справа №619/2143/21
провадження №2/619/947/21
РІШЕННЯ

іменем України

08 липня 2021 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіБолибока Є.А.
за участю:секретаря судового засіданняШемякіної І.О.

Справа № 619/2143/21

Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження позов про стягнення заборгованості.

Стислий виклад позиції позивача.

06 травня 2021 року ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» звернулося до суду з позовом з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в якому просило стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» грошові кошти у розмірі 75 195,91 грн за прострочення виконання грошового зобов`язання, визначеного заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 06 листопада 2008 року по справі № 2-718/2008, з яких: три проценти річних від простроченої суми 19 685,90 грн, інфляційні втрати 55 510,01 грн.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

20 травня 2021 року після отримання інформації про місце проживання (перебування) відповідача було постановлено ухвалу про відкриття провадження та розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, призначено перше судове засідання на 09 год 00 хв 17 червня 2021 року. Також запропоновано відповідачеві подати до суду відзив на позов в строк до 11 червня 2021 року. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив у строк до 14 червня 2021 року. Запропоновано відповідачеві подати до суду в строк до 16 червня 2021 року заперечення, в яких викласти свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення.

17 червня 2021 року у зв`язку з неотриманням відповідачами копії позовної заяви та відсутністю даних про належне повідомлення розгляд справи було відкладено.

У судове засідання 08 липня 2021 року відповідач ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги не визнав повністю, просив відмовити у задоволенні позову та справу розглядати у його відсутність.

У судове засідання 08 липня 2021 року відповідач ОСОБА_2 не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги не визнала повністю, просила відмовити у задоволенні позову та справу розглядати у її відсутність.

У судове засідання 08 липня 2021 року представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій він просив справу розглядати у його відсутність, у разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

11 серпня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційним банком «Надра» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 6/1/2006/840-К/471, згідно з яким банк надав ОСОБА_1 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові Кошті у розмірі 18 200,00 доларів США під 11 % річних строком до 10 серпня 2016.

11 серпня 2006 року між ОСОБА_2 та Відкритим акціонерним товариством Комерційним банком «Надра» було укладено договір поруки № 6/1/2006/840-К/472, відповідно до умов якого поручитель поручається перед кредитором за належне виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань, що витікають з умов кредитного договору № 6/1/2006/840-К/471 від 11.08.2006.

Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 06 листопада 2008 року по справі № 2-718/2008 позов ВАТ КБ «НАДРА» задоволено повністю, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «НАДРА» заборгованість у сумі 31 916, 61 доларів США, що за курсом НБУ станом на 23.11.2007 складає 161 178,88 грн, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 611,79 грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.

19 травня 2020 року між ПАТ КБ «НАДРА» та ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» було укладено Договір № GL3N217258 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ КБ «НАДРА» передав (відступив) ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС», а ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» набув право вимоги, згідно реєстру у Додатку № 1, зокрема наступне право вимоги: кредитний договір № 6/1/2006/840-К/471 від 11.08.2006.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 05.10.2020 у справі № 2-718/2008 замінено сторону у виконавчому листі, який виданий 26 грудня 2008 року Дергачівським районним судом Харківської області у справі № 2-718/2008 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства Комерційного банку «Надра» заборгованості у сумі 31 916,61 доларів США, що за курсом НБУ станом на 23.11.2007 складає 161 178,88 гривень, витрат по сплаті судового збору в розмірі 1 611,79 гривень, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 гривень, боржником в якому зазначений ОСОБА_1 з ВАТ КБ «НАДРА» Харківське регіональне управління на ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС».

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 18.11.2020 у справі № 2-718/2008 замінено стягувача ПАТ КБ «Надра» на правонаступника - ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» у виконавчому провадженні по справі № 2-718/2008 за позовом Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «НАДРА» в особі філії ВАТ КБ «НАДРА» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості.

Мотиви суду.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

З 04.02.2011 ВАТ КБ «НАДРА» здійснювало фінансову діяльність, як акціонерне товариство публічного типу. У зв`язку з приведенням статуту у відповідність до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» була проведена державна реєстрація статуту в новій реакції, внаслідок чого найменування Відкрите акціонерне товариство комерційний банк «НАДРА» було змінено на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «НАДРА». ПАТ «Комерційний банк «НАДРА» є правонаступником всіх прав та обов`язків ВАТ КБ «НАДРА». Станом на даний час ПАТ «КБ «НАДРА» перебуває в стані припинення.

19 травня 2020 року між ПАТ КБ «НАДРА» та ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» було укладено Договір № GL3N217258 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ КБ «НАДРА» передав (відступив) ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС», а ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» набув право вимоги, згідно реєстру у Додатку № 1, зокрема наступне право вимоги: кредитний договір № 6/1/2006/840-К/471 від 11.08.2006; договір поруки № 6/1/2006/840-К/472 від 11.08.2006

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати і три проценти річних входять до складу грошового зобов`язання та вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Оскільки заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 06.11.2008, яким стягнуто з відповідачів заборгованість за кредитом, не виконане, то банк має право на отримання компенсаційних виплат, передбачених статтею 625 ЦК України, за час прострочення.

Зазначена позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц (провадження № 14-254цс19).

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 08.11.2019 у справі № 127/15672/16-ц, невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування процентів має компенсаційний характер, адже є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення.

Зазначена позиція підтверджена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц та у постанові від 04.06.2019 у справі №916/190/18.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За положеннями статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 749/106/17 (провадження № 6-1489цс17) та постанові Верховного Суду від 17 травня 2018 року у справі № 643/11742/16-ц (провадження № 61-26879св18).

Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Принцип змагальності прийнято розглядати як основоположний компонент концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що також включає споріднені принципи рівності сторін у процесі та ефективної участі.

Відповідно до статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, серед іншого, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З метою безумовного дотримання цього конституційного принципу статті 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України також гарантують те, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Міжнародні стандарти у сфері судочинства приділяють значну увагу питанням дотримання принципу змагальності судового процесу.

Так, у пункті 30 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи «Щодо якості судових рішень» міститься положення, згідно з яким дотримання принципів змагальності та рівності сторін є необхідними передумовами сприйняття судового рішення як належного сторонами, а також громадськістю.

Зв`язок принципів змагальності та рівності акцентовано також у деяких рішеннях Європейського суду з прав людини.

Так, у справі «Салов проти України» (заява №65518/01, п. 87) Суд зробив висновок, що принцип рівності сторін у процесі є лише одним з елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду, яке також включає фундаментальний принцип змагальності процесу («Руїс-Матеос проти Іспанії» (Ruiz-Mateos v. Spain), заява №12952/87, п. 63).

У справі «Лазаренко та інші проти України» (№70329/12, п. 37) Суд нагадує, що принцип змагальності та принцип рівності сторін, які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Крім того, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, невід`ємними частинами права на суд необхідно розглядати, зокрема, такі вимоги, як змагальність процесу (Екбатані проти Швеції (Ekbatani v. Sweden), заява №10563/83, п. 24-33) та право на ефективну участь (T. проти Сполученого Королівства (T. v. the United Kingdom), заява №24724/94, п. 83-89).

Таким чином, принцип змагальності спільно з принципом рівності є одним з основних елементів поняття «право на справедливий суд», що гарантоване Конвенцією.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України» (заява №4241/03, п. 50), в аспекті змагальності, наголошується на тому, що оцінка доказів є компетенцією національних судів і Суд не підмінятиме власною точкою зору оцінку фактів, яку їм було надано в межах національного провадження, гарантуючи право на справедливий судовий розгляд; стаття 6 Конвенції, в той же час, не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або способів їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами. Аналогічна позиція також міститься у рішенні в справі «Олюджіч проти Хорватії» (Olujic v Croatia), №22330/05, п. 77).

В інших рішеннях цього Суду сформовані такі підходи до розуміння принципу змагальності: згідно зі статтею 19 Конвенції обов`язок Суду полягає у забезпеченні дотримання зобов`язання, що здійснюються Договірними сторонами Конвенції, зокрема, його функція не стосується фактів чи законів, які враховані національним судом, якщо тільки вони не порушили прав та свобод, захищених Конвенцією; Суд не може погодитися принципово та абстрактно з тим, щоб незаконно отримані докази можуть бути допустимими («Schenk v. Switzerland, заява №10862/84, п.п 45-46; «Garcia Ruiz v. Spain», заява №30544/96, п. 28; Spang v. Switzerland, №45228/99, п. 32); Суд повторює, що він не уповноважений замінювати свою оцінку фактичних обставин, зроблену національними судовими органами, проте відповідно до прецедентної практики Суду вимога справедливості судового розгляду включає дослідження способу, у який було отримано та представлено докази; завдання Суду, серед іншого, установити, чи провадження в цілому, включно зі способом отримання і представлення доказів, було справедливим у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції («Домбо Беєер B. V. проти Нідерландів» (Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands), заява №14448/88, п. 31).

Відповідачами на надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження погашення заборгованості.

Отже, суд дійшов висновку про наявність правових підстав про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» грошових коштів за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Згідно з п. 15.5 ч.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 12, 13, 81, 83, 89, 258, 259, 263-265, 268, 351, 352, 354, пунктом 15.5 ч.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» грошові кошти у розмірі 75 195,91 грн за прострочення виконання грошового зобов`язання, визначеного заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 06 листопада 2008 року по справі № 2- 718/2008, з яких: три проценти річних від простроченої суми 19 685,90 грн, інфляційні втрати 55 510,01 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» судові витрати у розмірі 1 135,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС» судові витрати у розмірі 1 135,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ТОВ «ЄВРОПАРТНЕР ФІНАНС», місцезнаходження: 61058, м. Харків, вул. Чичибабіна, 7; код в .

Відповідач: ОСОБА_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 08 липня 2021 року.

Суддя Є. А. Болибок