Справа № 583/4915/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Яценко Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання Артеменко О.С.,

відповідача ОСОБА_1

його представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Охтирка Сумської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

встановив:

30.12.2020 представник позивачки звернувся до суду із зазначеним позовом, згідно якого просить стягнути із ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку та доходів платника аліментів, необхідних та достатніх для забезпечення гармонійного розвитку неповнолітньої дитини з урахуванням мінімальної рекомендованої ставки аліментів на дитину у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не менш мінімальної гарантованої ставки аліментів на одну дитину у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, згідно вимог чинного законодавства України, які стягувати щомісяця з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття та сплачувати на користь матері неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вимоги вмотивовані тим, що 24.02.2020 позивачка звернулася до Охтирського міськрайонного суду Сумської області з позовом до відповідача про визнання батьківства відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини. Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10.02.2020 за № 583/391/20 (2/583/269/20) провадження по справі відкрито з призначенням цивільної справи у підготовчому судовому провадженні. Станом на 30.12.2020 у справі призначено проведення судово-генетичної експертизи, однак відповідач ухиляється від подання експертам необхідних матеріалів, хоча не заперечує кровного батьківства стосовно дочки ОСОБА_5 , але затягує питання офіційного оформлення народження дочки за своїми анкетними даними. На момент народження ОСОБА_4 15.01.2016 шлюб позивачки з колишнім чоловіком було вже розірвано, проте, враховуючи, що дитина народилася протягом 10 місяців після розірвання шлюбу, батьком дитини записаний колишній чоловік ОСОБА_6 , хоча фактично біологічним батьком народженої дитини є ОСОБА_1 , з якого і просить стягнути аліменти.

11.01.2021 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, призначено судове засідання по справі.

05.01.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого ОСОБА_1 позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, оскільки батьком дитини зареєстровано ОСОБА_6 чоловіка позивачки, посилання на розгляд цивільної справи про визнання батьківства вважав недоречним, зважаючи на відсутність документів, які б підтверджували його батьківство відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивачка та її представник повторно в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивачки подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з неповідомленням сторони позивача про дату, часу та місця розгляду справи.

При цьому з матеріалів справи вбачається, що у судове засідання, призначене на 03.02.2021 позивачка та її представник адвокат Цуркан В.І. не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з підписом позивачки (а.с.45) та письмова заява представника позивачки, яка надійшла на електронну адресу суду 03.02.2021 про зупинення провадження у даній справі (а.с.47-49), що свідчить про обізнаність сторони позивача щодо дати, місця і часу судового засідання.

У призначене на 24.02.2021 судове засідання позивачка та її представник повторно не з`явилися, хоча про дату, місце і час судового засідання позивачка повідомлена, відповідно до положень п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України (а.с.57-58), від представника позивачки на адресу суду 23.02.2021 надійшла письмова заява про відкладення судового засідання призначеного на 24.02.2021 (а.с.59-60).

Відповідно до положень ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомленими про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Таким чином, суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі позивачки та її представника, відповідно до положень ст. 223 ЦПК України, при цьому права позивачки щодо належного повідомлення про розгляд її справи не порушені.

Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_4 , в свідоцтві про народження якої батьками записані ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (а.с.13).

Згідно довідки про склад сім`ї № 351, виданої 30.12.2020 паспортистом квартального комітету «Десята сотня» ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з дітьми: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.14).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Статтею 122 СК України встановлено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу внаслідок смерті чоловіка, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком.

Відповідно до ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Позивачка у своїх доводах посилається на те, що на даний час ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28.12.2020 у справі №583/391/20 (2/583/269/20) призначено повторну судову молекулярно-генетичну експертизу з метою встановлення батьківства відповідача у даній справі відносно її неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , про що надала відповідні докази. При цьому зауважила, що відповідач всіляко уникає від проходження експертизи (а.с. 15-16, 18-19, 20, 21-22, 26-27).

Разом з тим з дослідженого судом свідоцтва про народження ОСОБА_4 вбачається, що на даний час батьком дитини записаний ОСОБА_6 , а не відповідач у справі, до якого спрямована вимога позивачки про стягнення аліментів на утримання дитини.

Положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України визначено право кожного на звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст. ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до положень ч. 3 ст.12 та ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5ст. 81 ЦПК України).

За ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналізуючи наведені вище норми процесуального законодавства, дотримуючись основних принципів цивільного судочинства, зокрема, принципу змагальності сторін та диспозитивності, оцінивши наявні у матеріалах справи докази з точки зору їх належності та допустимості, а в сукупності достатності для ухвалення законного і обґрунтованого рішення, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 заявлених до ОСОБА_1 , оскільки останній не є батьком її неповнолітньої дитини, на утримання якої ставиться питання про стягнення аліментів, доказів зворотного позивачкою не надано, висновки суду не спростовано.

Доля судових витрат підлягає вирішенню відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 5, 12-13, 76, 81, 89, 128,233, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2

Повний текст рішення виготовлено 1 березня 2021 року

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Н.Г. Яценко