістом вищевказаного договору ОСОБА_4 у строк до 01.05.2019 року зобов`язувався передати у власність позивача квартиру, АДРЕСА_2 , після оформлення належним чином права власності на неї, з укладанням договору купівлі-продаж, а позивач зобов`язувалась прийняти та оплатити її на умовах, визначених у договорі, сторони погодили, що ціна квартири складає 10 000,00 доларів США, що в еквіваленті становить 280 000,00 грн., крім того сторони передбачили що оформленням права власності та підготовкою документів необхідних для укладання основного договору займатиметься ОСОБА_4 .

При підписанні попереднього договору від 12.10.2018 року сторони домовились, що забезпечувальний платіж за договором становить 56 000,00 грн., що складає еквівалент 2 000,00 доларів США, які позивач сплатив ОСОБА_4 , під час підписання договору, крім того сторони домовилися, що у випадку відмови ОСОБА_4 від продажу квартиру, АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 повинен повернути позивачу одержану суму грошового забезпечення, а також додатково сплатити позивачу таку ж саме суму.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, а його близькі родичі дружина померлого ОСОБА_5 та донька ОСОБА_6 вчиняють наступні дії: 25 березня 2019 року у відділі приватизації державного житлового фонду Управління житлово-комунального господарства Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації посвідчують право власності на квартиру в рівних долях; 05 квітня 2019 року до Державного реєстратора подано документи для проведення реєстрації права власності на квартиру в рівних долях.

Єдиним спадкоємцем ОСОБА_4 є рідний брат спадкодавця ОСОБА_3 .

Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, тобто передав грошове забезпечення в розмірі 2 000,00 доларів США, так як ОСОБА_4 помер, позивач звертається до єдиного спадкоємця ОСОБА_3 за захистом своїх порушених прав, так як строк дії виконання зобов`язання щодо укладення основного договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 настав, а з 02 травня 2019 року вважається простроченим.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 10 березня 2020 року вказана справа була направлена за підсудністю до Дніпровського районного суду м.Києва та одночасно вказаною ухвалою було замінено неналежних відповідачів ОСОБА_5 таа ОСОБА_6 на належного відповідача ОСОБА_3 .

В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, з обставин викладених в позовній заяві, наполягаючи на тому, що саме відповідач ОСОБА_3 повинен нести матеріальну відповідальність перед позивачем як єдиний спадкоємець, обгрунтовуючи свою позицію посиланням на вимоги ст. 1218 та на ст. 635 ЦК України.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову в повному обсязі, в зв`язку з тим, що позовні вимоги позивача є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах цивільного ( спадкового законодавства), так- як спадкодавець ОСОБА_4 не міг виконати умови попереднього договору, на який посилається позивач та укласти договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_2 , так -як зазначена квартира на час укладання договру була не приватизована та ОСОБА_4 не міг самостійно ( одноособово ) приватизувати спірну квартиру, без згоди на це ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які після смерті спадкодавця ОСОБА_4 здійснили приватизацію даної спірної квартири.

Вказана квартира №27 не входить до спадкового майна в зв`язку з чим відповідач не повинен нести перед позивачем зобов`язання по вказаному вище попередньому договору,надавши до суду свій відзив.

Суд заслухавши думку учасників, повно та всебічно дослідивши матеріали справи дійшов наступного, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як убачається з матеріалів справи, що 20.10.2018 р. між спадкодавцем ОСОБА_4 та позивачем ОСОБА_2 було укладено попередній договір посвідчений приватним нотаріусом КМНО Ліфановою І.О.

Відповідно до умов вказаного договору слідує, що ОСОБА_4 зобов`язується передати у власність ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2 , після оформлення ним ( ОСОБА_4 ) належним чином права власності на квартиру з укладанням договору купівлі - продажу квартири за ціною 10 тис. доларів США в строк до 1 травня 2019 р.

Забезпечувальний платіж за договором становить 56 тис. грн., що в еквіваленті становить 2 тис. доларів США .

Як убачається, що на момент укладання вказаного вище попереднього договору ОСОБА_4 не набув права власності на вказану вище спірну квартиру та повинен був здійснити дії спрямовані на приватизацію спірної квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_2 спадкодавець ОСОБА_4 помер.

10.05.2019 р. П`ятнадцятою Київською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу щодо майна померлого ОСОБА_4 .

Відповідно до матеріалів спадкової справи ОСОБА_6 ( донька спадкодавця), ОСОБА_7 ( мати спадкодавця) відмовилися від прийняття спадщини на користь ОСОБА_3 , який також звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_4 .

Як було встановлено в судовому засіданні, що на спірну квартиру АДРЕСА_2 було видано розпорядження органу приватизації відділу приватизаційного державного житлового фонду Управління житлово - комунального господарства Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації від 25.03.2019 р. №101 на приватизацію на двох осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в рівних долях та зареєстровано право власності на дані спірну квартиру 5 квітня 2019 р., що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Тобто, як убачається з матеріалів справи, що вказана квартира №27 не входить до спадкової маси.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Також статтею 1282 ЦПК України визначено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

При дослідженні матеріалів спадкової справи №553/2019, щодо майна померлого ОСОБА_4 судом було встановлено, що нотаріусом в рамках даної спадкової справи на час розгляду справи не видавалися свідоцтва про право на спадщину за законом.

За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 12, 81ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 94 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Питання відшкодування судових витрат вирішується в порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 1216, 1218, 1282 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 10, 48, 49, 51, 76, 77-81, 89, 209, 210, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Привтний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ліфанова Інна Олексіївна, П`ятнадцята київська державна нотаріальна контора про стягнення грошових коштів- відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 10 460 грн. витрат пов`язаних зі сплатою за надання правової допомоги

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 18 червня 2021 р.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач : ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_4 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_5 ;

Треті особи : Приватний нотаріус КМНО Ліфанова І.О. адреса: АДРЕСА_4 ;

П`ятнадцята Київська державна нотаріальна контора: м. Київ, вул. Закревського, буд. 47.

Суддя: