Справа № 466/5155/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 лютого 2021 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Федорової О.Ф.

секретар судового засідання Романчук М.С., Колодій Я. П.

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду м. Львова справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», третя особа ОСОБА_2 про стягнення заробітної плати, -

встановив:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», третя особа ОСОБА_2 про стягнення заробітної плати.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача:

25 червня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», третя особа ОСОБА_2 про стягнення заробітної плати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 23 листопада 1993 року ОСОБА_1 , уклала трудовий договір з юридичною особою - Станція швидкої медичної допомоги м. Львова і відповідно була прийнята на посаду лікаря швидкої медичної допомоги підстанції № 3 згідно наказу головного лікаря Станції швидкої медичної допомоги м. Львова від 23 листопада 1993 року № 152. Станцію швидкої медичної допомоги перейменовано на Комунальну Львівську станцію швидкої медичної допомоги (ідентифікаційний код юридичної особи: 22333593). Найменування Комунальної Львівської станції швидкої медичної допомоги (ідентифікаційний код юридичної особи: 22333593) змінено на Комунальне підприємство «Львівська станція швидкої медичної допомоги» (ідентифікаційний код юридичної особи: 22333593) згідно наказу головного лікаря Комунального підприємства «Львівська станція швидкої медичної допомоги» від 27 жовтня 2003 року № 63. Комунальне підприємство «Львівська станція швидкої медичної допомоги» перейменована на Комунальне підприємство Львівської обласної ради «Львівська станція швидкої медичної допомоги» на підставі наказу від 31.12.2012 року № 188. 30 жовтня 2015 року Позивач ОСОБА_1 була переведена на посаду лікаря з медицини невідкладних станів (для надання консультацій по телефону) оперативного відділу згідно наказу головного лікаря Комунального підприємства Львівської обласної ради «Львівська станція швидкої медичної допомоги» від 29 жовтня 2015 року № 435-к, про що до її трудової книжки внесено запис за № 22.

Юридична особа - роботодавець Позивача ОСОБА_1 за трудовим договором від 23 листопада 1993 року, а саме: Комунальне підприємство Львівської обласної ради «Львівська станція швидкої медичної допомоги», ідентифікаційний код юридичної особи 22333593, місцезнаходження: 79059, Львівська область, місто Львів, вулиця Пилипа Орлика, будинок 6 - припинена, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 11.08.2017 року внесено запис номер: 0015603 на підставі рішення Львівської обласної ради ІІІ сесії VII скликання № 174 від 31 травня 2016 року «Про реорганізацію служби екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Львівській області» із змінами, внесеними рішенням Львівської обласної ради ІV сесії VII скликання № 208 від 13 вересня 2016 року «Про внесення змін та доповнень до рішення Львівської обласної ради від 31.05.2016 №174 «Про реорганізацію служби екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Львівській області».

Рішенням Львівської обласної ради ІІІ сесії VII скликання № 174 від 31 травня 2016 року «Про реорганізацію служби екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Львівській області» передбачено, зокрема:

1. Припинити комунальне підприємство Львівської обласної ради «Львівська станція швидкої медичної допомоги» і комунальний заклад Львівської обласної ради «Дрогобицька станція швидкої медичної допомоги» шляхом приєднання до комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф»,

2. Встановити, що КЗ ЛОР «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» є правонаступником майна, прав і обов`язків комунального підприємства Львівської обласної ради «Львівська станція швидкої медичної допомоги» та комунального закладу Львівської обласної ради «Дрогобицька станція швидкої медичної допомоги».

У силу рішення Львівської обласної ради ІІІ сесії VII скликання № 174 від 31 травня 2016 року «Про реорганізацію служби екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Львівській області» із змінами, внесеними рішенням Львівської обласної ради ІV сесії VII скликання № 208 від 13 вересня 2016 року «Про внесення змін та доповнень до рішення Львівської обласної ради від 31.05.2016 №174 «Про реорганізацію служби екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Львівській області» роботодавцем Позивача ОСОБА_1 стала юридична особа - Комунальний заклад Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», ідентифікаційний код юридичної особи: 34167494, місцезнаходження: 79059, Львівська область, місто Львів, вулиця І. Миколайчука, будинок 9, за трудовим договором від 23 листопада 1993 року.

У силу цього правонаступництва Колективний договір між адміністрацією та трудовим колективом Комунального підприємства «Львівська станція швидкої медичної допомоги» на 2010 - 2013 року, затверджений конференцією трудового колективу 11 березня 2010 року і зареєстрований департаментом економічної політики Львівської міської ради 12 квітня 2010 року за реєстровим номером 95, є обов`язковим для Відповідача по даній справі.

Про реорганізацію Комунального підприємства Львівської обласної ради «Львівська станція швидкої медичної допомоги» шляхом приєднання до Відповідача на підставі вищенаведених рішень Львівської обласної ради до трудової книжки Позивача ОСОБА_1 внесено відповідний запис за № 23 від 01.06.2017 року на підставі наказу № 279-к від 31.05.2017 року.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань:

- щодо комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» (ідентифікаційний код юридичної особи 34167494, місцезнаходження: вул. І. Миколайчука, 9, місто Львів, Львівська область, 79059) внесено запис про державну реєстрацію припинення цієї юридичної особи: дата запису: 16.09.2019, номер запису: 1011157;

- щодо комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» (ідентифікаційний код юридичної особи 34167494, місцезнаходження: вул. І. Миколайчука, 9, місто Львів, Львівська область, 79059) внесено запис про проведення державної реєстрації юридичної особи, яка утворена в результаті перетворення: дата державної реєстрації: 15.02.2006, дата запису: 16.09.2019, номер запису: 0048371.

У силу вищенаведеного Додатку № 11-а до вказаного Колективного договору, трудовий стаж Позивача ОСОБА_1 безперервної роботи на виїзній бригаді швидкої медичної допомоги у період з 23 листопада 1993 року (запис до її трудової книжки за № 17) по 30 жовтня 2015 року (запис до її трудової книжки за № 22), що становить: 21 рік 11 місяців 8 днів, тобто більше 7 років, зараховується для обчислення трудового стажу, що дає їй право та, одночасно з цим, встановлює обов`язок Відповідача по даній справі виплачувати Позивачеві ОСОБА_1 надбавку за безперервний стаж роботи в розмірі 60 % від посадового окладу.

04 червня 2018 року наказом генерального директора Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Похмурського Володимира Васильовича (Третьої особи по даній справі) за № 424-к «Про призупинення виплати надбавки» у зв`язку з проведенням перевірки з 12 лютого 2018 року Західного офісу Держаудитслужби та на виконання пункту 4.1.12 наказу Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України від 05.10.2005 року за № 308/519 «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення» було призупинено з лютого місяця 2018 року виплату Позивачеві ОСОБА_1 надбавки за тривалість безперервної роботи як лікареві для надання консультацій по телефону оперативно-диспетчерського відділу Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф». Підставою для цього наказу є Акт від 10.05.2018 року за № 04-21/3 ревізії фінансово-господарської діяльності Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» за період 01.01.2015 року по 31.01.2018 року, проведеної Західним офісом Держаудитслужби.

Посадова інструкція Позивача ОСОБА_1 як лікаря швидкої медичної допомоги (для надання консультацій по телефону) була затверджена 30.12.2011 року головним лікарем Комунального підприємства «Львівська станція швидкої медичної допомоги» ОСОБА_3 , і застосовувалась після реорганізації шляхом приєднання Комунального підприємства «Львівська станція швидкої медичної допомоги» до Відповідача до 08 березня 2018 року, коли була затверджена нова посадова інструкція лікаря з медицини невідкладних станів (для надання консультацій по телефону), мала той самий пункт 1.5 того ж самого змісту: «При потребі лікар з МНС (для надання консультацій по телефону) може бути переміщений в будь-який час на роботу в оперативно-диспетчерський відділ (ОДВ), на виїзну бригаду екстреної медичної допомоги відповідного профілю, затриманий після закінчення зміни для продовження роботи у разі виникнення надзвичайної ситуації» кінець цитати).

Виплату Позивачеві ОСОБА_1 оспорюваної надбавки за тривалість безперервної роботи Відповідач відновив з квітня 2019 року.

Позивач ОСОБА_1 просить суд стягнути з Відповідача в її користь грошові кошти в сумі: 34249,8 грн. (Тридцять чотири тисячі двісті сорок дев`ять гривень 80 копійок) в частині невиплаченої Відповідачем мені надбавки за тривалість безперервної роботи за період з лютого 2018 року по березень 2019 року, а також фактичні витрати на професійну правову допомогу по захисту права на заробітну плату.

Від своєї позовної вимоги покласти на Третю особу - ОСОБА_2 обов`язок відшкодувати матеріальну шкоду, заподіяну Відповідачеві, - відмовилась заява від 11.12.2019 року (т. 1 а.с. 209-213).

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву в якому останній проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що оплата праці працівників Відповідача повинна здійснюватись згідно вимог статті 98 Кодексу законів про працю України, постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2002 року № 1298 «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери», Умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України від 05.10.2005 № 308/519 «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення». Частина 6 пункту 4.1.1 розділу 4 цих Умов (наказ № 308/519) встановлює, що оспорювана надбавка за тривалість безперервної роботи має виплачуватись виключно лікарям виїзних бригад, а Позивач ОСОБА_1 такої посади не обіймала, а відтак законно була позбавлена цієї надбавки.

Обґрунтовує свою процесуальну позицію у справі Актом від 10.05.2018 року за № 04-21/3 ревізії фінансово-господарської діяльності Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» за період 01.01.2015 року по 31.01.2018 року, проведеної Західним офісом Держаудитслужби, яким, зокрема, встановлено, що Позивач ОСОБА_1 не обіймала посаду лікаря виїзної бригади.

Обґрунтовує припинення виплати оспорюваної надбавки відповідною усною рекомендацією посадових осіб Держаудитслужби, як проводили ревізію та склали Акт від 10.05.2018 року за № 04-21/3 ревізії фінансово-господарської діяльності Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» за період 01.01.2015 року по 31.01.2018 року.

Вважає, що Колективний договір, яким Позивач ОСОБА_1 обґрунтовує свої позовні вимоги (Колективний договір між адміністрацією та трудовим колективом Комунального підприємства «Львівська станція швидкої медичної допомоги» на 2010 - 2013 року, затверджений конференцією трудового колективу 11 березня 2010 року і зареєстрований департаментом економічної політики Львівської міської ради 12 квітня 2010 року за реєстровим номером 95), суперечить Умовам оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України від 05.10.2005 № 308/519 «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення».

Просить у позові відмовити.

Представником третьої особи ОСОБА_2 адвокатом Лемеха Р.І. подано пояснення в якому останній проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що проти залучення ОСОБА_2 до участі в справі як Третьої особи з тих підстав, що у відповідності до статті 237 Кодексу законів про працю України, а також пункту 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» (із змінами та доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 01 квітня 1994 року N 4, від 26 жовтня 1995 року N 18, від 25 травня 1998 року N 15), який, зокрема, передбачає наступне: «З метою запобігання незаконним звільненням судам слід неухильно додержувати вимог статей 109, 419 ЦПК і статей 134 (п. 8), 237 КЗпП про притягнення до участі в справі про поновлення на роботі і покладення на службу особу обов`язку відшкодувати шкоду підприємству, установі, організації, заподіяну в зв`язку з оплатою незаконно звільненому або переведеному працівникові часу вимушеного прогулу або виконання нижче оплачуваної роботи.

При цьому належить враховувати, що при незаконному звільненні або переведенні на іншу роботу, невиконанні рішення про поновлення працівника на роботі, що мало місце після введення в дію п. 8 ст. 134 та нової редакції ст. 237 КЗпП (з 11 квітня 1992 року) настає повна матеріальна відповідальність винних в цьому службових осіб і обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи може бути покладено при допущенні ними в цих випадках будь-якого порушення закону, а не лише явного, як передбачалось раніше» така відповідальність може бути покладена на посадову особу підприємства лише у двох випадках: незаконного звільнення працівника або незаконного переведення працівника на нижче оплачувану роботу, а оскільки, Позивача ОСОБА_1 генеральний директор комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» (ідентифікаційний код юридичної особи 34167494, місцезнаходження: вул. І. Миколайчука, 9, місто Львів, Львівська область, 79059) ОСОБА_2 своїми наказами не звільняв і не переводив на нижче оплачувану роботу, то й підстав для залучення його справу як Третю особу немає.

Вважає, що немає законної цивільної процесуальної підстави за нині чинним Цивільним процесуальним кодексом України (Закон України від 18 березня 2004 року № 1618-IV) вирішувати в одному судовому процесі одночасно: і питання стягнення заробітної плати з Відповідача в користь Позивача, і питання покладення на Третю особу - ОСОБА_2 - обов`язку відшкодувати матеріальну шкоду, заподіяну Комунальному некомерційному підприємству Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» (ідентифікаційний код юридичної особи 34167494, місцезнаходження: 79059, Львівська обл., місто Львів, вулиця І. Миколайчука, будинок 9).

Вважає, що Позивач ОСОБА_1 не має права на оспорювану надбавку за безперервний стаж роботи, оскільки посада, на якій вона працювала за трудовим договором з Відповідачем, не передбачена Наказом МОЗ України № 308/519 від 05.10.2005 року (частина 6 пункту 4.1.1 та пункт 12 Умов оплати праці). А, крім цього, згідно вищевказаного Колективного договору, умовами якого Позивач ОСОБА_1 обґрунтовує свої позовні вимоги, передбачено посаду «лікаря з медицини невідкладних станів для надання консультації по телефону «Довіра», а Позивач ОСОБА_1 працювала на посаді «лікаря з медицини невідкладних станів для надання консультації по телефону»; вбачає відмінність в цих посадах.

Вважає, що Колективний договір, умовами якого Позивач ОСОБА_1 обґрунтовує свої позовні вимоги, суперечить Наказу МОЗ України № 308/519 від 05.10.2005 року, що підтверджено висновками, які містяться в Акті від 10.05.2018 року за № 04-21/3 ревізії фінансово-господарської діяльності Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» за період 01.01.2015 року по 31.01.2018 року, проведеної Західним офісом Держаудитслужби, на підставі якого ОСОБА_2 ревізорами Держаудитслужби було рекомендовано припинити виплату надбавки ряду працівників, в тому числі Позивачеві ОСОБА_1 .

