Справа № 1306/596/2012 Головуючий у 1 інстанції: Крамар О.В.
Провадження № 22-ц/811/2188/21 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

23 червня 2021 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі судді Левика Я.А., перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 лютого 2012 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

заочним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 лютого 2012 року позов задоволено.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суд Львівської області від 27 січня 2017 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 лютого 2012 року залишено без задоволення.

13 січня 2020 року ОСОБА_3 подала до апеляційного суду апеляційну скаргу на заочне рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 лютого 2012 року.

Львівський апеляційний суд ухвалою від 10 березня 2020 року у складі судді Крайник Н. П. поновив ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження заочного рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 лютого 2012 року. Відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на зазначене заочне рішення.

Львівський апеляційний суд постановою від 09 жовтня 2020 року заочне рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 лютого 2012 року в частині стягнення з ОСОБА_3 солідарно на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором від 21 березня 2008 року № 0 у загальному розмірі 94 626,52 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становило 756 056,44 грн, та сплачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 2 823,00 грн, а всього 758 879,44 грн. скасував та в цій частині ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 відмовив.

Постановою Верховного Суду від 02 червня 2021 року касаційну скаргу Акціонерного товариства «УкрСиббанк» задоволено. Ухвалу Львівського апеляційного суду від 10 березня 2020 року і постанову Львівського апеляційного суду від 09 жовтня 2020 року скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

З матеріалів справи вбачається, що 16 січня 2017 року ОСОБА_3 подала заяву про перегляд заочного рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 лютого 2012 року.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 січня 2017 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

З апеляційною скаргою на заочне рішення ОСОБА_3 звернулася 13 січня 2020 року, тобто майже через три роки від дати постановлення ухвали про залишення без задоволення заяви ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 294 ЦПК України, (в редакції чинній на момент постановлення оскаржуваного рішення), апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Згідно ч. 4 ст. 231 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

В клопотанні, пропуск строку на апеляційне оскарження ОСОБА_3 пояснює тим, що оскільки ухвала Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 січня 2017 року, якою залишено її заяву про перегляд заочного рішення без задоволення, постановлена за її відсутності, копію такої вона не отримувала у зв`язку зі зміною місця проживання, а про постановлення ухвали дізналася 27.12.2019 року після ознайомлення її представника ОСОБА_4 з матеріалами справи. Крім цього, зазначає, що вона не є фахівцем в галузі юриспруденції, тому про те, що оскаржуване заочне рішення судом першої інстанції не скасовано і воно надалі має законну силу їй не було відомо. Вказує, що адвокатом, з невідомих для неї причин, не було повідомлено, що рішення залишено без змін, а заяву про перегляд без задоволення.

Так, дійсно в матеріалах справи відсутні дані про отримання апелянтом і оскаржуваного рішення і ухвали про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Однак, подаючи в січні 2017 року до суду заяву про перегляд заочного рішення ОСОБА_3 фактично три роки не цікавилася її розглядом, хоча мала таку можливість, зокрема довідатися про постановлені у справі ухвали у суді першої інстанції (шляхом ознайомлення з матеріалами справи, надіслання заяв, запитів, тощо) та з Єдиного державного реєстру судових рішень, у суду є підстави вважати, що ОСОБА_3 недобросовісно здійснювала свої процесуальні обов`язки.

З наведеного вбачається те, що ОСОБА_3 була обізнана про існування справи в суді та про оскаржуване рішення принаймні з січна 2017 року, проте, не скористалася своїми процесуальними правами на подання апеляційної скарги в строк, визначений чинним законодавством, хоча мала об`єктивну можливість це зробити.

Так, апелянтом не надано будь-яких належних доказів про те, чому вона була позбавлена можливості звернутися до суду першої інстанції за отриманням ухвали про залишення її заяви про перегляд заочного рішення без задоволення в межах строку на апеляційне оскарження, або хоча б у розумний строк, враховуючи, що така була обізнана про розгляд справи в суді.

Враховуючи вищенаведене, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження є необґрунтованим та таке слід відхилити.

Відповідно до пп. 13 п. 1 Перехідних положень ЦПК України, судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно ч.3 ст.357 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Враховуючи вказане, апеляційну скаргу слід залишити без руху для усунення вказаного вище недоліку, а саме для надання апелянту можливості подати апеляційному суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням обґрунтованих доводів поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції.

Крім цього, слід зазначити, у п.п. 46, 47 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13) від 29 жовтня 2015 року, яке набуло статусу остаточного 29 січня 2016 року, за якими Суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-Х). Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року).

У п. 41 рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" ( 974_256 ) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Враховуючи вказане, апеляційну скаргу слід залишити без руху для усунення вказаного вище недоліку, а саме для надання апелянту можливості подати апеляційному суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням обґрунтованих доводів поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції.

Особу, що подала скаргу слід попередити про те, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк, їй буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Документи на виконання вимог ухвали, необхідно у визначений строк подати Львівському апеляційному суду.

Керуючись ст.ст. 185, 352, 357 ЦПК України, -

у х в а л и в :

в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 лютого 2012 року відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 лютого 2012 року залишити без руху.

Надати особі, що подала скаргу строк для усунення недоліків апеляційної скарги - десять днів з дня отримання копії ухвали.

У випадку невиконання вимог ухвали у встановлений строк, особі, що подала скаргу буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Суддя Я.А. Левик