Справа № 738/923/20
№ провадження 2-др/738/3/21
У Х В А Л А

29 червня 2021 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чернiгiвської областi в складі судді Парфененко О. Я., за участю секретаря судового засідання Зубкович Н. Ф., представника відповідачки ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідачки ОСОБА_1 про стягнення судових витрат у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою

09 червня 2021 року від представника відповідачки ОСОБА_1 надійшла заява про стягнення судових витрат у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя. У заяві представник відповідачки, посилаючись на положення частини 8 статті 141, частини 4, 6 статті 142 ЦПК України, просить стягнути з позивача по справі ОСОБА_2 на користь відповідачки ОСОБА_3 понесені нею судові витрати у розмірі 19 819,05 грн.

Позиції учасників справи під час розгляду заяви.

Представник відповідачки підтримав заяву, просив її задовольнити.

Позивач, представник позивача, відповідачка у судове засідання не з`явились.

Мотиви, з яких суд дійшов висновків, норми закону, якими керується суд, постановляючи ухвалу.

Суд, дослідивши заяву представника відповідачки, додані до неї документи, матеріали справи, дійшов наступних висновків.

У провадженні Менського районного суду Чернігівської області знаходилась справа за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

Згідно з ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 31 травня 2021 року позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя залишена без розгляду на підставі пункту 5 частини 1 статті 257 ЦПК України, оскільки представник позивача до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

09 червня 2021 року від представника відповідачки ОСОБА_1 надійшла заява про стягнення судових витрат у справі. На підтвердження понесення відповідачкою судових витрат до заяви додані: копія договору про надання професійної правничої допомоги № 03/08/20-Ц, копія розрахунку наданих послуг адвокатом від 02 червня 2021 року, копії чеків на підтвердження понесення витрат на поштові відправлення, копія чеку на пальне, копія акту виконаних робіт від 02 червня 2021 року, оригінал квитанції від 03 серпня 2020 року.

Зі змісту заяви про стягнення судових витрат та доданих до неї документів, вбачається що представник відповідачки просить стягнути з позивача на користь відповідачки судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу, витрат, пов`язаних з явкою до суду представника відповідачки, витрат, пов`язаних із вчиненням процесуальних дій стосовно направлення представником відповідачки заяв позивачу засобами поштового зв`язку.

При вирішенні заяви про стягнення судових витрати, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 5 статті 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Відповідно до частини 9 статті 141 ЦПК України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, а положеннями статті 257 ЦПК України визначено право позивача на подання заяви про залишення позову без розгляду.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, реалізація якого забезпечує безумовний доступ особи до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Залишення позовної заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Така процесуальна дія, як звернення позивача до суду із заявою про залишення позову без розгляду, є диспозитивним правом позивача.

За змістом частини 5 статті 142 ЦПК України стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, можливе за умови наявності необґрунтованих дій позивача під час розгляду справи, при цьому відповідач повинен зазначити у заяві відповідні обставини таких дій позивача та під час розгляду заяви докази на підтвердження таких обставин.

Аналогічна позиція висловлена в пункті 38 Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», а саме, що в разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій.

У заяві про стягнення судових витрат представник відповідачки не вказував про вчинення позивачем чи його представником необґрунтованих дій під час розгляду справи та не надав докази на підтвердження таких обставин.

Окрім цього, матеріали цивільної справи не містять доказів, які б підтверджували, що позивач під час розгляду справи діяв недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов, чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору, чи мав на меті порушити права та інтереси відповідача.

Також матеріали справи не містять доказів щодо постановлення судом ухвал в порядку Глави 9 «Заходи процесуального примусу», які б підтверджували зловживання позивачем чи його представником процесуальними правами, чи наявність безпідставних дій позивача при звернення до суду з позовом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні заяви представника відповідачки про стягнення судових витрат, оскільки відсутні докази наявності необґрунтованих дій позивача.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 12 листопада 2020 року у справі № 359/9512/17.

На пiдставi викладеного, керуючись статтями 137, 141, 142 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника відповідачки ОСОБА_1 про стягнення судових витрат у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області.

Повний текст ухвали складений 05 липня 2021 року.

Суддя Парфененко О. Я.