Мотивує свої заперечення позову наказом генерального директора Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Похмурського Володимира Васильовича від 22.02.2018 року № 151-К «Про виплату матеріальної допомоги, зупинення виплат», який у пункті 3 передбачає зупинити з лютого 2018 року виплату надбавки за тривалість безперервної роботи лікарям для надання консультацій по телефону Позивачеві ОСОБА_1 . Вважає, що цим наказом (від 22.02.2018 року № 151-К «Про виплату матеріальної допомоги, зупинення виплат») спростовується процесуальна позиція Позивача ОСОБА_1 про те, що вона працювала в умовах правової невизначеності, оскільки фактично оспорювану надбавку їй припинили виплачувати у лютому 2018 році, а наказ про це був виданий генеральним директором Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ОСОБА_2 04 червня 2018 року (за № 424-к «Про призупинення виплати надбавки»).

Заявляє, що Третя особа ОСОБА_2 погодився із змістом та підставами Акту від 10.05.2018 року за № 04-21/3 ревізії фінансово-господарської діяльності Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» за період 01.01.2015 року по 31.01.2018 року, проведеної Західним офісом Держаудитслужби, а тому не оскаржував цей Акт.

Просить у позові відмовити.

Від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву у якій зазначено про заперечення на відзив.

Від позивача надійшли заперечення на пояснення третьої особи від 19.09.2019 року із змісту яких вбачається, що позивач не погоджується із наданими поясненнями третьої особи та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заяви (клопотання) учасників справи:

представник третьої особи ОСОБА_2 адвокат - Лемеха Р. І. 02.08.2019 року подав заяву про відкладення розгляду справи (т. 1 а.с.79);

представник третьої особи ОСОБА_2 адвокат - Лемеха Р. І. 02.08.2019 року подав пояснення третьої особи (т. 1 а.с.80-82);

позивач ОСОБА_1 27.09.2019 року подала клопотання про допит позивача як свідка за його згодою (т. 1 а.с.103);

представник відповідача КНП ЛОР «ЛОЦ ЕМД МК» - Башта Г. І. 01.10.2019 року подав відзив на позовну заяву (т. 1 а.с.114-119);

позивач ОСОБА_1 18.10.2019 року подала заяву про залучення до участі у справі правонаступника відповідача (т. 1 а.с.127-128);

позивач ОСОБА_1 18.10.2019 року подала заперечення на пояснення третьої особи (т. 1 а.с.130-134);

позивач ОСОБА_1 18.10.2019 року подала клопотання про приєднання до матеріалів справи письмового доказу (т. 1 а.с.135-136);

позивач ОСОБА_1 18.10.2019 року подала відповідь на відзив (т. 1 а.с.139-147);

позивач ОСОБА_1 18.10.2019 року подала клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових доказів (т. 1 а.с.148);

представник третьої особи ОСОБА_2 адвокат - Лемеха Р. І. 18.10.2019 року подав пояснення третьої особи (т. 1 а.с.152-156);

представник відповідача КНП ЛОР «ЛОЦ ЕМД МК» - Башта Г. І. 18.11.2019 року подав заяву про виклик свідків (т. 1 а.с.165-166);

позивач ОСОБА_1 09.12.2019 року подала клопотання про приєднання до матеріалів справи письмового доказу (т. 1 а.с.175);

позивач ОСОБА_1 11.12.2019 року подала заяву про відмову від частини позовних вимог (т. 1 а.с.209-213);

представник третьої особи ОСОБА_2 адвокат - Лемеха Р. І. 11.12.2019 року подав клопотання про розгляд заяви про відмову від частини позовних вимог за його відсутності (т. 1 а.с.214);

представник відповідача КНП ЛОР «ЛОЦ ЕМД МК» - Башта Г. І. 11.12.2019 року подав заяву про розгляд заяви про відмову від частини позовних вимог за його відсутності (т. 1 а.с.215);

представник позивача ОСОБА_1 адвокат Варава А. І. 11.12.2019 року подав заяву про розгляд справи за його відсутності (т. 1 а.с.216);

позивач ОСОБА_1 11.12.2019 року подала заяву про розгляд справи за її відсутності (т. 1 а.с.217);

позивач ОСОБА_1 26.02.2020 року подала клопотання про приєднання письмового доказу (т. 2 а.с.1-3);

позивач ОСОБА_1 26.02.2020 року подала заяву про виклик свідків (т. 2 а.с.5-6);

позивач ОСОБА_1 26.02.2020 року подала пояснення щодо судової практики (т. 2 а.с.7-8);

позивач ОСОБА_1 26.02.2020 року подала клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових доказів (т. 2 а.с.14-15);

позивач ОСОБА_1 26.02.2020 року подала клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових доказів витрат на професійну (правову) допомогу (т. 2 а.с. 26);

позивач ОСОБА_1 30.06.2020 року подала клопотання про приєднання до матеріалів справи письмового доказу (т. 2 а.с.51);

позивач ОСОБА_1 01.07.2020 року подала заперечення (т. 2 а.с.71-72);

представник відповідача КНП ЛОР «ЛОЦ ЕМД МК» - Бойко Г. В. 28.10.2020 року подав додаткові письмові пояснення (т. 2 а.с. 78-79);

позивач ОСОБА_1 20.01.2021 року подала заяву про розгляд справи за її відсутності (т. 2 а.с. 99);

позивач ОСОБА_1 20.01.2021 року подала письмові нотатки виступу позивача у судових дебатах (т. 2 а.с. 102-111);

представник відповідача КНП ЛОР «ЛОЦ ЕМД МК» - Бойко Г. В. 22.01.2021 року подав заяву про розгляд справи за його відсутності та виступ у судових дебатах, викладений у письмовій формі (т. 2 а.с. 116, 117-121).

Процесуальні дії суду по справі:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 01.07.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання по справі на 06.08.2019 року (т. 1 а.с.74-75);

підготовче засідання 06.08.2019 р. відкладено (т. 1 а.с.94-96);

підготовче засідання 19.09.2019 р. відкладено (т. 1 а.с.101);

у підготовчому засіданні 27.09.2019 р. оголошено перерву (т. 1 а.с.110-111);

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 18.11.2019 року справу призначено до судового розгляду по суті на 11.12.2019 року (т. 1 а.с.170-172);

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 11.12.2019 року судове засідання відкладено (т. 1 а.с.219-221);

у судовому засіданні 13.01.2020 р. оголошено перерву (т. 1 а.с.225-226);

судове засідання 26.02.2020 р. відкладено (т. 2 а.с.31);

судове засідання 26.03.2020 р. відкладено (т. 2 а.с.36);

судове засідання 28.04.2020 р. відкладено (т. 2 а.с.38);

у судовому засіданні 30.06.2020 р. оголошено перерву (т. 2 а.с.52-53);

у судовому засіданні 01.07.2020 р. оголошено перерву (т. 2 а.с.65-69);

судове засідання 25.08.2020 р. відкладено (т. 2 а.с.73);

судове засідання 24.09.2020 р. відкладено (т. 2 а.с.75);

судове засідання 09.11.2020 р. відкладено (т. 2 а.с.90);

судове засідання 16.12.2020 р. відкладено (т. 2 а.с.95);

судове засідання 20.01.2021 р. відкладено (т. 2 а.с.112-113);

В судове засідання 18.02.2021 року:

позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи міститься розписка про повідомлення осіб у справі про ату, час та місце судового засідання. На адресу суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності ( т. 2 а.с. 99);

представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи міститься розписка про повідомлення осіб у справі про ату, час та місце судового засідання;

представник відповідача КНП ЛОР «ЛОЦ ЕМД МК» - Бойко Г. В. не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи міститься розписка про повідомлення осіб у справі про ату, час та місце судового засідання. На адресу суду подала заяву про розгляд справи за його відсутності ( т. 2 а.с. 116);

третя особа ОСОБА_2 не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи міститься інформація вихідної кореспонденції (т. 2 а.с. 115).

