Справа № 349/849/21
Провадження № 2/349/359/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08 липня 2021 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді Гаврилюк О.О.

з участю секретаря судового засідання Пунько Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу №349/849/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

10 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обгрунтування позову зазначено, що сторони з 21 листопада 2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання вшлюбі в них народилось двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне проживання склалося невдало. На даний проживають окремо, шлюб носить формальний характер. Просив шлюб розірвати.

Відповідачка ОСОБА_2 не подала відзиву на позовну заяву, у судове засідання не прибула, направила на адресу суду письмове клопотання про слухання справи без її участі. Просила шлюб розірвати.

11 червня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового засідання .

Позивач у судове засідання не прибув, направив на адресу суду письмове клопотання про слухання справи без його участі, на примирення не погоджується.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши наявні у справі докази, які надані лише позивачем, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

21 листопада 2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області зареєстрували шлюб, про що було зроблено актовий запис №72. Після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_6 змінила прізвище на ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 21 листопада 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області.

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками двох малолітніх дітей:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 , виданим 04 червня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рогатинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 , виданим 17 жовтня 2017 року Рогатинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області.

За статтею 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України ( далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до частини першої статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

За статтею 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини другої статті 104 СК України та частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно достатті 110 цього Кодексу.

Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

За змістом указаної норми примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Також відповідно до вимог ч.4 ст.56 СК України суд не може примушувати дружину та чоловіка до збереження шлюбних відносин.

Отже, з наведеного вбачається, що застосування строку для примирення є правом суду, а не його обов`язком.

Вивчивши обгрунтування позову позивача, який просив не надавати строк для примирення, оскільки зберегти шлюб неможливо, а також відсутність будь-яких заперечень з боку відповідачки щодо розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що застосування судом строку для примирення подружжя за наведених обставин суперечитиме інтересам сторін.

Згідно статті 112 СК України підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя є з`ясування фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Оскільки встановлено, що сторони не підтримують сімейні стосунки, позивач заперечує щодо примирення, а також враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідає інтересам позивачки, що має істотне значення.

Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Заяви про відновлення дошлюбного прізвища ОСОБА_2 не подала.

Керуючись ст.ст.259, 263-265 ЦПК України

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 21 листопада 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 72, між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 - розірвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач:ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Повний текст рішення складено 08 липня 2021 року.

Суддя О.О.Гаврилюк