У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Лісовська О.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Горши Анжели Олександрівни, третя особа: ОСОБА_3 , про визнання дій неправомірними, скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Горши А.О. про визнання дій неправомірними, скасування рішення.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 25.10.2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 залишено без розгляду. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 25.10.2018 року задоволено зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про усунення перешкод у праві користування та розпорядження майном.

Постановою Київського апеляційного суду від 15.05.2019 року ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 25.10.2018 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Постановою Київського апеляційного суду від 15.05.2019 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25.10.2018 року скасовано, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 27.01.2021 року постанову Київського апеляційного суду від 15.05.2019 року про скасування рішення суду від 25.10.2018 року скасовано, рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25.10.2018 року залишено без змін.

16.02.2021 року справу повернуто до Деснянського районного суду м. Києва для продовження розгляду основного позову ОСОБА_2

25.02.2021 року до суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення виконання рішення. Клопотання мотивовано тим, що виконання постанови Верховного Суду від 27.01.2021 року призведе до утруднення чи неможливості повороту виконання такої постанови у випадку, якщо будуть задоволені вимоги ОСОБА_2 у справі про визнання дій нотаріуса неправомірними та скасування рішення.

Зваживши доводи заяви, вивчивши письмові матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред"явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюються для забезпечення морської вимоги, мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з"ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Враховуючи те, що такий вид забезпечення позову як зупинення виконання іншого судового рішення, діючим законодавством не передбачений, суддя приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 149, 150, 151 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом п?ятнадцяти днів з дня проголошення.

Суддя О.В.Лісовська