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин:

Судом встановлено, що: існують трудові правовідносини між Позивачем та Відповідачем.

Трудовий договір: було укладено - 23 листопада 1993 року; цей договір діє по день розгляду справи судом.

Ця обставина не оспорюється Відповідачем та Третьою особою та підтверджується доказами, а саме записи у трудовій книжці Позивача ОСОБА_1 ; письмовими поясненнями Позивача ОСОБА_1 , та її поясненнями наданими суду при допиті як свідка.

Письмові докази:

- відзив на позовну заяву від 26.09.2019 року № 1766,

- пояснення Третьої особи від 19.09.2019 року.

Правонаступництво у трудових правовідносинах між Позивачем та Відповідачем, в тому числі збереження розміру та системи оплати праці ОСОБА_1 з 01.06.2017 року (день реорганізації Комунального підприємства Львівської обласної ради «Львівська станція швидкої медичної допомоги» шляхом приєднання до Відповідача на підставі відповідних рішень Львівської обласної ради, внесення до трудової книжки Позивача ОСОБА_1 відповідного запису за № 23 від 01.06.2017 року на підставі наказу № 279-к від 31.05.2017 року) до лютого 2018 року, та з квітня 2019 по день звернення ОСОБА_1 з позовною заявою до суду.

Ця обставина не оспорюється Відповідачем та Третьою особою.

Докази: записи у трудовій книжці ОСОБА_1 ; пояснення ОСОБА_1 , допитаної як свідка,

письмові докази:

- рішення Львівської обласної ради ІІІ сесії VII скликання № 174 від 31 травня 2016 року «Про реорганізацію служби екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Львівській області» із змінами, внесеними рішенням Львівської обласної ради ІV сесії VII скликання № 208 від 13 вересня 2016 року «Про внесення змін та доповнень до рішення Львівської обласної ради від 31.05.2016 №174 «Про реорганізацію служби екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Львівській області»;

- рішення Львівської обласної ради XIX сесії VII скликання № 847 від 21 травня 2019 року «Про перетворення комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» в комунальне некомерційне підприємство»;

- записи в трудовій книжці ОСОБА_1 ;

- записи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо вказаних юридичних осіб:

- від 11.08.2017 року номер запису: 0015603;

- від 16.09.2019, номер запису: 1011157;

- від 16.09.2019, номер запису: 0048371.

Колективний договір між адміністрацією та трудовим колективом Комунального підприємства «Львівська станція швидкої медичної допомоги» на 2010 - 2013 року, затверджений конференцією трудового колективу 11 березня 2010 року і зареєстрований департаментом економічної політики Львівської міської ради 12 квітня 2010 року за реєстровим номером 95.

Колективний договір діє з 11 березня 2010 року по день розгляду справи судом.

Ця обставина не оспорюється Відповідачем та Третьою особою.

Докази: текст вказаного Колективного договору, пояснення ОСОБА_1 , допитаної як свідка.

Колективний договір між адміністрацією та трудовим колективом Комунального підприємства «Львівська станція швидкої медичної допомоги» на 2010 - 2013 р.р., затверджений конференцією трудового колективу 11 березня 2010 року і зареєстрований департаментом економічної політики Львівської міської ради 12 квітня 2010 року за реєстровим номером 95 містить наступні умови:

- у Додатку № 11-а вказаного Колективного договору встановлений Перелік посад працівників, за якими зберігаються надбавки за безперервний стаж роботи при переході з виїзної бригади в центральну диспетчерську; цим Додатком передбачена посада лікар медицини невідкладних станів з надання консультацій по телефону «Довіри»;

- пунктом 8.2 вказаного Колективного договору, яким встановлено наступне:

«Надбавка за тривалість безперервної роботи на виїздній бригаді та роботу у нічний час

8.2. Надбавка за безперервний стаж роботи до 60 % окладу (від 3 5 років 20%; від 5 7 років 40 %; більше 7 років 60 %)».

30 жовтня 2015 року переведення ОСОБА_1 на посаду лікаря з медицини невідкладних станів (для надання консультацій по телефону) оперативного відділу згідно наказу головного лікаря Комунального підприємства Львівської обласної ради «Львівська станція швидкої медичної допомоги» від 29 жовтня 2015 року № 435-к, про що до її трудової книжки внесено запис за № 22.

Ця обставина не оспорюється Відповідачем та Третьою особою.

Докази: пояснення Позивача ОСОБА_1 , допитаної як свідка, письмові документи про виплату Позивачеві заробітної плати, трудова книжка Позивача ОСОБА_1 .

Проведення виплата Відповідачем на користь Позивача підтверджується виплатами надбавки за тривалість безперервної роботи у наступні періоди часу:

- з 01.06.2017 року (день реорганізації Комунального підприємства Львівської обласної ради «Львівська станція швидкої медичної допомоги» шляхом приєднання до Відповідача на підставі вищенаведених рішень Львівської обласної ради, внесення до трудової книжки Позивача ОСОБА_1 відповідного запису за № 23 від 01.06.2017 року на підставі наказу № 279-к від 31.05.2017 року) до лютого 2018 року, та з квітня 2019 по день звернення Позивача ОСОБА_1 за цим позовом та підтверджується пояснення Позивача ОСОБА_1 , допитаної як свідка, письмові документи про виплату Позивачеві заробітної плати та ця обставина не оспорюється Відповідачем та Третьою особою.

Наказ генерального директора Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Похмурського Володимира Васильовича від 22.02.2018 року № 151-К «Про виплату матеріальної допомоги, зупинення виплат», який у пункті у пункті 3 передбачає зупинити з лютого 2018 року виплату надбавки за тривалість безперервної роботи лікарям для надання консультацій по телефону Позивачеві ОСОБА_1 .

Цю фактичну обставину визнають Відповідач та Третя особа.

Цю фактичну обставину заперечує Позивач ОСОБА_1 .

Доказів про ознайомлення ОСОБА_1 з цим наказом суду не надано.

04 червня 2018 року наказом генерального директора Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Похмурського Володимира Васильовича (Третьої особи по даній справі) за № 424-к «Про призупинення виплати надбавки» у зв`язку з проведенням перевірки з 12 лютого 2018 року Західного офісу Держаудитслужби та на виконання пункту 4.1.12 наказу Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України від 05.10.2005 року за № 308/519 «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення» було призупинено з лютого місяця 2018 року виплату Позивачеві ОСОБА_1 надбавки за тривалість безперервної роботи як лікареві для надання консультацій по телефону оперативно-диспетчерського відділу Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф». Підставою для цього наказу є Акт від 10.05.2018 року за № 04-21/3 ревізії фінансово-господарської діяльності Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» за період 01.01.2015 року по 31.01.2018 року, проведеної Західним офісом Держаудитслужби.

