Ухвала

07 липня 2021 року

м. Київ

справа № 336/4806/17

провадження № 61-10916ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 01 червня 2021 року у справі за позовом Запорізької міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про зобов`язання звільнити земельну ділянку та привести земельну ділянку у стан, що існував до порушення законодавства шляхом знесення гаражу та металевого паркану,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 січня

2018 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Запорізької області від 07 червня 2018 року, позов Запорізької міської ради до

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про зобов`язання звільнити земельну ділянку та привести земельну ділянку у стан, що існував до порушення законодавства, шляхом знесення гаражу та металевого паркану залишено без задоволення.

Постановою Верховного Суду від 15 липня 2020 року касаційну скаргу Запорізької міської ради задоволено частково, постанову Апеляційного суду Запорізької області від 07 червня 2018 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 01 червня 2021 року апеляційну скаргу Запорізької міської ради задоволено, рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 січня 2018 року у цій справі скасовано та ухвалено нове про задоволення позову.

Зобов`язано ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , звільнити земельну ділянку, площею 32 кв. м., що знаходиться біля АДРЕСА_1 з координатами: по червоній лінії № 1(11 333,17) (19396,01); № 2 (11 332,07) (19 395,36); № 3 (11 339,17) (19388,39); № 4 (11 336,83)

(19 385,33); № 5 (11 338,09) (19 383,19); № 6 (11 335,99) (19 380,94);

за межами червоної лінії - № 9 (11 333,57) (19 396,62); № 10 (11 335,48)

(19 394,27); № 11 (11 336,56) (19 394,13); № 12 (11341,77) (19386,68); № 13

(11 340,08) (19 384,60); № 14 (11 342,31) (19382,94) № 15 (11 339,78)

(19 379, 52), на якій розміщено гараж та металевий паркан, та привести земельну ділянку у стан, що існував до порушення законодавства шляхом знесення гаражу та металевого паркану.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

01 липня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Запорізького апеляційного суду від 01 червня 2021 року (надійшла до суду 05 липня

2021 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження

з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення

від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права

у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга ОСОБА_1 не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Так, у касаційній скарзі заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанційнорм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Також, у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 1 816,00 грн, однак це не підтверджує сплату судового збору

у встановленому розмірі.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності

01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Запорізька міська рада звернулася до суду з позовом у 2017 році.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою-підприємцем, ставка судового збору становить один розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Станом на 01 січня 2017 року прожитковий мінімуму для працездатних осіб становив 1 600,00 грн.

Запорізька міська рада заявляла до суду першої інстанції дві позовні вимоги немайнового характеру. Таким чином, заявнику необхідно доплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 4 584,00 грн (судовий збір за подачу касаційної скарги за дві позовні вимоги немайнового характеру - (1 600,00*2)*200%=6 400,00 грн; сплачено судового збору - 1 816,00 грн; доплата судового збору складає -

6 400,00-1 816,00=4 584,00 грн).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК

у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055»).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 01 червня 2021 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали до 06 серпня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць