Справа № 331/881/20
Провадження № 2/331/124/2021
02 березня 2021 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі:
головуючого судді: Антоненко М.В.,
при секретарі: Федоровій К.Д.
розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Віконний центр» до ОСОБА_1 про стягнення суми, -
10.03.2020 року ТОВ «Віконний центр» звернулось до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми.
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2020 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Справу призначено у підготовче судове засідання на 25 серпня 2020 року на 10 год. 30 хв.
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 листопада 2020 року справу призначено до судового розгляду на 02.03.2021 року на 10 год. 30 хв.
В судове засідання представник позивача не з`явився. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. На позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити. Крім того просить суд винести заочне рішення.
За клопотанням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Про причину неявки суд не повідомив.
Згідно зі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України (суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ст. ст. 2, 4 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справ або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно частини 1 статті 95 Цивільного процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами:
письмовими, речовими і електронними доказами;
висновками експертів;
показаннями свідків.
Згідно статті 77 Цивільного процесуального кодексу України,належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що 30 січня 2019 року між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу металопластикових виробів (надалі - Договір).
Загальна сума за договором склала 4300,00 гривень. Відповідно до умов договору, відповідачем ОСОБА_1 була внесена передплата в розмірі 1500,00 гривень.
Відповідно до п. 1.1. Договору, позивач зобов`язався зняти розміри віконних отворів відповідача, виготовити, доставити та встановити вироби згідно із специфікацією.
Відповідачем була погоджена специфікація на три пластикові вікна.
Згідно п. 2.1. Договору, строк виготовлення та доставки продукції складає 20 робочих днів з моменту внесення передплати.
Відповідач ОСОБА_1 отримав продукцію 08 лютого 2019 року за адресою металевий кіоск біля зупинкового комплексу по вуиці Парамонова в м. Запоріжжі, про що є акт про виконання робіт.
Відповідно до п.2.4 Договору, відповідач зобов`язався оплатити вартість виробів за фактом прибуття їх на адресу, яка вказана у Договорі, тобто повинен був сплатити 08.02.2019 року суму у розмірі 2800, 00 гривень
17.07.2019 року відповідачем ОСОБА_1 була сплачена частково сума боргу у розмірі 1500, 00 грн. Отже сума заборгованості відповідача ОСОБА_1 на даний час складає 1300 грн.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до п. 5.4 Договору сторони домовилися встановити відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання в підвищеному розмірі 24 відсотки річних від простроченої суми.
Відповідно до п. 5.3. Договору відповідач зобов`язаний сплатити 1% пені за кожен календарний день прострочення від загальної суми заборгованості.
Відповідно до п. 5.5 Договору сторони домовились встановити підвищений строк позовної давності по стягненню штрафів та пені на протязі трьох років.
Таким чином, відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання і зобов`язаний сплатити позивачеві крім суми основного боргу, 24% річних з заборгованості та пеню.
Крім того, суд вважає, що судовий збір у справі підлягає стягненню з відповідача у повному розмірі відповідно до ст. 141 ЦПК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 525, 526, 625, 692 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 11-13, 19, 259, 263, 265, 279, 280-282 ЦПК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Віконний центр» до ОСОБА_1 про стягнення суми - задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
Суддя: М.В. Антоненко