Цю фактичну обставину визнають сторони по справі та Третя особа.

Докази: письмові докази

- текст вказаного наказу,

- відзив на позовну заяву від 26.09.2019 року № 1766,

пояснення Позивача ОСОБА_1 , допитаної як свідка.

Ревізія фінансово - господарської діяльності Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» за період 01.01.2015 року по 31.01.2018 року, проведеної Західним офісом Держаудитслужби, про що складено Акт від 10.05.2018 року за № 04-21/3.

Цю фактичну обставину визнають сторони по справі та Третя особа.

Докази: письмові докази

- текст вказаного Акту від 10.05.2018 року за № 04-21/3,

- відзив на позовну заяву від 26.09.2019 року № 1766,

- пояснення Третьої особи від 19.09.2019 року,

пояснення ОСОБА_1 , допитаної як свідка.

Визначення в Акті від 10.05.2018 року за № 04-21/3 ревізії фінансово - господарської діяльності Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної дпомоги та медицини катастроф» за період 01.01.2015 року по 31.01.2018 року, проведеної Західним офісом Держаудитслужби, виплати Позивачеві ОСОБА_1 оспорюваної надбавки як такої, що не передбачена Умовами оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, затвердженими наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України від 05.10.2005 № 308/519 «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення» (пп.. 4.1.1.6, 4.1.12).

Цю фактичну обставину визнають сторони по справі та Третя особа та підтверджується доказами:

- Акт від 10.05.2018 року за № 04-21/3,

- відзив на позовну заяву від 26.09.2019 року № 1766,

- пояснення Третьої особи від 19.09.2019 року,

пояснення Позивача ОСОБА_1 , допитаної як свідка.

Відсутність обґрунтування Акту від 10.05.2018 року за № 04-21/3 ревізії фінансово - господарської діяльності Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» за період 01.01.2015 року по 31.01.2018 року, проведеної Західним офісом Держаудитслужби, Колективним договором між адміністрацією та трудовим колективом Комунального підприємства «Львівська станція швидкої медичної допомоги» на 2010 - 2013 року, затвердженим конференцією трудового колективу 11 березня 2010 року і зареєстрованим департаментом економічної політики Львівської міської ради 12 квітня 2010 року за реєстровим номером 95.

Цю фактичну обставину визнають сторони по справі та Третя особа та підтверджується доказами:

- текст вказаного Акту від 10.05.2018 року за № 04-21/3,

- пояснення Позивача ОСОБА_1 , допитаної як свідка, показання свідка ОСОБА_5

Наявність обґрунтування Акту від 10.05.2018 року за № 04-21/3 ревізії фінансово - господарської діяльності Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» за період 01.01.2015 року по 31.01.2018 року, проведеної Західним офісом Держаудитслужби, Колективним договором між адміністрацією та трудовим колективом Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» (при цьому в Акті від 10.05.2018 року за № 04-21/3 зазначено: «Іншого колективного договору ревізії не представлено», стор. 27 Акту).

Цю фактичну обставину визнають сторони по справі та Третя особа та підтверджується доказами:

- текст вказаного Акту від 10.05.2018 року за № 04-21/3,

- пояснення Позивача ОСОБА_1 , допитаної як свідка, покази свідка ОСОБА_5 .

8.13. Про зміну істотних умов праці (припинення виплати оспорюваної надбавки) Відповідач (роботодавець) не попереджав Позивача (працівника) завчасно.

Цю фактичну обставину визнають сторони по справі та Третя особа.

Докази: пояснення Позивача ОСОБА_1 , допитаної як свідка.

11 грудня 2015 року рішенням атестаційної комісії при Департаменті охорони здоров`я Львівської обласної державної адміністрації і наказом по Департаменту охорони здоров`я Львівської обласної державної адміністрації від 11 грудня 2015 року № 1042-к Позивачеві ОСОБА_1 була підтверджена кваліфікація лікаря медицини невідкладних станів вищої категорії, посвідчення № НОМЕР_1 , яке дійсне до 11 грудня 2020 року.

Цю фактичну обставину визнають сторони по справі та Третя особа та підтверджується доказами:

- посвідчення № 1042-к/20, яке дійсне до 11 грудня 2020 року,

- пояснення Позивача ОСОБА_1 , допитаної як свідка.

Посадовою інструкцією Позивача (пункт 1.5), яка затверджена роботодавцем (Відповідачем), зокрема, передбачено: «1.5. При потребі лікар … може бути переміщений в будь-який час на роботу в оперативний відділ (диспетчерську), на виїзну бригаду швидкої медичної допомоги відповідного профілю, затриманий після закінчення зміни для продовження роботи в разі виникнення надзвичайної ситуації».

Цю фактичну обставину визнають сторони по справі та Третя особа та підтверджується доказами: поясненнями ОСОБА_1 , допитаної як свідка.

У судовому засіданні було допитано позивача ОСОБА_1 у якості свідка, яка надала суду пояснення та підтвердила все викладене в позовній заяві.

У судовому засіданні було допитано ОСОБА_5 , як свідка заступника начальника відділу контролю у соціальній галузі Західного офісу Державної аудиторської служби України, який суду показав наступне.

10 травня 2018 року було складено Акт за № 04-21/3 ревізії фінансово - господарської діяльності Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» за період 01.01.2015 року по 31.01.2018 року. Цей Акт було обґрунтовано Колективним договором між адміністрацією та трудовим колективом Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» (при цьому в Акті від 10.05.2018 року за № 04-21/3 зазначено: «Іншого колективного договору ревізії не представлено», стор. 27 Акту). Факт виплати надбавки за безперервний стаж роботи Позивачеві ОСОБА_1 ревізорами було розцінено як виплата, що не відповідає Умовам оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України від 05.10.2005 № 308/519 «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення». Частина 6 пункту 4.1.1 розділу 4 вищенаведеного наказу № 308/519 встановлює, що оспорювана надбавка за тривалість безперервної роботи має виплачуватись виключно лікарям виїзних бригад, а Позивач ОСОБА_1 такої посади не обіймала. Колективний договір між адміністрацією та трудовим колективом Комунального підприємства «Львівська станція швидкої медичної допомоги» на 2010 - 2013 року, затверджений конференцією трудового колективу 11 березня 2010 року і зареєстрований департаментом економічної політики Львівської міської ради 12 квітня 2010 року за реєстровим номером 95, ревізорам не надавався, а тому й до уваги ревізорами не брався. Нарахування виплати заробітної плати Позивачеві ОСОБА_1 здійснювалось Комунальним закладом Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» згідно тарифікаційних списків, які було складено Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Львівська станція швидкої медичної допомоги», заробітна плата Позивача ОСОБА_1 при переході з Комунального підприємства Львівської обласної ради «Львівська станція швидкої медичної допомоги» до Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» не змінювалась, що підтверджується поясненнями членів тарифікаційної комісії від 07.05.2019 року, про що зазначено в Акті за № 04-21/3 ревізії фінансово - господарської діяльності Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» за період 01.01.2015 року по 31.01.2018 року.

У судовому засіданні було допитано ОСОБА_6 у якості свідка, який пояснив суду, що із позивачем та третьою особою перебуває в робочих стосунках. Зазначив, що ОСОБА_7 зверталась до профспілки, із клопотанням щодо колективного договору, який підписаний від імені колективу, мною, як головою профспілки.

