Справа №652/292/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2021 року Високопільський районний суд Херсонської області у складі:
головуючого-судді Дригваль В.М.,
за участю секретаря Гапич В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в смт Високопілля, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
До Високопільського районного суду Херсонської області звернулася ОСОБА_1 із позовною завою до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,зазначивши у позовній заяві про те, що вона, на підставі договору дарування, є власником будинку АДРЕСА_1 , де зареєстровані: вона, ОСОБА_1 , колишній чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований 28.04.2011 року), син- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак колишній чоловік ОСОБА_2 у житловому будинку не проживає, не сплачує комунальні платежі, в утриманні будинку та його ремонті участі не приймає та вибув на проживання до іншого населеного пункту. Просить суд, уточнивши позовні вимоги відповідною заявою (а.с.26) визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 , який належить їй на праві приватної власності.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, надавши заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить суд їх задовольнити та провести розгляд справи у її відсутності. Не заперечує проти заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення у разі відсутності відповідача (а.с.28).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув двічі, на 16.06.2021 року та на 08.07.2021 року, оскільки за місцем реєстрації відсутній, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України, про що свідчить публікація на офіційному веб-сайті судової влади України, а саме Високопільського районного суду Херсонської області, (а.с.31 на звороті, а.с.35 на звороті) та яке розміщене за десять днів до відповідного судового засідання. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надано. Як не надано і відзиву на позовну заяву, а тому суд розглядає справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.За таких обставин суд вважає причину неявки в судове засідання відповідача не поважною та за можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.280-282 ЦПК України, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ст.211 ЦПК України, ч.3. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
За таких обставин, відповідно до вимог ст.247 ЦПК України, ч.2… У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, а саме:
- Із копії Договору дарування житлового будинку витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.4-7) з`ясовано, що ОСОБА_1 належить на праві приватної власності житловий будинок загальною площею 84.3 кв.м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на житловий будинок набуто відповідно до договору дарування від 18.10.2013 року, посвідченого державним нотаріусом Високопільської державної нотаріальної контори.
- Із копії рішення Високопільського районного суду Херсонської області від 28.01.2021 року (а.с.8) з`ясовано, що за рішенням суду шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано. Рішення набрало законної сили 28.02.2021 року.
- Із довідки про склад сім`ї та реєстрацію від 30.03.2021 року (а.с.9) з`ясовано, що ОСОБА_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є власником житлового будинку. За даною адресою зареєстрований син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований, але не проживає колишній чоловік ОСОБА_2 , що також підтверджується довідкою виданою виконкомом Кочубеївської сільської ради ОТГ Херсонської області від 25.05.2021 року (а.с.27), в якій факт не проживання відповідача за вказаною вище адресою з серпня місяця 2020 року, підтверджують сусіди ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_5 ( АДРЕСА_3 )
- Із копії паспорту громадянина України (а.с.10) вбачається, що ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , в с.Кочубеївка Високопільського району Херсонської області, зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 та має ІПН НОМЕР_1 (а.с.11).
- Із копії паспорту громадянина України (а.с.12) вбачається, що ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , в смт Архангельське Високопільського району Херсонської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 .
Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до вимог до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до вимог ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно ст.5 ЦПК України, ч.2. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно зі ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст.391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Тому такими діями відповідача порушені права та законні інтереси позивача у справі.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Зазначені норми дають суду підстави дійти висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Підстави втрати права на користування житловим приміщенням регулюються ст.ст.71,72 ЖК України, в разі користування житловим приміщенням в будинках державного і громадського фонду та ст. 405 ЦК України в разі користування майном (житлом) власника.
Житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 є приватною власністю позивача, тому правовідносини між сторонами мають регулюватися відповідними нормами цивільного кодексу України.
Відповідно до вимог ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності понад один рік без поважних причин, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що понад установлений законом строк відповідач ОСОБА_2 у спірному житлі не мешкає, особистих речей у житлі не має, участі у витратах по утриманню житла не приймає, з будь-якими вимогами про усунення перешкод у користуванні житловим будинком в установленому законом порядку не звертався.
Таким чином, враховуючи вище встановлені судом обставини, що свідчать про не проживання відповідача ОСОБА_2 у спірному житловому будинку понад установлений законом строк, та беручи до уваги те, що належними та допустимими доказами відповідачем позовні вимоги не спростовано, а тому відповідача ОСОБА_2 слід визнати таким, що втратив право на користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .
За таких обставин суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із судового збору в 908,00 гривень, сплаченого позивачем при подачі позовної заяви, що підтверджується квитанцією від 05.04.2021 року(а.с.3).
На підставі викладеного, ст.41 Конституції України, ст.ст.5, 16, 316, 317, 319, 321, 383, ст.ст.386, 391, 405 ЦК України, ст.7 Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р., керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 76-79, 81, 95, 141, 281-284, 289 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця в смт.Архангельське Високопільського району Херсонської області, таким, що втратив право на користування житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (ІПН НОМЕР_2 ), уродженця смт Архангельське Високопільського району Херсонської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки с.Кочубеївка Високопільського району Херсонеської області та зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 908 (Дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду, протягом тридцяти днів, починаючи з дня проголошення, чи отримання копії рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду.
Суддя В.М.Дригваль