ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 159/595/20Головуючий у 1-й інстанції Грицай К.М.
Провадження № 22-ц/817/634/21 Доповідач - Щавурська Н.Б.
Категорія - 304090000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2021 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Щавурська Н.Б.

суддів - Сташків Б. І., Хома М. В.,

з участю секретаря - Сович Н.А.

сторін - позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 лютого 2021 року, постановлене суддею Грицай К.М. у цивільній справі № 159/595/20 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Надра" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ "Надра" - Білої І.В., Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІГ-АНТ", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , про визнання незаконним донарахування суми заборгованості за кредитним договором, визнання незаконними прилюдних торгів в частині продажу права вимоги за кредитним договором, визнання недійсним договору про відступлення права вимоги,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Надра" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ "Надра" - Білої І.В., Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІГ-АНТ", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , про визнання незаконним донарахування суми заборгованості за кредитним договором, визнання незаконними прилюдних торгів в частині продажу права вимоги за кредитним договором, визнання недійсним договору про відступлення права вимоги,

В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що рішенням від 30.01.2015 року Ковельського міськрайонного суду Волинської області частково задоволено позов ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 (поручителя) на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 3/7-В/3 р. від 26.07.2006 року в розмірі 80 613, 27 доларів США.

На даний час у ПАТ КБ «Надра» триває процедура ліквідації. Згідно паспорта відкритих торгів (аукціону) з продажу активів (майна) ПАТ КБ «Надра» 17.12.2019 року, розміщеного на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 19.11.2019 року, Фонд повідомив про проведення відкритих торгів з продажу наступних активів, що обліковуються на балансі ПАТ КБ «Надра», а саме, номер лоту № GL3N014029. Найменування активу: кредитний портфель, що складається з прав вимоги за 103 кредитними договорами, що забезпечені іпотекою. У кредитний портфель входить право вимоги, в тому числі, й за кредитним договором № 3/7-В/3 від 26.07.2006 року. Зазначена заборгованість за даним кредитним договором складає: залишок за тілом кредиту 76 6592, 42 грн; залишок по відсотках 629 124, 14 грн; залишок по комісіях 340 299, 97 грн; залишок по пенях і по відсотках 1 361 352, 55 грн, всього - 3 097 370, 08 грн або за курсом НБУ станом на 19.11.2019 року 128323, 62 дол. США.

Вважає, що умови торгів та сума боргу за вищезазначеним кредитним договором не відповідають вимогам закону, а сума заборгованості не відповідає зазначеній в судовому рішенні, оскільки є більшою на 47 710, 35 дол США. Крім цього, у разі продажу прав вимоги (фінансування з дисконтом під відступлення права вимоги) між покупцем та банком в особі ліквідатора укладається договір факторингу, стороною якого (фактором) може бути банк або інша фінансова установа, уповноважена на здійснення фінансових операцій. Так як ТОВ "ГІГ-АНТ" не є ні банком, ні іншою фінансовою установою, відтак йому було незаконно продано, а ним незаконно придбано даний лот.

Оскільки кредитний договір № 3/7 від 26.07.2006 року забезпечений іпотекою, предметом якої є будинок брата позивача, в якому він проживає зі своїми малолітніми дітьми на законних підставах і який є їх єдиним житлом, вважає, що внаслідок укладення договору факторингу порушено його права з урахування можливого відчуження будинку за рахунок незаконно збільшених грошових вимог за кредитним договором, що укладався з його братом.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 лютого 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судове рішення, вважаючи його прийнятим з неповним з з`ясування обставин справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права, з невідповідністю висновків суду обставинам справи та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на ненадання судом належної правової оцінки факту незаконного збільшення суми заборгованості станом на 19.11.2019 року, що складає 128 323, 62 дол. США і є на 47 710, 35 дол. США більшою, ніж та, що була стягнута судовим рішенням, а також тій обставині, що незаконні донарахування мали місце після постановлення судового рішення про стягнення заборгованості за ініціативою ПАТ КБ "Надра", який потім відступив право вимоги ТОВ "ГІГ-АНТ", та суперечать правовим висновкам Великої палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28.03.2018 року в справі № 444/9519/12, згідно яких банк позбавлений права нарахування процентів, неустойки та інших платежів за кредитним договором після закінчення строку його дії, що обумовлюється також і фактом пред`явлення в позасудовому та судовому порядку вимоги до позичальника. При цьому вважає безпідставним посилання суду в рішенні на факт здійснення такого донарахування відповідачем ТОВ "ГІГ-АНТ", в той час як відповідне донарахування проводилось ПАТ КБ "Надра".

Також, посилається на неврахування судом тієї обставини, що у разі продажу прав вимоги (фінансування з дисконтом під відступлення права вимоги), між покупцем та банком у особі ліквідатора укладається договір факторингу, а фактором може бути банк або інша фінансова установа. Тому, вважає, що ТОВ "ГІГ-АНТ" не мало права придбавати право вимоги за кредитом, виданим у іноземній валюті, оскільки не є банком чи фінансовою установою.

Вважає безпідставним висновок суду в частині відсутності порушення його прав діями відповідачів. При цьому звертає увагу на те, що кредитний договір № 3/7-В/З від 26.07.2006 року забезпечений іпотекою, а предметом іпотеки є будинок його брата, в якому він на законних підставах проживає разом з малолітніми дітьми, і це є єдине їх житло, яке може бути відчужене в рахунок задоволення грошових вимог по даному кредитному договору. З урахуванням тієї обставини, що його брат (третя особа) постійно проживає за межами України, вважає неможливим стягнення незаконно завищеної грошової суми саме з нього, а єдино можливим способом стягнення вважає є звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вказує, що судом першої інстанції взагалі не було розглянуто по суті позовних вимог, в мотивувальній частині оскаржуваного рішення відсутня правова оцінка викладених ним обставин та доказів взагалі.

У своєму відзиві ТОВ "ГІГ-АНТ" відносно задоволення апеляційної скарги заперечує, вважаючи її необґрунтованою.

Зазначає, що Товариство не надає жодних фінансових послуг, а оскаржуваний договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № GL3N014029 укладений 16 січня 2020 року за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу права вимоги в розумінні ст. 656 Цивільного кодексу України і вказані правовідносини не регулюється положеннями законодавства про факторинг (ст.ст. 1077-1086 ЦК України) та на нього не поширюється дія Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Вказує, що згідно п. 2.1. оскаржуваного Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № GL3N014029 укладеного 16 січня 2020 року за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступає шляхом продажу Новому кредитору належні банку, а Новий кредитор набуває в обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Банку до позичальників та/або заставодавців та/або поручителів, зазначених в Додатку № 1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за кредитними договорами, договорами про надання кредиту (овердрафту) та/або договорами поруки та/або договорами застави, з урахуванням всіх змін і доповнень до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору.

Наголошує, що ПАТ "КБ "Надра" перебуває у ліквідації. Учасником відкритих торгів і набувачем права вимоги за кредитним договором неплатоспроможного банку може бути будь-яка фізична або юридична особа, крім позичальника (боржника відносно банку) та/або поручителя (майнового поручителя) за такими кредитними договорами та або/ договорами забезпечення. Право вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення виконання зобов`язання шляхом проведення відкритого конкурсу мають право не тільки банки та небанківські фінансові установи, але й інші фізичні та юридичні особи, не віднесені до банків та небанківських фінансових установ. Нормативно-правовими актами, що передбачають продаж активів неплатоспроможних банків не передбачено, що відступлення права вимоги за кредитними договорами має відбуватися лише на користь фінансових установ.

Звертає увагу, що позивач не надав жодних доказів належного виконання умов кредитного договору що стсується погашення заборгованості. Оскільки у ОСОБА_2 була наявна заборгованість за кредитним договором № 3/7-В/3 перед ВАТ КБ "Надра", відповідно даний актив містився у ліквідаційній масі банку і був виставлений на продаж.

Вказує, що ТОВ "ГІГ-АНТ" після підписання Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 16.01.2020 року жодних донарахувань чи змін суми заборгованості не здійснювало.

Також звертає увагу, що позивач ОСОБА_1 не є боржником згідно рішення суду та жодних вимог до нього товариство не пред`являло. Позивачем не доведено в чому саме, після проведення торгів і укладення сторонами договору купівлі-продажу прав вимоги, порушено обсяг його прав та обов`язків, оскільки він не змінився, а мала місце лише зміна кредитора в існуючому зобов`язанні.

У судовому засіданні апелянт ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав з підстав, у ній викладених; просив таку задовольнити.

Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи представники ПАТ КБ "Надра" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ "Надра" Біла І.В., ТОВ "ГІГ-АНТ" у судове засідання не з`явилися, що у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України дає суду апеляційної інстанції право провести розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , перевіривши законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що 26 липня 2006 року між ВАТ КБ «Надра» (правонаступником якого є ПАТ КБ "Надра") та ОСОБА_2 (братом позивача) було укладено кредитний договір № 3/7-В/3, за яким банк надав позичальнику кредит в сумі 35 000 дол. США на строк 240 місяців (а.с. 13-15).

На забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, 26.07.2006 року між ОСОБА_2 та ВАТ КБ «Надра» було укладено іпотечний договір, за яким позичальник передав банку в іпотеку житловий будинок з надвірними спорудами і будівлями та земельну ділянку, що розташовані по АДРЕСА_1 (а.с. 16-17).

Таким, що набрало законної сили рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30 січня 2015 року частково задоволено позов ПАТ КБ "Надра" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (поручителя) солідарно на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 3/7-В/3 від 26.07.2006 року в розмірі 80 613, 27 дол. США (а.с. 19-24).

Згідно паспорта відкритих торгів (аукціону) з продажу активів (майна) ПАТ КБ «Надра», розміщеного на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 19.11.2019 року, Фонд повідомив про проведення відкритих торгів з продажу наступних активів, що обліковуються на балансі ПАТ КБ «Надра». Номер лоту № GL3N014029. Найменування активу: кредитний портфель, що складається з прав вимоги за 103 кредитними договорами, забезпеченими іпотекою(а.с. 25-27).

За результатами торгів лот № GL3N014029 було придбано ТОВ «ГІГ-АНТ» (а.с. 28-30).

16 січня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ГІГ-АНТ» було укладено Договір № GL3N014029 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги (а.с. 6-9).

Згідно п. 2.1 Договору за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступає шляхом продажу Новому кредитору належні банку, а Новий кредитор набуває в обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Банку до позичальників та/або заставодавців та/або поручителів, зазначених в Додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за кредитними договорами, договорами про надання кредиту (овердрафту) та/або договорами поруки та/або договорами застави, з урахуванням всіх змін і доповнень до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 198911738 від 04.02.2020 року, земельна ділянка площею 592 кв.м та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , є предметом іпотеки за Іпотечним договором № 3992 від 26 липня 2006 року. Власником та іпотекодавцем є ОСОБА_2 . Іпотекодержателем на підставі Договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 16 січня 2020 року є ТОВ «ГІГ-АНТ» (а.с. 9-10).

ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ним проживають: ОСОБА_2 - брат, ОСОБА_5 , 2006 р.н., - дочка, ОСОБА_6 , 2009 р.н., - дочка, ОСОБА_7 , 2005 р.н., - син (а.с. 18).

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно вимог ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 ст. 215 цього ж Кодексу недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний) правочин (ч. 3 ст. 215 ЦК України).

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За ст. 33 ЗУ "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що позивач ОСОБА_1 не є стороною спірних правовідносин та ним не доведено порушення відповідачами його прав чи інтересів внаслідок проведення донарахування заборгованості, прилюдних торгів та відступлення права вимоги за кредитним договором, укладеним з його братом ОСОБА_2 .

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, як таким, що відповідає вимогам закону й зробленим на підставі наявних у справі доказів.

Встановивши, що кредитний договір № 3/7 - В/3 від 26 липня 2006 року та Іпотечний договір від 26 липня 2006 року укладений між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 (братом позивача), іпотечне майно належить на праві власності ОСОБА_2 , а позивач ОСОБА_1 не є стороною спірних правовідносин, суд першої інстанції, на думку колегії суддів прийшов до вірного висновку, що внаслідок донарахування заборгованості, проведення прилюдних торгів з продажу права вимоги за вищевказаним кредитним договором і внаслідок укладення договору про відступлення права вимоги права позивача ОСОБА_1 не були порушені.

Доводи апеляційної скарги позивача в частині ненадання судом належної правової оцінки фактам незаконного збільшення внаслідок донарахування Банком після прийняття судового рішення суми заборгованості, яка станом на 19.11.2019 року, що складає 128 323, 62 дол. США і є на 47 710, 35 дол. США більшою, ніж та, що була стягнута судовим рішенням, а також відсутності у ТОВ "ГІГ-АНТ" передбаченого законом права придбавати право вимоги за кредитом, виданим у іноземній валюті з посиланням на те, що воно не є банком чи фінансовою установою колегія суддів відхиляє, оскільки ОСОБА_1 не доведено порушення його прав внаслідок проведення Банком такого донарахування за договором, стороною якого він не являється, прилюдних торгів з продажу права вимоги за кредитним договором, що укладався з його братом і внаслідок укладення договору про відступлення права вимоги банком Товариству "ГІГ-АНТ". Позивач не є боржником згідно рішення суду та жодних вимог до нього товариство не пред`являло.

Відхиляються колегією суддів і доводи апеляційної скарги позивача щодо безпідставності висновку суду про недоведеність порушення діями відповідачів його прав з посиланням на те, що він з неповнолітніми дітьми на законних підставах проживає в будинку брата, що є предметом іпотеки; даний будинок є його єдиним житлом, однак може бути відчужений в рахунок задоволення грошових вимог (в тому числі, й незаконно донарахованої банком суми після прийняття рішення) за даним кредитним договором у випадку звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки предметом судового розгляду в даній справі не є виселення ОСОБА_1 разом з неповнолітніми дітьми з іпотечного майна, а реалізувати своє право на звернення стягнення на іпотечне майно кредитор вправі й у межах суми заборгованості 80 613, 27 доларів США, стягнутої рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30.01.2015 року, яка позивачем не заперечується.

Слід відхилити й доводи апелянта в частині безпідставності посилання суду в рішенні на факт здійснення донарахування заборгованості відповідачем ТОВ "ГІГ-АНТ", в той час як відповідне донарахування проводилось ПАТ КБ "Надра", оскільки вказана обставина є нічим іншим, як допущеною опискою, що з урахуванням вимог ст. 269 ЦПК України може бути виправлена судом, що її допустив.

Додатково колегія суддів звертає увагу, що вимога про визнання незаконним донарахування суми заборгованості не може вважатися належним способом захисту порушеного права. Розмір заборгованості (нарахованої понад суму 80 613, 27 доларів США, стягнуту судовим рішенням) може бути предметом доказування в справі про стягнення такої заборгованості за позовом ТОВ "ГІГ-АНТ", яке придбало право вимоги в Банку, до боржника за кредитним договором та поручителя. Матеріали даної справи не містять доказів пред`явлення такого позову ТОВ "ГІГ-АНТ" до ОСОБА_2 чи інших осіб.

Підлягають відхиленню й доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що стосуються не розгляду по суті позовних вимог та не зазначення в мотивувальній частині оскаржуваного рішення правової оцінки викладених ним обставин та доказів, оскільки з урахуванням тієї обставини, що суд прийшов до висновку про недоведеність порушення діями відповідачів законних прав та інтересів позивача з підстав, що останній не є зобов`язаним за договором кредиту, відповідно необхідності в наданні правової оцінки доводам його позовної заяви, що не впливають безпосередньо на його права, в суду не було.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги те, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 35 ч. 1; 259 ч.ч.1, 2, 6, 8; 374 ч.1 п.1; 375 ч.1; ст. 381 ч.ч. 1, 3; 382 ч.ч. 1, 2; 384 ч. 1; 389 ч. 1 п. 2, 390 ч. 1 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 лютого 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції в особі Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 30 червня 2021 року.

Головуючий

Судді