Позиція суду та оцінка доводів учасників справи:

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи повно та всебічно, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, та заперечення об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, які були досліджені в судовому засіданні, що мають значення для вирішення справи по суті, допитавши свідків, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

За змістом ст. ст.12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Статтею 43 Конституції України від 28 червня 1996 року (із змінами, внесеними згідно із Законами № 2222-IV від 08.12.2004, ВВР, 2005, № 2, ст.44, № 2952-VI від 01.02.2011, ВВР, 2011, № 10, ст.68, № 586-VII від 19.09.2013, ВВР, 2014, № 11, ст.142, № 742-VII від 21.02.2014, ВВР, 2014, № 11, ст.143, № 1401-VIII від 02.06.2016, ВВР, 2016, № 28, ст.532, № 2680-VIII від 07.02.2019), яка встановлює, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується;

Статтею 1, 2, 6 Конвенції про захист заробітної плати N 95 (ратифікована 04.08.1961 р.), яка є частиною національного законодавства України, якими, зокрема, встановлено: термін «заробітна плата» означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах, і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити, на підставі письмового або усного договору про наймання послуг, працівникові за працю, яку виконано, чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано, чи має бути надано; ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата; роботодавцеві забороняється обмежувати будь-яким способом свободу працівника розпоряджатися своєю заробітною платою на власний розсуд;

Статтею 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (із змінами, внесеними згідно із Законами N551-XIV від 24.03.99, ВВР, 1999, N22-23, ст.197, N1420-IV від 03.02.2004, ВВР, 2005, N3, ст.76, N3436-IV від 09.02.2006, ВВР, 2006, N26, ст.216), яка у пункті 2 встановлює наступне: «2. Ніхто не може бути присилуваний виконувати примусову чи обов`язкову працю»;

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відповідно до якої кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права;

Статтею Кодексу законів про працю України, яка встановлює, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього (стаття 4 із змінами, внесеними згідно із Законами № 871-12 від 20.03.91, № 263/95-ВР від 05.07.95);

Статтею 9 Кодексу законів про працю України, яка встановлює, що умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно з законодавством України про працю, є недійсними (cтаття 9 із змінами, внесеними згідно з Указом ПВР № 5938-11 від 27.05.88; Законами № 871-12 від 20.03.91, № 263/95-ВР від 05.07.95);

Статтею 10 Кодексу законів про працю України про те, що колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів (стаття 10 із змінами, внесеними згідно з Указами ПВР № 4617-10 від 24.01.83, № 8474-10 від 27.02.83, № 5938-11 від 27.05.88; Законом № 3693-12 від 15.12.93);

Статтею 18 Кодексу законів про працю України, яка встановлює, що Положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємства, установи, організації незалежно від того, чи є вони членами професійної спілки, і є обов`язковими як для власника або уповноваженого ним органу, так і для працівників підприємства, установи, організації (стаття 18 із змінами, внесеними згідно з Указом ПВР № 4617-10 від 24.01.83; Законом № 3693-12 від 15.12.93);

Частиною третьою статті 32 Кодексу законів про працю України, яка встановлює, що у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці;

Абзацем першим частини першої статті 1 Закону України від 22 червня 2012 року № 5026-VI «Про організації роботодавців, їх об`єднання, права і гарантії їх діяльності» (зі змінами, внесеними згідно із Законами № 1197-VII від 10.04.2014, ВВР, 2014, № 24, ст.883, № 1556-VII від 01.07.2014, ВВР, 2014, № 37-38, ст.2004, № 835-VIII від 26.11.2015, ВВР, 2016, № 2, ст.17, № 1666-VIII від 06.10.2016, ВВР, 2016, № 47, ст.800), про те, що: роботодавець - юридична особа (підприємство, установа, організація) або фізична особа - підприємець, яка в межах трудових відносин використовує працю фізичних осіб;

Частиною першою статті 21 Кодексу законів про працю України, затвердженим Законом № 322-VIII від 10.12.71 ВВР, 1971, додаток до № 50, ст. 375 (зі всіма змінами, внесеними Законами України, включаючи останні, на день подачі цієї позовної заяви, зміни, які внесені Законом № 2542-VIII від 18.09.2018, ВВР, 2018, № 42, ст.332), яка визначає наступне поняття трудового договору: трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін;

Статтею 1 Закону України від 01 липня 1993 року № 3356-XII «Про колективні договори і угоди», яка передбачає, що колективний договір, угода укладаються на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів працівників та роботодавців;

Статтею 5 Закону України від 01 липня 1993 року № 3356-XII «Про колективні договори і угоди», яка встановлює співвідношення законодавства і колективного договору, угоди, трудового договору і встановлює наступне: умови колективних договорів і угод, укладених відповідно до чинного законодавства, є обов`язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали; умови колективних договорів або угод, що погіршують порівняно з чинним законодавством становище працівників, є недійсними, і забороняється включати їх до договорів і угод; забороняється включати до трудових договорів умови, що погіршують становище працівників порівняно з чинним законодавством, колективними договорами та угодами;

Статтею 7 Закону України від 01 липня 1993 року № 3356-XII «Про колективні договори і угоди», яка передбачає, зокрема, наступне: у колективному договорі встановлюються взаємні зобов`язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема: нормування і оплати праці, встановлення форми, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.);

Статтею 9 Закону України від 01 липня 1993 року № 3356-XII «Про колективні договори і угоди» (в редакції Закону № 5458-VI від 16.10.2012), встановлює, зокрема, наступне: положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємств незалежно від того, чи є вони членами профспілки, і є обов`язковими як для роботодавця, так і для працівників підприємства. Положення генеральної, галузевої (міжгалузевої), територіальної угод діють безпосередньо і є обов`язковими для всіх суб`єктів, що перебувають у сфері дії сторін, які підписали угоду; колективний договір, угода набирають чинності з дня їх підписання представниками сторін або з дня, зазначеного у колективному договорі, угоді; після закінчення строку дії колективний договір, угода продовжує діяти до того часу, поки сторони не укладуть новий або не переглянуть чинний, якщо інше не передбачено договором, угодою; колективний договір, угода зберігають чинність у разі зміни складу, структури, найменування роботодавця, від імені якого укладено цей договір, угоду; у разі реорганізації підприємства колективний договір зберігає чинність протягом строку, на який його укладено, або може бути переглянутий за згодою сторін;

Статтею 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці», яка встановлює структуру заробітної плати і, зокрема, передбачає наступне: додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій;

Статтею 5 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці», яка, зокрема, встановлює, що організація оплати праці здійснюється на підставі: законодавчих та інших нормативних актів; генеральної угоди на національному рівні; галузевих (міжгалузевих), територіальних угод; колективних договорів; трудових договорів; грантів;

Статтею 8 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці», якою, зокрема, передбачено, що держава здійснює регулювання оплати праці працівників підприємств усіх форм власності шляхом встановлення розміру мінімальної заробітної плати та інших державних норм і гарантій, встановлення умов і розмірів оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, працівників підприємств, установ та організацій, що фінансуються чи дотуються з бюджету, а також шляхом оподаткування доходів працівників; Умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України (згідно із Законом № 3258-VI від 21.04.2011, Законом № 2453-VI від 07.07.2010);

