Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2021 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Захарчук С. С. ,

за участю секретаря судового засідання - Сірант Т. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом іноземної компанії Партнерство з обмеженою відповідальністю Провіда.ТВ до ОСОБА_1 про стягнення штрафних санкцій за договором,

В С Т А Н О В И В :

Іноземна компанія Партнерство з обмеженою відповідальністю Провіда.ТВ (далі - компанія) до ОСОБА_1 про стягнення штрафних санкцій за договором.

Позивач зазначав, що 11.05.18 між позивачем і відповідачем було укладено договір про нерозголошення та захист конфіденційної інформації.

Відповідно до п. 2.2. договору до переліку відомостей, які становлять конфіденційну інформацію відносяться: загальні відомості про діяльність позивача та особисті дані працівників позивача; відомості про фінансовий стан позивача; відомості про партнерські відносини позивача, відомості про контрагентів позивача, фінансовий стан та ділову репутацію партнерів; відомості про укладені договори позивача з третіми особами, інформацію про платежі по вказаним договорам; відомості про використання інформаційних технологій - технічні проекти, наукові рішення, товарні знаки, програмне забезпечення; відомості про організацію безпеки позивача та інші відповідно до прикладеного до позовної заяви договору.

13.06.18 відповідачем незаконно розміщувалися публікації на Інтернет ресурсах, які містять в собі конфіденційну інформацію Позивача, а також діями та/або бездіяльністю відповідача позивачу завдано матеріальну та моральну шкоду.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з відповідача 32 309 грн. 90 коп. штрафних санкцій за порушення умов договору про нерозголошення та захист конфіденційної інформації.

У відзиві на позов, заперечуючи проти позову, відповідач вказав наступне.

Позивач не надав доказів поширення відповідачем інформації в Інтернеті, зокрема, навіть не вказав сайт на якому є інформація, подана в роздруківці. При цьому, він заперечує факт розповсюдження будь-якої неправдивої інформації в Інтернеті. Позивачем, не подано суду доказів, які б свідчили як про поширення зазначеної у позові інформації саме ним, так і про поширення такої інформації взагалі.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов з викладених у ньому підстав та просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив, просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір про нерозголошення та захист конфіденційної інформації (далі - договір) (а.с 15-17).

Пунктом 1.1. договору передбачено, що компанія довіряє відповідачу конфіденційну інформацію, яка є необхідною для виконання ним своїх обов`язків, а відповідач зобов`язується зберігати надану конфіденційну інформацію, яка йому стала відома у зв`язку з виконання ним своїх обов`язків, та використовувати її виключно у порядку, передбаченому договором.

Перелік інформації, яка має конфіденційний характер визначений п. 2.2. договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Обґрунтовуючи позов, позивач вказував на те, що 13.06.18 відповідачем незаконно розміщувалися публікації на Інтернет ресурсах, які містять в собі конфіденційну інформацію позивача, у зв`язку з чим, відбулося порушення умов договору.

На обґрунтування зазначених позовних вимог, позивачем було надано роздруківку статті «Лжепсихология. Маги и экстрасенсы» (а.с. 18-19), автором якої є ОСОБА_1 .

Разом з тим, позивачем не вказано, яку саме інформацію, яка згідно договору є конфіденційною інформацію, було поширено відповідачем, на яких інтернет ресурсах була поширена ця інформація та не надано доказів того, що саме відповідач поширював конфіденційну інформацію.

Оскільки доказів на обґрунтування обставин, викладених у позовній заяві позивачем не надано, правових підстав для задоволення позову немає.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-82, 258-259, 263-265, 268, 273, 353, 354 ЦПК України, ст. ст. 509, 610 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову іноземної компанії Партнерство з обмеженою відповідальністю Провіда.ТВ до ОСОБА_1 про стягнення штрафних санкцій за договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. С. Захарчук