Р. С. З. № 60
У Х В А Л А

про відкриття провадження у цивільній справі

04 березня 2021 року Суддя Маньківського районного суду, Черкаської області В.Л. Маренюк, розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 до Маньківської селищної ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом.

На підставу своїх вимог спирається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Кищенці, Маньківського району, Черкаської області у віці 80 років помер батько позивача ОСОБА_2 , про що 13.06.2003 року зроблено відповідний актовий запис за № 13, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 13.06.2003 року виконкомом Кищенецької сільської ради Маньківського району Черкаської області.

За життя батько позивача ОСОБА_2 залишив заповіт, посвідчений 22.03.2001 року уповноваженою посадовою особою Кищенецької сільської ради Маньківського району Черкаської області, зареєстрований в реєстрі за № 4. Даним заповітом ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, яким належний йому на праві особистої власності жилий будинок з надвірними спорудами, розташований в с. Кищенці Маньківського району Черкаської області, заповів позивачу, ОСОБА_1 .

Довідка виконавчого комітету Маньківської селищної ради Черкаської області від 06.01.2021 року № 73 підтверджує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер гр. ОСОБА_2 , який постійно проживав і був зареєстрований по АДРЕСА_1 .

Також, дана довідка інформує, що разом із померлим ОСОБА_2 на момент смерті ніхто не проживав.

Спадкоємцями за законом першої черги є: син - ОСОБА_3 , дочка - ОСОБА_4 , син - ОСОБА_5 , дочка - ОСОБА_1 . Спадкоємцем за заповітом є дочка - ОСОБА_1 (позивач по справі).

Після смерті ОСОБА_2 в управління та володіння спадковим майном, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 , вступила його дочка ОСОБА_1 .

Заповіт від імені гр. ОСОБА_2 посвідчений виконкомом Кищенецької сільської ради 22 березня 2001 року реєстраційний №4 не змінений і не відмінений.

Брат позивача ОСОБА_3 та її сестра ОСОБА_4 надали письмові заяви, якими повідомляють та підтверджують, що їм відомо про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Кищенці, Маньківського району, Черкаської області помер батько ОСОБА_2 .

Даними заявами вони повідомляють, що після смерті батька ОСОБА_2 вони спадщину не приймали і приймати не будуть, звертатись до суду за отриманням додаткового строку на подання зави про прийняття спадщини також не будуть.

Також, даними заявами підтверджують, що не заперечують проти оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 , зокрема житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , на ім`я сестри - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Одночасно підтверджують, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті батька ОСОБА_2 на протязі шести місяців після його смерті фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, зокрема житловим будинком по АДРЕСА_1 . Одночасно просять всі пов`язані з цим судові розгляди проводити без їх участі. Справжність підписів на заявах засвідчено нотаріально уповноваженою посадовою особою Кищенецької сільської ради Маньківського району, Черкаської області.

Брат позивача ОСОБА_5 , який вказаний у довідці виконавчого комітету Маньківської селищної ради Черкаської області від 06.01.2021 року № 73, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт. Маньківка Маньківського району, Черкаської області, про що 26.06.2020 року складено відповідний актовий запис №59, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 26.06.2020 року Маньківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ). Спадщини після смерті батька він не приймав.

Таким чином, позивач є єдиною спадкоємицею за заповітом, яка прийняла спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном після смерті батька ОСОБА_2 у відповідності до ст.549 Цивільного кодексу УРСР, за якою визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Після смерті батька ОСОБА_2 залишилось заповідане позивачу спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 .

Наявність на належність майна підтверджується інформацією, наведеною у довідці виконавчого комітету Маньківської селищної ради Черкаської області від 06.01.2021 року № 73, якою інформується, що згідно погосподарської книги Кищенецької сільської ради 2016-2020р. №5 ст.77, житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на неприватизованій земельній ділянці площею 0,87га рахується за ОСОБА_2 .

З метою оформлення спадкових прав після смерті батька, 09.02.2021 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Маньківського районного нотаріального округу Завірюхи О.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно - - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На заяву отримано постанову про відмову ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії від 09.02.2021 року, якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане спадкове майно.

Відмова у видачі свідоцтв про право на спадщину мотивована тим, що заявником не було пред`явлено правовстановлюючий документ на житловий будинок, як це вимагає п.4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 (далі Порядок), а саме: видача свідоцтва про право на спадщину проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Керуючись статтями 66-69 Закону України «Про нотаріат», нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.

За даними Спадкового реєстру було перевірено наявність відкритої спадкової справи. На момент звернення спадкоємця спадкова справа та видані на її підставі свідоцтва про право на спадщину від імені ОСОБА_2 були відсутні.

Факт смерті ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Кищенецької сільської ради Маньківського району Черкаської області 13 червня 2003 року, актовий запис №15.

Також нотаріусом зазначено, що згідно статті 548 розділу VІІ Цивільного кодексу Української РСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно статті 549 розділу VІІ Цивільного кодексу Української РСР, а саме: визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Маньківської селищної ради Маньківського району Черкаської області 6 січня 2021 року № 73, після смерті ОСОБА_2 в управління та володіння спадковим майном, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 , вступила його дочка ОСОБА_1 .

Оскільки ОСОБА_1 не зверталася до нотаріуса з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а згідно вищевказаної довідки вона вважається такою, що фактично прийняла спадщину (стаття 549 розділу VІІ Цивільного кодексу Української РСР, а саме: визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном).

Спадкоємцем повідомлено, що документ, який посвідчував право власності померлого на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами у неї відсутній і тому надати його нотаріусу для видачі свідоцтва про право на спадщину неможливо.

Згідно п.п.4.12 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 (далі по тексту Порядок), свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у справі всіх необхідних документів. Відповідно до підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів що посвідчують право власності спадкодавця на майно.

Відповідно п.3 глави 17 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальних дій, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва, тощо, які залишаються у справах нотаріуса. У разі, коли державну реєстрацію права власності на нерухоме майно відповідно до закону проведено без видачі документа, що посвідчує таке право, нотаріальна дія щодо такого майна вчиняється на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього. Така інформація долучається до примірника правочину, свідоцтва, тощо, які залишаються у справах нотаріуса.

Згідно п.4.12 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у справі всіх необхідних документів.

Згідно п.4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Як випливає із сукупності мотивації, наведеної у постанові нотаріуса від 09.01.2021 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_1 на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа.

При цьому, нотаріусом перевірено наявність закликання до спадкування, стан та підтвердження родинних відносин, та факт прийняття спадщини спадкоємцем-позивачем.

Таким чином, за сукупності інформації, яка міститься у довідці виконавчого комітету Маньківської селищної ради від 06.01.2021 року № 73, у заповіті від імені ОСОБА_2 від 22.03.2001 року за р.№4, у постанові приватного нотаріуса Маньківського районного нотаріального округу Завірюхи О.В. від 09.02.2021 року, з урахуванням відмов від прийняття спадщини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вбачається, що єдиним спадкоємцем з кола спадкоємців, визначеного законом, який реалізував свої права на спадкування після смерті ОСОБА_3 , є лише ОСОБА_1 , позивач по справі.

Разом з тим, хоча у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено з підстави відсутності правовстановлюючого документа, наявні документи підтверджують те, що майно дійсно належало покійному батькові, однак за життя він не встиг отримати на нього правовстановлюючий документ, у зв`язку з відсутністю якого лише в судовому порядку є можливість оформити право власності на майно.

Як зазначено вище, наявність та належність спадкового майна спадкодавцеві підтверджується інформацією, наведеною у довідці виконавчого комітету Маньківської селищної ради Черкаської області від 06.01.2021 року № 73, якою інформується, що згідно погосподарської книги Кищенецької сільської ради 2016-2020р. №5 ст.77, житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на неприватизованій земельній ділянці площею 0,87га рахується за ОСОБА_2 .

