УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2021 року суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області Литвиненко Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ГУНП в Донецькій області, Державного казначейства України, Міністерства внутрішніх справ України, Прокуратури Донецької області про відшкодування шкоди, спричиненої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури і суду,-

В С Т А Н О В И В:

24.02.2021 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід суддів Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області, зокрема судді Литвиненко Н.В. в рамках цивільної справи за його позовом ОСОБА_1 до ГУНП в Донецькій області, Державного казначейства України, Міністерства внутрішніх справ України, Прокуратури Донецької області про відшкодування шкоди, спричиненої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури і суду.

Заява мотивована тим, що за його заявою внесено відомості до ЄРДР стосовно вчинення суддею ОСОБА_2 кримінального правопорушення відносно нього, його родини та його підприємств, що на його думку підриває довіру до судової влади, а тому є підставою для відводу. Крім того, позивач вказує, що не довіряє судді із-за порушення нею правил суддівської етики, наявності дружніх стосунків зі сторонами у цій справі, тривалого розгляду справи, порушення норм процесуального права та інше.

Відповідно до ч.8 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись з поданою заявою, вважаю заяву про відвід суддів необґрунтованою.

Згідно ч. 1 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно ч. 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

У відповідності до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Вказана справа надійшла до суду 15.02.2021 року.

Судове засіданні по справі призначене на 26.03.2021 року на 13:00 годину.

Посилання заявника на вчинення суддею злочину та внесення за його заявою відомостей про цей факт до Єдиного реєстру досудових розслідувань не може бути безумовним доказом упередженості судді, тим більше, що позивачем не представлено жодних доказів існування такого кримінального провадження, а посилання заявником на номер судової справи № 761/21487/20 за його скаргою та прийняття позитивного рішення слідчим суддею виявились недоведеними, оскільки такої ухвали слідчого судді заявником долучено не було.

Інші обставини на які посилається позивач ОСОБА_1 , як на підставу для відводу, щодо порушення суддею правил суддівської етики, дружніми стосунками зі сторонами, тривалого розгляду справи, порушенням норм процесуального права та інше є недостовірними та нічим не підтверджені.

Також не встановлено факту тривалого розгляду справи, оскільки надійшла на розгляд до Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області 15.02.2021 року.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином, суд, дослідивши заяву про відвід судді, вивчивши доводи заявника щодо підстав відводу головуючому по справі - судді Литвиненко Н.В., приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу та необхідність передачі даної заяви на розгляд іншого судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Суд також звертає увагу заявника, що розгляд відводу всьому складу суддів Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області, на що посилається позивач у своїй заяві, не передбачений діючим цивільно-процесуальним законодавством. Дана цивільна справа в суді першої інстанції розглядається відповідно до ч.1 ст.34 ЦПК України суддею одноособово, який є головуючим і діє від імені суду, а тому відвід може бути заявлений одному судді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33,40,260,353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Визнати подану заяву позивача ОСОБА_1 про відвід суддів, в тому числі судді Литвиненко Н.В. у цивільній справі № 266/155/21 - необґрунтованою.

В порядку ч. 1 ст.33, ч. 3 ст.40 ЦПК України, заяву позивача ОСОБА_1 про відвід суддів, в тому числі судді Литвиненко Н.В. передати до канцелярії Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області для подальшого авторозподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н. В. Литвиненко