ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«08» липня 2021 року м. Херсон

Справа № 766/17333/20 Провадження № 22-ц/819/1333/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя доповідач)Воронцової Л. П.
суддів:Ігнатенко П. Я.,
Полікарпової О. М.
секретарЛитвиненко В. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дісплей-Плюс» на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Войцеховської Я. В. від 20 травня 2021 року у справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дісплей-Плюс» на дії приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Манікіна Дмитра Сергійовича,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Дісплей-Плюс» звернулося з вище зазначеною скаргою до суду, посилаючись на те, що на адресу Товариства надійшли листи приватного виконавця Виконавчого округу Херсонської області Манікіна Дмитра Сергійовича №№ 7922, 7943, 7944 від 21 жовтня 2020 року з доданими до них копіями постанов про відкриття виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 21 жовтня 2020 року ВП № 63362315.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 230461819 від 30 жовтня 2020 року, йому стало відомо, що приватним виконавцем Манікіним Д. С. накладено арешт на нерухоме майно Товариства.

30 жовтня 2020 року відповідальні працівники банківських установ повідомили його, що приватним виконавцем Манікіним Д. С. арештовані всі належні Товариству грошові кошти на банківських рахунках.

Скаржник вважав, що усі вище зазначені постанови приватного виконавця Манікіна Д. С. щодо Товариства є неправомірними та такими, що порушують його законні права, свободи та інтереси, тому підлягають скасуванню в судовому порядку.

Так, у постанові про відкриття виконавчого провадження від 21 жовтня 2020 року зазначено, що виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого листа № 667/1646/14-ц, однак 05 березня 2015 року на підставі вище зазначеного виконавчого листа, постановою головного державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління у Херсонській області вже відкрито виконавче провадження № 46731701.

Постановою державного виконавця Суворовського РВ ДВС від 10 березня 2015 року ВП «46731701 накладено арешт на все майно Товариства в межах суми боргу 1 846 996,96 грн, що підтверджується записом про обтяження № 8990846, що міститься в Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо суб`єкта.

Постановою головного державного виконавця Суворовського РВ ДВС м. Херсона у Херсонській області від 22 січня 2018 року ВП №46731701 прийнято рішення про повернення виконавчого документа стягувачу.

Скаржник вважав, що відкриття і здійснення двох окремих виконавчих проваджень на підставі одного і того ж виконавчого документа чинним законодавством України не передбачено, тому винесення 21 жовтня 2020 року приватним виконавцем Манікіним Д. С. постанови про відкриття виконавчого провадження № 63362315 за виконавчим листом № 667/1646/14 неправомірне та підлягає скасуванню в порядку ч. 2 ст. 451 ЦПК України.

Правовим наслідком визнання судом вище зазначеної постанови незаконною буде необхідність визнання неправомірними і скасування всіх послідуючих постанов приватного виконавця, прийнятих ним в межах неправомірно відкритого виконавчого провадження.

Скаржник просив суд: визнати неправомірними і скасувати постанови приватного виконавця Виконавчого округу Херсонської області Манікіна Дмитра Сергійовича від 21 жовтня 2020 р. про відкриття виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; постанови від 29 жовтня 2020 р. про арешт нерухомого майна, про арешт грошових коштів.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20 травня 2021 року у задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Дисплей-Плюс», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просило ухвалу суду скасувати, постановити нову про задоволення скарги.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначило, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що такого поняття, як завершення виконавчого провадження ЗУ «Про виконавче провадження» не передбачено і повернення виконавчого документу не є підставою визнання виконавчого провадження завершеним; висновок суду про не існування інших відкритих виконавчих проваджень спростовується; ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11 травня 2021 року про заміну стягувача АТ «Кристалбанк» на правонаступника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 46731701.

Представник ТОВ «Дісплей-Плюс» в судове засідання не з`явилося, належним чином повідомлено про місце і час розгляду справи, тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу у його відсутність в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, приватного виконавця Манікіна Д. С., перевіривши доводи апеляційної скарги та відповідність оскаржуваної ухвали вимогам закону, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні скарги ТОВ «Дісплей-Плюс», суд прешої інстанції виходив з того, що на момент винесення постанови ВП №63362315 від 21.10.2020 про відкриття виконавчого провадження, приватним виконавцем Манікіним Д.С. інших відкритих виконавчих проваджень з виконання виконавчого листа № 667/1646/14-ц про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Дісплей-Плюс» заборгованості за кредитним договором № 010/04-02/2126 від 31 березня 2008 року не було; посилання скаржника на існування паралельно двох однакових виконавчих проваджень є безпідставною, оскільки відрите вперше 05.03.2015 року ВП № 46731701 де боржником є ТОВ «Дісплей-Плюс» - завершено згідно постанови головного державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсон ГТУЮ у Херсонській області від 22 січня 2018 року про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.4 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження». Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 26 червня 2014 року позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ТОВ «Дісплей-Плюс» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ТОВ «Дісплей-Плюс» заборгованість за кредитним договором у розмірі 195 928,35 доларів США (що по курсу НБУ становить 1 846 996.96грн.) та 1 827 грн. судових витрат.