09.12.2020 року Приватним підприємством "Уманський центр технічної інвентаризації" на замовлення позивача проведено технічну інвентаризацію житлового будинку садибного типу по АДРЕСА_1 . Згідно даних технічної інвентаризації встановлено, що житловий будинок збудовано у 1965 році.

Згідно даних Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 11.02.2021 за №243963269, права власності та інші речові права на вказаний будинок по АДРЕСА_1 , - не зареєстровано.

19.02.2021 року за № 3/06-09 відділом будівництва, архітектури, житлово-комунального господарства, комунального майна виконавчого комітету Маньківської селищної ради надано висновок про відповідність забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації, державних будівельних норм і правил.

Згідно даного висновку, відділ будівництва, архітектури, житлово-комунального господарства, комунального майна виконавчого комітету Маньківської селищної ради не заперечує щодо визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Слід також зазначити, що відповідно до п.42 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015р. №1127, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, подаються: 1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Позивач не може скористатись даним порядком та зареєструвати право власності, оскільки будинок рахується згідно погосподарського обліку сільської ради за покійною особою.

Разом з тим слід зазначити, що право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення його будівництва.

Згідно даних технічної інвентаризації, житловий будинок був збудований у 1965році.

У 1965 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом.

Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства.

Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 187 ЦПК України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

За положеннями ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Частиною 4 ст. 19 ЦПК України для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні призначене загальне позовне провадження.

Керуючись ч. 7 ст. 7, ст. 11, ч. 8 ст. 43, ст. ст. 44, 49, 53, 71, 83, 84, 85, 86, 91, 93, 95, 183, 185, 187, 189, 190-193, 196, 199, 257, ч. 2 ст. 261, ст. ст. 272, 353-355 ЦПК України, п. 8 ч. 11, 15.5 розділу ХІІІ перехідних положень ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Відкрити провадження в цивільній справі №701/188/21 за позовом ОСОБА_1 до Маньківської селищної ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом.

Розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження.

Почати підготовче провадження з дня постановлення цієї ухвали.

Проведення підготовчого засідання призначити на 15 березня 2021 року о 12 годині 20 хвилин в Маньківському районному суді Черкаської області (вул. Соборна, 8, смт. Маньківка Маньківського району Черкаської області).

Роз`яснити учасникам справи право на підставі ч. 7 ст. 7 ЦПК України, звернутись до суду з клопотанням про проведення розгляду справи у закритому судовому засіданні з метою запобігання розголошенню відомостей про інтимні чи інші особисті сторони життя учасників справи.

Учасникам справи надіслати копії ухвали про відкриття провадження у справі (в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення) протягом двох днів з дня її складення у відповідності до ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Відповідачу та третім особам разом з копією ухвали про відкриття провадження у справі одночасно надіслати копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Встановити строк відповідачу для надіслання (надання) до суду відзиву на позовну заяву і всіх доказів, які можливо доставити до суду, що підтверджують заперечення проти позову, - протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали.

Зобов`язати відповідача одночасно із надісланням (наданням) відзиву до суду надіслати (надати) копії такого відзиву та доданих до нього документів позивачу, а також третім особам.

У відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відзив підписується відповідачем або його представником. Відзив повинен містити: найменування (ім`я) позивача і номер справи; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) відповідача, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти, за наявності; у разі повного або часткового визнання позовних вимог - вимоги, які визнаються відповідачем; обставини, які визнаються відповідачем, а також правову оцінку обставин, надану позивачем, з якою відповідач погоджується; заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права; перелік документів та інших доказів, що додаються до відзиву, та зазначення документів і доказів, які не можуть бути подані разом із відзивом, із зазначенням причин їх неподання; заперечення (за наявності) щодо заявленого позивачем розміру судових витрат, які позивач поніс та очікує понести до закінчення розгляду справи по суті; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. До відзиву додаються: докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. До відзиву, підписаного представником відповідача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника відповідача. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідачу для надання зустрічного позову встановити строк до 15 березня 2021 року.

