Провадження № 2-зз/638/65/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Невеніцина Є.В.,

за участю секретаря Суркової М.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові в приміщенні суду заяву відповідача про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування майна з незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

11.03.2021 року ОСОБА_3 звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова із заявою, в якій просить змінити ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 19.03.2018 року шляхом скасування заборони ОСОБА_3 здавати інколи в оренду належні йому на праві приватної власності спірні 14/100 частини квартири АДРЕСА_1 ; скасувати арешт на 14/100 частини квартири; скасувати заборону ОСОБА_3 здійснювати будь-які дії з метою відчуження чи передачі прав на 14/100 частини квартири відповідно іншим особам і в будь-який спосіб (продаж, дарування, міна тощо). Свою заяву обґрунтовує тим, що ухвала суду винесена передчасно, оскільки не надано доказів того, що ОСОБА_3 , який володіє нерухомістю з 2015 року, має намір вчинити будь-які заходи щодо його відчуження. У зв`язку з понесеними витратами на ремонт 14/100 квартири ОСОБА_3 планує здавати вказану частину квартири в оренду.

У судовому засіданні відповідач та представник відповідача підтримали заяву та просили задовольнити, представник позивача заперечувала у задоволенні заяви.

Суд, дослідивши матеріали заяви та справи, вислухавши пояснення сторін, дійшов наступних висновків.

В провадженні Дзержинського районного суду м.Харкова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу 18/100 частин квартири АДРЕСА_1 , укладеного 24.09.1996 року між ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 Та ОСОБА_10 ; витребувати 18/100 частин квартири із володіння ОСОБА_8 , ОСОБА_3 .

За інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 14/100 частин квартири АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності з 23.10.2015 року належить ОСОБА_3 .

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 19.03.2018 року клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено та накладено арешт на 4/100 частин квартири АДРЕСА_1 , право власності на які зареєстровані за ОСОБА_8 і 14/100 частин квартири АДРЕСА_1 , право власності на які зареєстровано за ОСОБА_3 . Заборонено ОСОБА_8 , ОСОБА_3 здійснювати будь-які дії з метою відчуження чи передачі прав на 4/100 і 14/100 частин квартири АДРЕСА_1 , відповідно, іншим особам в будь-який спосіб (продаж, передача в оренду, дарування, міна тощо).

Згідно із ч. ч. 1,2 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд скасовує вжиті заходи забезпечення позову, в тому випадку, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінилися обставини, що зумовили його застосування.

Тобто, скасування заходів забезпечення позову судом, який їх застосував, можливе, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів.

В даному випадку з матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами судом не вирішено. Обставини, наведені у клопотанні про скасування заходів забезпечення позову, не свідчать про наявність правових підстав для його задоволення.

Таким чином, в розумінні положень статті 158 ЦПК України, потреба в забезпеченні позову не відпала у зв`язку з продовженням розгляду справи та відсутністю рішення суду по суті спору, а тому обґрунтованих підстав для повного скасування заходів забезпечення позову суд не вбачає, оскільки не змінилися обставини, що зумовили застосування заходів забезпечення позову.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно абзацу першого ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

При цьому, забезпечення позову в частині заборони передачі в оренду 14/100 частин квартири АДРЕСА_1 , право власності на які зареєстровано за ОСОБА_3 , невжиття саме таких за обсягом заходів не може істотно ускладнити чи унеможливити виконання в подальшому рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, враховуючи, що предметом позову є витребування з власності 18/100 частин квартири, а відтак в цій частині клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.158 ЦПК України,-

постановив:

Заяву відповідача про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування майна з незаконного володіння задовольнити частково.

Скасувати заходи забезпечення позову, які вжиті згідно ухвали Дзержинського районного суду міста Харкова від 19.03.2018 року в частині заборони передачі в оренду 14/100 частин квартири АДРЕСА_1 , право власності на які зареєстровано за ОСОБА_3 .

В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 09.07.2021 року.

Головуючий Є.В.Невеніцин