13 листопада 2014 року, на підставі вище зазначеного судового рішення, Комсомольський районний суд м. Херсона видав виконавчий лист № 766/1646/14-ц про стягнення з ТОВ «Дісплей-плюс» на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» заборгованості за кредитним договором № 010/04-02/2126 від 31 березня 2008 року у розмірі 195 298,35 доларів США.

05 березня 2015 року ВДВС Суворовського районного управління юстиції у м. Херсон відкрито виконавче провадження №46731701 на підставі виконавчого листа № 766/1646/14-ц /а. с. 12/.

22 січня 2018 року головним державним виконавцем Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсон ГТУЮ у Херсонській області Островським Б.Л, винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу (ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») на підставі п.4 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» із зазначенням, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання в строк до 22 січня 2021 року /а. с. 14/.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24 червня 2019 року, залишеною без змін постановою Херсонського апеляційного суду від 22 жовтня 2019 року, замінено стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на АТ «Кристалбанк».

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19 січня 2021 року задоволена заява акціонерного товариства «Кристалбанк» про видачу дублікату виконавчого листа. Видано дублікат виконавчого листа по цивільній справі № 667/1646/14-ц виданий Комсомольським районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 010/04-02/2126 від 31 березня 2008 року у розмірі 195 298,35 доларів США.

21 жовтня 2020 року приватним виконавцем Виконавчого округу Херсонської області Манікіним Д. С. за заявою стягувача винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №63362315 про стягнення з ТОВ «Дісплей-Плюс» заборгованості за кредитним договором № 010/04-02/2126 від 31 березня 2008 року у сумі 195 925,35 дол. США, що по курсу НБУ дорівнює 1 846 996,96 грн, яка направлена боржнику для виконання /а. с. 4/.

21 жовтня 2020 року та 29 жовтня 2020 року приватний виконавець Манікін Д. С. виніс постанови: про стягнення з боржника основної винагороди, про визначення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження; про арешт нерухомого майна, арешт грошових коштів боржника /а. с. 5-6/.

Відповідно до пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України, визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (частина перша статті 74 Закону).

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 22 січня 2018 року головним державним виконавцем Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсон ГТУЮ у Херсонській області повернуто виконавчий лист № 667/1646/16-ц про стягнення з ТОВ «Дісплей-Плюс» на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» заборгованості стягувачу на підставі п. 4 ч. 1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», що не є підставою відповідно до приписів ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» для закінчення виконавчого провадження.

Згідно ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Аналіз вище зазначених норм права дає підстави дійти висновку, що не може бути розпочате знову закінчене виконавче провадження, оскільки виконавче провадження № 46731701, що перебувало на виконанні у Суворовської ДВС по виконанню виконавчого листа № 667/1646/16-ц від 13 листопада 2014 року не було закінчено, виконавчий лист повернуто стягувачу та роз`яснено право пред`явлення його повторно до 22 січня 2021 року, підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження на підставі заяви стягувача у приватного виконавця Манікіна Д. С. були відсутні.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виносячи постанови від 21 жовтня 2020 року та від 29 жовтня 2020 року про стягнення з боржника основної винагороди, про визначення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження; про арешт нерухомого майна, арешт грошових коштів боржника приватний виконавець Манікін Д. С. діяв у відповідності та у спосіб, передбачені ЗУ «Про виконавче провадження», тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав задоволення скарги ТОВ «Дісплей-Плюс».

Доводи апеляційної скарги про помилковість використання судом поняття «завершення виконавчого провадження» не спростовує висновків суду і до уваги колегії суддів не приймаються.

Посилання у скарзі на помилковість висновку суду про відсутність відкритих виконавчих проваджень з виконання виконавчого листа № 667/1646/14-ц у зв`язку зі здійсненням Херсонським міським судом Херсонської області в ухвалі від 11 травня 2021 року заміни стягувача у виконавчому провадженні, підлягають відхиленню, оскільки Херсонський міський суд Херсонської області у зазначеній ухвалі здійснив заміну стягувача у виконавчому листі № 667/1646/14-ц.

Крім того, така заміна стягувача не свідчить про існування відкритого виконавчого провадження з приводу виконання того ж виконавчого листа.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно з вимогами ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на зазначене, доводи апеляційної скарги ТОВ «Дісплей-Плюс» не ґрунтуються на законі, не містять нові факти чи засоби доказування, висновки суду не спростовують, тому підлягають відхиленню, а ухвала суду залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дісплей-Плюс» залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 20 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Дата складання повного судового рішення 09 липня 2021 року.

Головуючий Л. П. Воронцова

Судді: П. Я. Ігнатенко

О. М. Полікарпова