Статтею 21 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці», що встановлює наступне: працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору;

Статтею 25 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці», яка, забороняє обмеження працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, встановлюючи наступні правила: забороняється будь-яким способом обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, крім випадків, передбачених законодавством; забороняються відрахування із заробітної плати, метою яких є пряма чи непряма сплата працівником роботодавцю чи будь-якому посередникові за одержання або збереження роботи;

Статтею 202 Цивільного кодексу України, яка визначає поняття правочину;

Статтею 204 Цивільного кодексу України, яка встановлює презумпцію правомірності правочину;

Статтею 203 Цивільного кодексу України, яка встановлює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину;

Умовами оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, затвердженими наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України від 05.10.2005 № 308/519 «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення»

Суд не може взяти до відома доводи Відповідача, яким він заперечує позовні вимоги, про те, що Колективний договір між адміністрацією та трудовим колективом Комунального підприємства «Львівська станція швидкої медичної допомоги» на 2010 - 2013 року, затверджений конференцією трудового колективу 11 березня 2010 року і зареєстрований департаментом економічної політики Львівської міської ради 12 квітня 2010 року за реєстровим номером 95, не застосувався Відповідачем в частині виплати надбавки за безперервний стаж роботи Позивачеві ОСОБА_1 у період з лютого 2018 року по березень 2019 року з тієї підстави, що цей колективний договір не відповідав чинному законодавству (пп. 4.1.1, 4.1.1.6, 12 розділу 4 «Надбавки» Умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України від 05.10.2005 № 308/519 «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення»), що було встановлено Актом від 10.05.2018 року за № 04-21/3 ревізії фінансово - господарської діяльності Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» за період 01.01.2015 року по 31.01.2018 року з наступних підстав:

Колективний договір між адміністрацією та трудовим колективом Комунального підприємства «Львівська станція швидкої медичної допомоги» на 2010 - 2013 року, затверджений конференцією трудового колективу 11 березня 2010 року і зареєстрований департаментом економічної політики Львівської міської ради 12 квітня 2010 року за реєстровим номером 95, виконувався Відповідачем з моменту правонаступництва у трудових правовідносинах між Позивачем та Відповідачем до лютого 2018 року і після березня 2019 року і це встановлений судом юридичний факт, що визнається сторонами по справі.

На думку суду Відповідач не вжив жодних заходів, спрямованих на зміну умов Колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом Комунального підприємства «Львівська станція швидкої медичної допомоги» на 2010 - 2013 року, затвердженого конференцією трудового колективу 11 березня 2010 року і зареєстрованого департаментом економічної політики Львівської міської ради 12 квітня 2010 року за реєстровим номером 95. Суд звертає увагу, що у відзиві на позовну заяву представником Відповідача висловлений лише «сумнів щодо його обов`язковості для сторін».

Відповідач не попереджав Позивача ОСОБА_1 про зміну істотних умов праці в частині виплати надбавки за безперервний стаж роботи за два місяці як того вимагає закон.

Суд критично оцінює письмовий доказ, а саме наказ генерального директора Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Похмурського Володимира Васильовича від 22.02.2018 року № 151-К «Про виплату матеріальної допомоги, зупинення виплат», який у пункті 3 передбачає зупинити з лютого 2018 року виплату надбавки за тривалість безперервної роботи лікарям для надання консультацій по телефону Позивачеві ОСОБА_1 , оскільки Відповідачем не надано жодних доказів факту ознайомлення ОСОБА_1 з цим наказом, це з одного боку, а, з іншого боку, Відповідачем 04 червня 2018 року видано наказ генерального директора Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Похмурського Володимира Васильовича (Третьої особи по даній справі) за № 424-к «Про призупинення виплати надбавки», який, по суті, дублював положення вищенаведеного наказу від 22.02.2018 року № 151-К «Про виплату матеріальної допомоги, зупинення виплат» і з цим наказом ОСОБА_1 була ознайомлена.

Акт від 10.05.2018 року за № 04-21/3 ревізії фінансово - господарської діяльності Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» за період 01.01.2015 року по 31.01.2018 року, проведеної Західним офісом Держаудитслужби, обґрунтований Колективним договором між адміністрацією та трудовим колективом Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» (при цьому в Акті від 10.05.2018 року за № 04-21/3 зазначено: «Іншого колективного договору ревізії не представлено», стор. 27 Акту), тобто Відповідач не надав службовим особам Державної аудиторської служби України, які проводили вказану ревізію, Колективний договір між адміністрацією та трудовим колективом Комунального підприємства «Львівська станція швидкої медичної допомоги» на 2010 - 2013 року, затверджений конференцією трудового колективу 11 березня 2010 року і зареєстрований департаментом економічної політики Львівської міської ради 12 квітня 2010 року за реєстровим номером 95, а саме цей Колективний договір між адміністрацією та трудовим колективом Комунального підприємства «Львівська станція швидкої медичної допомоги» на 2010 - 2013 року, затверджений конференцією трудового колективу 11 березня 2010 року і зареєстрований департаментом економічної політики Львівської міської ради 12 квітня 2010 року за реєстровим номером 95, визначав істотні умови оплати праці (в частині виплати оспорюваної надбавки) ОСОБА_1 з моменту його прийняття і до моменту, коли у лютому 2018 року Відповідачем було припинено виплату вказаної надбавки ОСОБА_1 , а також у березні і надалі з березня 2019 року - коли Відповідачем було відновлено виплату оспорюваної надбавки ОСОБА_1 .

На думку суду, Відповідачем не вжито дієвих заходів щодо стягнення з ОСОБА_1 коштів, які були їй раніше виплачені в якості оспорюваної надбавки, після того, як у лютому 2018 році виплата надбавки була припинена, що свідчить про невизначену правову позицію Відповідача у цьому питанні, що також підтверджується й висловленими сумнівами представника Відповідача щодо обов`язковості для сторін умов Колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом Комунального підприємства «Львівська станція швидкої медичної допомоги» на 2010 - 2013 року, затвердженого конференцією трудового колективу 11 березня 2010 року і зареєстрованого департаментом економічної політики Львівської міської ради 12 квітня 2010 року за реєстровим номером 95.

Колективний договір може встановлювати додаткові, порівняно з чинним законодавством, гарантії для найманих працівників з огляду на принципи та правила договірного регулювання трудових відносин, закладених актами чинного законодавства про працю.

За змістом статті 202 Цивільного кодексу України колективний договір є двостороннім правочином, для якого слід застосовувати загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

На думку суду, Відповідачем не надано належних доказів про недійсність Колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом Комунального підприємства «Львівська станція швидкої медичної допомоги» на 2010 - 2013 року, затверджений конференцією трудового колективу 11 березня 2010 року і зареєстрований департаментом економічної політики Львівської міської ради 12 квітня 2010 року за реєстровим номером 95 з будь-яких мотивів його протиправності ні в силу закону, ні в силу рішення суду. При цьому суд виходить з презумпції правомірності правочину (Колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом Комунального підприємства «Львівська станція швидкої медичної допомоги» на 2010 - 2013 року, затвердженого конференцією трудового колективу 11 березня 2010 року і зареєстрованого департаментом економічної політики Львівської міської ради 12 квітня 2010 року за реєстровим номером 95), яка встановлена статтею 204 Цивільного кодексу України.