Третім особам для надання суду пояснень щодо позову або відзиву та доказів встановити строк до 15 березня 2021 року, попередивши, що у разі їх ненадання у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У поясненнях третьої особи щодо позову або відзиву третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, викладає свої аргументи і міркування на підтримку або заперечення проти позову. Пояснення третьої особи підписуються третьою особою або її представником. До пояснень третьої особи застосовуються тотожні для відзиву правила.

Учасники справи мають право надати відповідь на пояснення третіх осіб, свої письмові пояснення щодо відповіді на відзив - до закінчення підготовчого провадження.

Роз`яснити учасникам справи їх право на поставлення в першій заяві по суті справи, що ними подається до суду, не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи. Учасник справи, якому поставлено питання позивачем, зобов`язаний надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті. На запитання до учасника справи, який є юридичною особою, відповіді надає її керівник або інша посадова особа за його дорученням. Відповіді на запитання подаються до суду учасником справи - фізичною особою, керівником або іншою посадовою особою юридичної особи у формі заяви свідка не пізніш як за п`ять днів до підготовчого засідання. Копія такої заяви свідка у той самий строк надсилається учаснику справи, який поставив письмові запитання. У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), відповіді на питання щодо обставин справи, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань. Якщо поставлене запитання пов`язане з наданням відповідних доказів, що підтверджують відповідні обставини, учасник справи разом з наданням заяви свідка надає копії відповідних письмових чи електронних доказів. Учасник справи має право відмовитися від надання відповіді на поставлені запитання щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, над якою встановлено опіку чи піклування, член сім`ї або близький родич цих осіб), які можуть тягнути юридичну відповідальність для нього або таких членів сім`ї чи близьких родичів. Особа, яка відмовляється давати показання, зобов`язана повідомити причини відмови. Також учасник справи має право відмовитися від надання відповіді на поставлені запитання, якщо поставлене запитання не стосується обставин, що мають значення для справи;якщо учасником справи поставлено більше десяти запитань. За наявності підстав для відмови від відповіді учасник справи повинен повідомити про відмову іншого учасника та суд у строк для надання відповіді на запитання. Суд за клопотанням іншого учасника справи може визнати підстави для відмови відсутніми та зобов`язати учасника справи надати відповідь.

Попередити учасників справи, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); найменування суду, до якого вона подається; номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів); зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; підстави заяви (клопотання, заперечення); перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення); інші відомості, що вимагаються цим Кодексом. Вимога вказати в заяві по суті справи, скарзі, заяві, клопотанні або запереченні ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стосується лише юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України. Письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. Учасник справи має право додати до письмової заяви, клопотання проект ухвали, постановити яку він просить суд. Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Роз`яснити учасникам справи, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи. Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане відповідачем, третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. Письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника). Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Документи, отримані за допомогою факсимільного чи інших аналогічних засобів зв`язку, приймаються судом до розгляду як письмові докази у випадках і в порядку, які встановлені законом або договором. Іноземний офіційний документ, що підлягає дипломатичній або консульській легалізації, може бути письмовим доказом, якщо він легалізований у встановленому порядку. Іноземні офіційні документи визнаються письмовими доказами без їх легалізації у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити. Заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання.

Забезпечення доказів судом проводиться за правилами, встановленими ст. ст. 116-119 ЦПК України.

Попередити учасників справи про недопустимість зловживання процесуальними правами, шляхом подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; умисного неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі, тощо.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

У разі, якщо подання скарги, заяви, клопотання буде визнане зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: https://mn.ck.сourt.gov.ua/sud2312.

Ухвала окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку лише щодо порушення правил підсудності. В іншій частині заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали шляхом подання апеляційної скарги через Маньківський районний суд Черкаської області до Черкаського апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Суддя В. Л. Маренюк