Справа № 195/985/19
У Х В А Л А

іменем України

09.07.2021 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області Кондус Л.А., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Савел`єва Артема Андрійовича про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору міни недійсним.

Представник позивача, адвокат Савел`єв А.А. звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 5,5900 га., кадастровий номер земельної ділянки: :01:003:0355, розташованої на території Виводівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області.

Клопотання обгрунтовене тим, що земельна ділянка, яка є предметом спору, може бути відчужена на користь інших осіб у зв`язку з прийняттям Закону УКраїни "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обігу земель сільськогосподарського призначення від 31.03.2020 року №552-IX.

Накладення арешту на земельну ділянку є тимчасовим заходом і не обмежить відповідача у правах користуватися майном і не вплине на права та інтереси третіх осіб.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд вважає необхідним вжити захід забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно.

Відповідно дост. 149 ЦПК Українисуд за заявою учасника справи має право вжити передбаченихстаттею 150 цього кодексузаходів забезпечення позову.

Згідно п. 1) ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК Українизабезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися в суд.

Відповідно до роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі, а п. 4 вказаної постанови, передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З матеріалів справи слідує, що позивач просить суд недійсним договір міни укладений між сторонами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Позивач обґрунтував необхідність обрання саме арешту, як виду забезпечення позову, оскільки вважає, що майно може бути відчужене відповідачем на користь іншихх осіб, що призведе до незворотніх наслідків для виконання у подальшому рішення суду.

До того, арешт не позбавлятиме права власності відповідача на майно, а є лише тимчасовим заходом забезпечення позову та полягає у проведенні опису такого майна, та заборони його відчуження на час розгляду справи.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову та розумності, обґрунтованості вимог заявника про забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовних вимог, в тому числі, спроможності заходів, які заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд дійшов висновку, що існує реальна загроза невиконання судового рішення у випадку прийняття його на користь позивача, тому заявлені вимоги про забезпечення позову є обґрунтованими та співмірними позовним вимогам.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 149-152, 157 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника позивача ОСОБА_4 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 5,5900 га, кадастровий номер: :01:003:0355, розташованої на території Виводівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області.

Копію ухвали направити сторонам у справі до відому, та для виконання до Томаківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за адресою: 53500, Дніпропетровська область, Томаківський район, с-ще Томаківка, вул. Лесі Українки, 41.

Відомості відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження»:

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Боржник: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серія НОМЕР_3 , виданий Шевченківським РВ УМВС України в Запорізькій області 06.02.1996 року.

Учасник справи може звернутися до суду з мотивованим клопотанням про скасування заходів забезпечення позову у відповідності до ст. 158 ЦПК України.

Ухвала про забезпечення позову набуває законної сили з дня її постановлення та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та виконується негайно з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження, в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

В залежності від результатів вирішення спору по суті, ухвала про вжиття заходів забезпечення позову діє у строки, встановлені ч. 7-10 ст. 158 ЦПК України.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки з наступного дня після постановлення ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Л.А.Кондус

09.07.2021