Справа №720/1120/21
Провадження № 2/720/478/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року м. Новоселиця

Новоселицький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Вівчар Г.А., за участю секретаря судового засідання Факащук А.П.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Новоселиця цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Новоселицької міської ради ОТГ Чернівецького району Чернівецької області,

- про визнання права на завершення процедури приватизації та здійснення державної реєстрації земельної ділянки в порядку спадкування,-

Керуючись ст.ст. 200, 245, 246, 258-273, 354 ЦПК України, -

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, про визнання права на завершення процедури приватизації та здійснення державної реєстрації земельної ділянки в порядку спадкування.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на все належне йому майно, а саме:

- на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

- дві земельні ділянки на території Новоселицької міської ради Чернівецької області, які відповідно до рішення 19 сесії Котелівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області XXI скликання віл 01.03.1994 року «Про приватизацію присадибних ділянок та ділянок для ведення особистого підсобного господарства» вирішила приватизувати безплатно та передала у приватну власність земельні ділянки ОСОБА_3 в розмірі 025 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,26 га для ведення особистого підсобного господарства.

15.04.2005 року, ще за життя, спадкодавець ОСОБА_3 , склав заповіт за № 54 який був посвідчений у виконкомі Котелівської сільської ради Новоселицького району, згідно якого було зроблене наступне розпорядження: «все моє майно, що буде мені належати на день моєї смерті де б воно не знаходилось і з чого не складалось, все те на що я за законом буду мати право, я заповідаю ОСОБА_2 ». Даний заповіт спадкодавця не змінено по даний час і ніким не відмінено про що свідчить відмітка на такому компетентної посадової особи сільради.

Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняв позивач, ОСОБА_2 , так як на час відкриття спадщини був зареєстрований та постійно проживав зі спадкодавцем за одним адресом по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , подав заяву до Новоселицької державної нотаріальної контори про оформлення своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , як спадкоємцю по заповіту.

Новоселицькою державною нотаріальною конторою ОСОБА_2 як спадкоємцю по заповіту по смерті спадкодавця ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на право на майновий пай у загальному пайовому фонді колективного сільськогосподарського підприємства імені СВК «Росія», що знаходиться в селі Котелеве Новоселицького району Чернівецької області. Дане право на майновий пай належало ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена сільськогосподарського підприємства СВК «Росія» ЧВ №7/11 000450, виданого виконавчим комітетом Котелевської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, 29 вересня 2005 року.

Вказане право на майновий пай в свою чергу належало ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем якої був її чоловік ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, але не оформив свої спадкові праві на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай виданого на ім`я ОСОБА_4 .

Відповідно до рішення 19 сесії Котелівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області XXI скликання від 01.03.1994 року «Про приватизацію присадибних ділянок та ділянок для ведення особистого підсобного господарства » вирішила надати право на безоплатну приватизацію та передала у приватну власність земельні ділянки гр. ОСОБА_3 в розмірі 0,25 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,26 га для ведення особистого підсобного господарства.

Проте, спадкодавець ОСОБА_3 не встиг завершити процедуру приватизації земельних ділянок, а саме зареєструвати право власності на земельні ділянки на своє ім`я.

Оскільки, приватизація вказаних земельних ділянок не завершена видачею правовстановлюючого документа, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказані земельні ділянки.

Таким чином оформлення спадщини на земельні ділянки в нотаріальному порядку не можливе.

Представник позивача просить суд визнати за позивачем право власності на земельні ділянки.

В підготовчому судовому засіданні позивач та його представник не з`явилися, однак через канцелярію суду представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлений позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Представник відповідача в підготовчому судовому засіданні не з`явився, але подав до суду заяву про визнання заявлених позовних вимог в повному обсязі з проханням справу розглянути у його відсутності.

Суд враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи що визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі дійшов висновку про розгляд справи у відсутності представника відповідача і задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Зі статті 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Матеріалами справи судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , про що державним органом реєстрації актів цивільного стану видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на все належне йому майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; дві земельні ділянки на території Новоселицької міської ради Чернівецької області, які відповідно до рішення 19 сесії Котелівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області XXI скликання віл 01.03.1994 року «Про приватизацію присадибних ділянок та ділянок для ведення особистого підсобного господарства» вирішила приватизувати безплатно та передала у приватну власність земельні ділянки ОСОБА_3 в розмірі 025 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,26 га для ведення особистого підсобного господарства.

Як вбачається з спадкової справи № 1330/2007, позивач оформив спадкові права на житловий будинок з господарськими будівлями які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини другої статті 14 Конституції України право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

Спір у справі виник внаслідок того, що державний нотаріус відмовив спадкоємцям оформити спадщину і видати правовстановлюючі документи на земельну ділянку, приватизацію якої розпочав спадкодавець.

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно пункту «г» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено пунктом 1 частини третьої статті 152 ЗК України.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено частиною першою статті 1225 ЦК України.

Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України.

На підставі абз. 2 п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Аналіз наведеної норми свідчить, що у разі, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку, а якщо приватизація земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України не завершена й право на її завершення.

Верховний Суд в Постанові від 21 березня 2018 року по справі № 623/633/17, провадження № 61-6243 св. 18 зазначив, що:

«Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

На підставі абзацу 2 пункту 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139- V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абзац 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-V1). Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (частина третя статті 116 Земельного Кодексу України).»

Згідно п.7 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Згідно з ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

З огляду на вищевказані норми суд приходить до переконання про необхідність визнання за позивачем права на завершення приватизації вищевказаної земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 80, 82, 176, 200, 206, 245, 246, 258-273, 354 ЦПК України і на підставі ст.ст. 1216, 1218, 1223, 1225, 1233-1254, 1261, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст. 81, 125, 152, абз. 2 п. 1 Розділу Х «Перехідних положень» ЗК України ,суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_2 право на завершення приватизації та право на одержання на його ім`я свідоцтва про право власності в цілому на земельні ділянки: на 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 , та на 0,26 га для ведення особистого селянського господарства в с. Котелеве Чернівецького (Новоселицького) району Чернівецької області, та належали спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі рішення Котелівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області 19-ї сесії ХХІ скликання від 01 березня 1994 року «Про приватизацію присадибних ділянок та ділянок для ведення особистого селянського господарства», як спадкоємцем за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Новоселицький районний суд Чернівецької області в 30-денний строк з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Сторони можуть ознайомитись з повним мотивованим рішенням суду через десять днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя: Вівчар Г.А.