Справа № 761/620/21
Провадження № 2/761/5427/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Макаренко І.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Шевченківського РВДВС в м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ПАТ «Альфа-банк» про зняття арешту з коштів боржника,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить скасувати постанову державного виконавця Шевченківського РВДВС в м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Колодчука С.В. від 30.01.2020 про арешт коштів боржника.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що вона не підлягає розгляду в порядку позовного провадження з огляду на наступне.

Згідно із частиною першою статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусовому виконанню підлягають не лише виконавчі документи, видані судами в передбачених законом випадках на виконання судових рішень.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 24 травня 2021 року справа №712/12136/18, провадження №61-4726сво19 боржник, як сторона виконавчого провадження, у разі незгоди з арештом, який накладений державним або приватним виконавцем під час примусового виконання судового рішення, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна та бути позивачем за таким позовом, оскільки має право на оскарження дій державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, який регламентує судовий контроль за виконанням судових рішень.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно із частиною першою статті 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 450 цього Кодексу, за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (частина перша статті 451 ЦПК України).

Отже, як право на звернення зі скаргою, так і порядок її розгляду та постановлення ухвали пов`язані з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України, та його примусовим виконанням. ОСОБА_1 , як сторона виконавчого провадження, має право на звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця у порядку визначеному розділом сьомим ЦПК України, а не в порядку цивільного судочинства у зв`язку з чим, у відкритті провадження слід відмовити.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наведене, на підставі ст. ст. 186, 447 ЦПК України, суддя

ухвалив:

У відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського РВДВС в м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ПАТ «Альфа-банк» про зняття арешту з коштів боржника - відмовити.

Роз`яснити позивачу, що спірні правовідносини підлягають розгляду в порядку розділу VІІ Цивільного процесуального Кодексу України.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: