Провадження №2/523/149/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"01" червня 2021 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Далеко К.О.,

за участю секретаря Сирф Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси, в порядку спрощеного позовного провадження, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, отриманих без достатньої правової підстави в сумі 5000,00 гривень,

ВСТАНОВИВ:

29.12.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача коштів, отриманих без достатньої правової підстави, помилково здійсненого переказу на картку в сумі 5000,00 гривень.

В обґрунтування позовної заяви, позивач зазначає, що 06.10.2020 він помилково здійснив переказ коштів № НОМЕР_1 , код квитанції ЕСМ_ Р24А644241404С59372 від 06.10.2020 в розмірі 5000грн на картковий рахунок НОМЕР_2 , який належить відповідачу. До теперішнього часу відповідач кошти не повернув, будь-які засоби зв`язку з ОСОБА_2 у позивача відсутні, у зв`язку з чим останній просить суд стягнути з відповідача згадану суму переказу як стягнення кошти, отримані без достатньої правової підстави.

Ухвалою суду від 15.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження.

Ухвалою суду від 21.04.2021 витребувано в АТ «Ідея Банк» відомості про власника карткового рахунку НОМЕР_2 , на який було здійснено переказ коштів № НОМЕР_1 , код квитанції ЕСМ_ Р24А644241404С59372 від 06.10.2020.

07.05.2021 на адресу суду надійшов лист АТ «Ідея Банк», згідно якого цей картковий рахунок належить відповідачу по справі.

Позивач у судове засідання не з`явився. В матеріалах справи є заява позивача ОСОБА_1 про підтримання позовних вимог, в якій він просив розглядати справу за його відсутності, крім того зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Згідно з положеннями ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Отже, враховуючи згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, відсутність відзиву на позовну заяву, заяв про відкладення розгляду справи, належне повідомлення відповідача, який причини неявки не повідомив, суд доходить висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється..

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Суд установив, що 06.10.2020 ОСОБА_1 здійснив переказ коштів № НОМЕР_1 , код квитанції ЕСМ_ Р24А644241404С59372 від 06.10.2020 в розмірі 5000грн на картковий рахунок НОМЕР_2 , що підтверджується копією відповідної квитанції(а.с.6).

Цей картковий рахунок належить відповідачу ОСОБА_2 , що підтверджується листом АТ «Ідея Банк» за вих. №14.3/9561/БТ від 28.04.2021р.

Також, матеріали справи не містять будь-яких доказів, які б підтверджували, що вищенаведена сума грошових коштів переховувалася позивачем з метою укладення в майбутньому будь-якого договору чи на іншій правовій підставі.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах. Отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частин першої та другої статті 205, частини першої статті 207, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах: від 14.04.2020р. по справі495/2442/16-ц, від 10 вересня 2018 року у справі №638/11807/15-ц, від 12 вересня 2018 року у справі №154/948/16, від 12 грудня 2018 року у справі №205/3330/14-ц.

У частині четвертій статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно висновків викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 № 662/397/15-ц (14-20цс21) суд, з`ясувавши під-час розгляду справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну їх кваліфікацію та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

За викладених обставин, суд доходить висновку про те, що спірні грошові кошти у розмірі 5000,00 грн. набуті ОСОБА_2 , з яким ОСОБА_1 не пов`язаний жодними договірними правовідносинами щодо такого майна без правової підстави на те, тому у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем повернути отримане майно, яке є безпідставно набутим.

Відтак, з відповідача на користь позивача слід стягнути грошові кошти набуті без достатніх правових підстав в розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, ураховуючи, що позов задоволено повністю, судовий збір в розмірі 840,8грн покладається на відповідача та підлягає стягненню з нього на користь позивача.

Керуючись статтями 1212 ЦК України, статтями 12,13,76,82,141,206,259,263-265,268,279,280,281 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, отриманих без достатньої правової підстави - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) грошові кошти набуті без достатніх правових підстав в розмірі 5000,00 гривень, а також судовий збір в розмірі 840,80 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 07.06.2021.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: