Провадження № 2-з/638/351/21
УХВАЛА

Іменем України

09 липня 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі судді Латки І.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, терті особи gриватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Хаславська Карина Валентинівна, ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

07 липня 2021 року ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, терті особи Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Хаславська Карина Валентинівна, ОСОБА_4 .

08 липня 2021 року ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви зазначила, що між позивачкою та відповідачкою, ОСОБА_3 , виник спір з приводу нерухомого майна - 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 . Позивачка просить в судовому порядку визнати недійсним договір купівлі-продажу від 28 листопада 2015 року, за яким відповідачка незаконно стала власником зазначеної нерухомості.

В подальшому зазначене нерухоме майно - 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 незаконно було відчужено відповідачкою третій особі - ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ),та зареєстровано на його ім`я.

Враховуючи, що оригінал оспорюваного правочину та інші правовстановлюючі документи на зазначене нерухоме майно знаходяться у відповідача та третьої особи - відповідачем або третіми особами знов можуть вчинятись незаконні дії щодо перереєстрації спірного нерухомого майна, що в подальшому утруднить виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Отже, заяву про забезпечення позову розглянуто без проведення судового засідання в порядку письмового провадження згідно із ч. 7 ст. 13 ЦПК України.

Розглянувши вищенаведену заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, терті особи Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Хаславська Карина Валентинівна, ОСОБА_4 , вбачається, що предметом позовних вимог в даній справі є 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 .

Із доданих до позовної заяви документів, а саме Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості від 09 червня 2021 року, вбачається, що 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 , на праві спільної часткової власності на підставі договору дарування частки квартири від 04 грудня 2020 року належить третій особі ОСОБА_4 .

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною другою статті 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Із системного аналізу зазначених норм права вбачається, що підставою для забезпечення позову має слугувати обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Із системного аналізу зазначеної норми права вбачається, що забезпечення позову шляхом арешту можливо лише на майно, що належать або підлягає передачі відповідачеві і знаходиться у нього чи в інших осіб.

З доданої до позовної заяви Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості від 09 червня 2021 року, встановлено, що 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 , на праві спільної часткової власності на підставі договору дарування частки квартири від 04 грудня 2020 року належить третій особі ОСОБА_4 .

Враховуючи, що ОСОБА_4 , якому належить спірне майно, про накладення арешту на яке просить ОСОБА_1 , не є відповідачем у даній справі, оскільки позивач у позовній заяві визначив його як третю особу і позовних вимог до нього не пред`являє, накладення арешту на належну ОСОБА_4 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 , не може бути здійснено відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належну третій особі ОСОБА_4 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. 149-153, 258-261, 353-355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, терті особи Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Хаславська Карина Валентинівна, ОСОБА_4 - відмовити.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017) ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 09 липня 2021 року.

Суддя І.П. Латка