Справа № 234/3519/21
Провадження № 2/234/2354/21
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2021 року м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Костюков Д.Г., розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін цивільну справу № 234/3519/21 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), третя особа Краматорська районна державна адміністрація Донецької області (Донецька область, м. Краматорськ, Бул.Машинобудівників, 37), про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначила, що вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Квартира АДРЕСА_3 належить їй та її батькам: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на праві спільної сумісної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 02.12.1999 року. 03.07.2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подарували позивачу 2/3 частки трикімнатної квартири АДРЕСА_3 , що підтверджується договором-дарування, посвідченим приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Соловйовою С.С. Отже на сьогодні, позивач є одноосібною власницею квартири АДРЕСА_3 . В даній квартирі проживає тільки вона, однак, в ній також зареєстрований, але з 2015 року не проживає її батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Таким чином, відповідач, не проживає за адресою: АДРЕСА_2 , впродовж тривалого часу, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймає і взагалі квартирою не цікавиться. Враховуючи вищевикладені обставини, у позивача виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не споживаються, але нараховуються, чим порушуються її права, тому вона змушена звернутися за захистом до суду. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою Краматорського міського суду від 26.04.201 року позовна заява була прийнята до розгляду та по ній було відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Копія ухвали була направлена до відома сторін по справі, що підтверджується супровідним листом, який є наявним в матеріалах справи.

Справа розглянута судом у відповідності до ч. ч. 3,5 ст.279 ЦПК України без проведення судового засідання та повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, так як від сторін не надійшло клопотань про інше.

За таких обставин розгляд справи здійснено у порядку письмового провадження, відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 02.12.1999 року, договором дарування від 03.07.2015, посвідченого приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Донецької області Соловйовою С.С. та зареєстрованого в реєстрі за № 2788, атакож копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (номер запису про право власності 10272222).

Згідно довідки Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради № 13467 від 26.06.2021 року, суд вбачає, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно Акту про не проживання № 01-20/123-210 від 17.06.2021 року, складеної комітетом мікрорайону № 4 Краматорської міської ради, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , не проживає з липня 2015 року і по теперішній час.

Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Згідно з п. 1 ч.1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.

Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині 2 ст. 64 цього Кодексу (дружина, їх діти, батьки). Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Підстави позбавлення члена сім`ї, в тому числі й колишнього, права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені ст. 405 ЦК України.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Поважними причинами відсутності члена сім`ї понад один рік може бути строкова служба в армії, навчання, лікування, тривалі відрядження тощо.

Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

На підставі викладеного, суд вважає, що відповідачку слід визнати такою, що втратила право користування вказаним житлом. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Керуючись ст. ст. 319, 346, 383, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 12, 76, 141, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Краматорська районна державна адміністрація Донецької області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Краматорського міського суду Д. Г. Костюков