Суду також не надано доказів, що зміст правочину (Колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом Комунального підприємства «Львівська станція швидкої медичної допомоги» на 2010 - 2013 року, затвердженого конференцією трудового колективу 11 березня 2010 року і зареєстрованого департаментом економічної політики Львівської міської ради 12 квітня 2010 року за реєстровим номером 95) суперечить загальним вимогам, встановленим статтею 203 Цивільного кодексу України.

Суд враховує пункт 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочину недійсним»: правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Судом відхилено доводи Відповідача про те, що трудова діяльність ОСОБА_1 протягом періоду часу, що виявився спірним за цією справою з огляду на невиплату оспорюваної надбавки, не була пов`язана безпосередньо з її виїздом до пацієнта, з огляду на положення пункту 1.5 посадової інструкції Позивача, який передбачає наступне: «1.5. При потребі лікар … може бути переміщений в будь-який час на роботу в оперативний відділ (диспетчерську), на виїзну бригаду швидкої медичної допомоги відповідного профілю, затриманий після закінчення зміни для продовження роботи в разі виникнення надзвичайної ситуації», що означає обов`язок Позивача на першу вимогу роботодавця (Відповідача) надавати медичну допомогу як з виїздом до пацієнта, так й в умовах диспетчерської по телефону (без безпосереднього виїзду до пацієнта); за чинним законодавством про працю правовий режим «переміщення працівника» не означає зміну істотних умов його праці, а, отже, переміщення не може тягнути за собою й зміни в істотних умовах оплати такої праці.

Суд відхиляє доводи Відповідача і Третьої особи, якими вони заперечують проти позову з тих мотивів, що виплата надбавки Відповідачем була припинена за усною рекомендацію службових осіб Західного офісу Державної аудиторської служби України, які проводили ревізію фінансово-господарської діяльності Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» за період 01.01.2015 року по 31.01.2018 року, про що складено Акт від 10.05.2018 року за № 04-21/3, з огляду на Положення про Державну аудиторську службу України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2016 року № 43, яким такі усні рекомендації не передбачені, а також виходячи з відсутності будь-яких інших доказів, що надані суду, які доказують фактичну наявність такої усної рекомендації та визначають її правове значення для Відповідача.

Суд погоджується з доводами Позивача, якими обґрунтовані позовні вимоги, з огляду на таке.

Первинна профспілкова організації Комунальної Львівської станції швидкої медичної допомоги (ідентифікаційний код юридичної особи: 26360306; місцезнаходження: 79059, Львівська обл., місто Львів, вулиця Пилипа Орлика, будинок 6), як сторона Колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом Комунального підприємства «Львівська станція швидкої медичної допомоги» на 2010 - 2013 року, затвердженого конференцією трудового колективу 11 березня 2010 року і зареєстрованого департаментом економічної політики Львівської міської ради 12 квітня 2010 року за реєстровим номером 95, повідомила (лист від 11 липня 2019 року вих. № 3/о) на заяву ОСОБА_1 (від 08 липня 2019 року вих. № 4) «Щодо чинності колективного договору», зокрема, наступні відомості про те, що поширюється дія Колективного договору на роботодавця Позивача ОСОБА_1 Комунальний заклад Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» (ідентифікаційний код юридичної особи: 34167494; місцезнаходження: 79059, Львівська обл., місто Львів, вулиця І. Миколайчука, будинок 9) з дня припинення Комунального підприємства Львівської обласної ради «Львівська станція швидкої медичної допомоги» (дата запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 11.08.2017; номер запису: 0015603), по сьогоднішній день; немає жодних відомостей про те, що власник Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» (ідентифікаційний код юридичної особи: 34167494; місцезнаходження: 79059, Львівська обл., місто Львів, вулиця І. Миколайчука, будинок 9) або уповноважений ним орган звертався до суду або до будь-яких інших органів державної влади з приводу внесення змін та доповнень до Колективного договору чи його скасування в частині наступних норм Колективного договору а саме: - пункту 8.2 Колективного договору, яким встановлено наступне: «Надбавка за тривалість безперервної роботи на виїздній бригаді та роботу у нічний час

8.2. Надбавка за безперервний стаж роботи до 60 % окладу (від 3 5 років 20%; від 5 7 років 40 %; більше 7 років 60 %)», та/або- Додатку № 11-а вказаного Колективного договору, яким встановлений Перелік посад працівників, за якими зберігаються надбавки за безперервний стаж роботи при переході з виїзної бригади в центральну диспетчерську. Цим Переліком передбачено наступні посади:1. Завідувач центральною диспетчерською,2. Старший лікар зміни,3. Лікар медицини невідкладних станів з надання консультацій по телефону «Довіри»,4. Фельдшер (медсестра) з прийому викликів та передачі їх виїзним бригадам.

Відповідно до положень статті 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України

Обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Таким чином, доводи позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Суд виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України

Фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розподіл судових витрат між сторонами:

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у розмірі: 4 762 / чотири тисячі сімсот шістдесят дві / гривні 45 коп. (т. 1 а.с. 1).

У зв`язку із задоволенням позовних вимог понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, а саме, судовий збір підлягає стягненню у розмірі: 4 762 / чотири тисячі сімсот шістдесят дві / гривні 45 коп. на користь позивача.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України Витрати на професійну правничу допомогу

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Позивачем надано підтвердження про витрати на професійну правову допомогу у розмірі: 8 162 / вісім тисяч сто шістдесят дві / гривні 45 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись:

ЗУ «Про оплату праці», КЗпП України,

ст.ст. 202, 203, 204 ЦК України,

ст.ст. 10, 12, 76-81, 137, 141, 258, 263, 265, 266, 354 ЦПК України, -

ухвалив:

Вимоги позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», третя особа ОСОБА_2 про стягнення заробітної плати задовольнити.

Стягнути з Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» (ідентифікаційний код юридичної особи 34167494, місцезнаходження: 79059, Львівська обл., м. Львів, вул. І. Миколайчука, буд. 9) на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі: 34 249 /тридцять чотири тисячі двісті сорок дев`ять / гривень 80 коп.

Стягнути з Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» (ідентифікаційний код юридичної особи 34167494, місцезнаходження: 79059, Львівська обл., м. Львів, вул. І. Миколайчука, буд. 9) на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу у розмірі: 8 162 / вісім тисяч сто шістдесят дві / гривні 45 коп.

Стягнути з Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» (ідентифікаційний код юридичної особи 34167494, місцезнаходження: 79059, Львівська обл., м. Львів, вул. І. Миколайчука, буд. 9) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі: 4 762 / чотири тисячі сімсот шістдесят дві / гривні 45 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а саме до Львівського апеляційного суду.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд м. Львова.

У разі проголошення тільки скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення, учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення видаються копії скороченого судового рішення.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання - в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса в особи відсутня.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, такий строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України

- http://sh.lv.court.gov.ua/sud1328/.

Повний текст рішення складено 01 березня 2021 року.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , місце проживання: зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», ідентифікаційний код юридичної особи 34167494, юридична адреса: 82540, Львівська обл., Турківський р-н., с. Завадівка, вул. Військове містечко, буд. 8а, фактичне місцезнаходження: 79059, м. Львів, вул. І. Миколайчука, буд. 9.

СуддяО. Ф. Федорова