Справа № 209/193/21
Провадження № 2/209/493/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Замкової Я.В.

за участі секретаря - Погрібної О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що між позивачем та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № б/н від 23.06.2008 року, відповідно до якого ОСОБА_3 отримав кредит на картковий рахунок у вигляді встановленого кредитного ліміту, розмір якого постійно змінювався та максимально становив 13000,00 гривень на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. ОСОБА_3 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала в результаті чого утворилась заборгованість. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 помер. Разом із ОСОБА_3 на час відкриття спадщини проживали відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Позивач 11 квітня 2020 року направив претензію кредитора до Другої кам`янської державної нотаріальної контори про необхідність погашення боргу за кредитним договором. 12 травня 2020 року позивачем було отримано відповідь нотаріуса, відповідно до якої спадкоємці померлого із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися, спадкова справа була заведена на підставі претензії кредитора. 21 липня 2020 року до відповідачів, як спадкоємців померлого ОСОБА_3 було направлено лист - претензію, яка залишилась без виконання. Позивач просить стягнути з відповідачів борг по тілу кредиту в розмірі 12834,66 гривень, оскільки останні на час смерті боржника проживали та були зареєстровані разом з ним, прийняли спадщину і повинні відповідати за її зобов`язаннями, також позивач просить стягнути з відповідачів судові витрати в розмірі 2270,00 гривень.

Ухвалою суду 24 лютого 2021 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження, яке було призначене на 29 березня 2021 року о 14.00 годин.

09.04.2021 року від відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останні просили відмовити в задоволенні позову АТ КБ "Приватбанк" в повному обсязі. На обґрунтування своїх заперечень зазначили, що їх син ОСОБА_3 хоча і був зареєстрований з ними за однією адресою, але не мешкав разом з ними понад 15 років, в тому числі і на час смерті, він проживав разом зі своєю сім`є на квартирі, яку вони винаймали. Зазначили, що у ОСОБА_3 на час смерті не залишилося ніякого майна, відповідно відсутність за життя у померлого будь-якого майна виключає саму можливість набуття права спадкування. Свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_3 нотаріусом не видавались. Одночасно, як вбачається із виписки банку по банківській картці боржника від 05.11.2020 року, що останній платіж був здійснений 19.12.2018 року, за 2 дні до своєї смерті, тобто останні своєчасно сплачував кредит. Крім того, ОСОБА_3 здійснювались страхові виплати, тобто кредит був застрахований від настання різних негативних життєвих ситуацій, коли виплатити кредит немає можливості. Дана програма повністю покриє заборгованість за кредитом.

12.05.2021 року до суду надійшла письмова відповідь позивача на відзив, в якої представник позивача просив задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі, обґрунтовуючи свої доводи та навівши детальну процедуру видачі та користування наданою ОСОБА_3 кредитною карткою згідно умов діючого законодавства. Крім того, зазначив, що спадкоємці-відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 постійно проживали разом із спадкодавцем, що підтверджується копіями їх паспортів, де в якості адреси реєстрації зазначена: АДРЕСА_1 . Спадкоємці позичальника мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 21.12.2018 року по 21.06.2019 року. Однак, у встановлений строк відповідачі не подали заяву про відмову від прийняття спадщини, а тому вони вважаються такими, що прийняли спадщину. Щодо посилання відповідачів на страховку «Захист на кожен день» банк повідомив, що це продукт від страхування від нещасного випадку, а нещасний випадок в свою чергу, це раптова, випадкова, короткострокова подія, що сталася всупереч волі застрахованої особи та призвела до порушення здоров`я. По договору страхування № DDSLNS-16791742 було звернення від 23.04.2019 року по смерті клієнта, проте жодних медичних документів до банку на підтвердження настання нещасного випадку не було надано, відповідно виплати не проводились.

Інших заяв по суті справи від сторін до суду не надходило.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі згідно заявлених позовних вимог.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позов визнали в повному обсязі.

Виходячи з наведеного, суд ухвалив провести судове засідання за відсутності сторін на підставі наявних у справі матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

У судовому засіданні встановлені наступні обставини та визначені до них правовідносини.

23 червня 2008 року між позивачем та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № б/н відповідно до якого останній отримав кредит на картковий рахунок у вигляді встановленого кредитного ліміту, розмір якого постійно змінювався та максимально становив 13000,00 гривень на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору, що підтверджується копією анкети заяви на отримання банківських послуг (а.с.28). ОСОБА_3 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість станом на 21.12.2018 року в розмірі 12834,66 грн, що складається з заборгованості за тілом кредиту та підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 8-13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 47). Позивач 03 квітня 2020 року направив претензію кредитора до Другої Кам`янської держаної нотаріальної контори про необхідність погашення боргу за кредитним договором (49). 14 квітня 2020 року позивачем отримано відповідь від нотаріальної контори, що після смерті ОСОБА_3 ніхто із спадкоємців для оформлення спадщини не звертався (а.с. 50).

09 березня 2021 року До Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшла спадкова справа № 135/2019 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с. 78-92), відповідно до якої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зверталась із заявою про прийняття спадщини за законом після померлого боржника. На момент смерті спадкодавця ОСОБА_3 відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були зареєстровані разом з ним у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується інформаційними відомостями про склад осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні (а.с. 95) та вважаються такими, що прийняли спадщину після померлого.

Вивчивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини, зміст спірних правовідносин та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 1268 ЦК України Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 1282 ЦК України Спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

У постанові Верховного Суду від 15.03.2018 року у справі № 489/2924/16-ц сформульовані висновки, згідно з якими вказано, що чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України «Оформлення права на спадщину»). Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Аналіз зазначених правових норм дав підстави для висновку про те, що хоча отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора.

При вирішенні справи по суті суд керується такими нормами права.

Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 76 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

У відповідності до вимог п.1, 2 ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може хвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов. як неявка в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо відповідач не з`явився буз поважних причин або без повідомлення таких причин, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи, що позовні вимоги було визнано відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суд прийшов до висновку про задоволення позову Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в зв`язку з тим, що відповідачі як спадкоємці на момент смерті ОСОБА_3 були зареєстровані за місцем проживання померлого, що підтверджують надані суду докази, і тому вважається, що вони прийняли спадщину після померлого. Таким чином, відповідачі як спадкоємці повинні відповідати в тому числі і по борговим зобов`язанням спадкодавця з них підлягає стягненню борг по тілу кредиту в розмірі 12834,66 гривень.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі ст. 525, 526, 530, 610, 1268,1270,1282 ЦК України, керуючись ст. 3, 12, 76, 78, ч.3 ст. 211, ч.4 ст. 223 ст. 263-265, 280-285 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", , адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50 до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , про стягнення боргу кредитором спадкодавця - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" суму заборгованості за кредитним договором б/н від 23.06.2008 року у розмірі 12 834 (дванадцять тисяч вісімсот тридцять чотири) гривень 66 копійок.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2270,00 (дві тисячі двісті сімдесят гривень).

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 09 липня 2021 року.

Суддя Я.В. Замкова