Справа № 591/7476/17
Провадження № 2/591/287/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2021 року року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні уточнену позовну заяву ОСОБА_1 у справі № 591/7476/17 за позовом ОСОБА_1 до Сумської міської ради, треті особи: ОСББ «Замостянська-5Ж», ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування п. 2 рішення Сумської міської ради №2904-МР від 21 грудня 2017 року -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з позовом до Сумської міської ради в якому просив визнати право спільної сумісної власності на дворову вбиральню, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що Сумська міська рада не визнає за ОСОБА_1 права спільної сумісної власності на допоміжне приміщення багатоквартирного будинку дворову вбиральню, яке виникло у нього у момент придбання квартири АДРЕСА_1 .

В подальшому ОСОБА_1 змінює позовні вимоги та просить суд визнати незаконним та скасувати п. 2 рішення Сумської міської ради №2904-МР від 21 грудня 2017 року, яким передано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку з кадастровим номером :06:019:0105.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 29.01.2019 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , визнано незаконним та скасовано п. 2 рішення Сумської міської ради №2904-МР від 21 грудня 2017 року, яким ОСОБА_2 передана у власність земельна ділянка з кадастровим номером :06:019:0105.

Постановою Сумського апеляційного суду від 18.04.2019 року рішення суду першої інстанції залишено в силі.

Верховний Суд постановою від 18.12.2019 року скасував рішення Зарічного районного суду м. Суми від 29.01.2019 року та постанову Сумського апеляційного суду від 18.04.2019 року по справі № 591/7476/17-ц та направив справу на новий розгляд до Зарічного районного суду м. Суми, вказавши на те, що судами попередніх інстанцій не наведено підстав для визнання пункту 2 рішення Сумської міської ради від 21 грудня 2017 року №2904-МР недійсним, ні з підстав невідповідності його вимогам чинного законодавства, ні з підстав порушення визначеної законом компетенції Сумської міської ради; не встановлено, чи є спірне приміщення нежитловим, чи використовувалося воно як самостійний об`єкт нерухомості, а відтак чи є допоміжним; ОСОБА_1 обґрунтовує підставу для визнання пункту 2 рішення Сумської міської ради від 21 грудня 2017 року № 2904-МР незаконним тим, що на земельній ділянці (кадастровий номер :06:019:0105) розміщена будівля, капітальний ремонт якої проведено ОСББ «Замостянська-5Ж», доказів, або будь-яких інших фактичних даних щодо права користування зазначенню земельною ділянкою не наводить.

05.02.2021 року позивач подає до суду уточнену позовну заяву в якій порушує питання про те, що передана ОСОБА_2 земельна ділянка з кадастровим номером :06:019:0105, є державною власністю на якій розташований державний житловий фонд радгоспу «Сумський», а Сумська міська рада передаючи ОСОБА_2 у власність земельну ділянку державної власності, вийшла за межі наданих їй повноважень. Земельна ділянка з кадастровим номером :06:019:0105 вибула незаконно із державної власності і підлягає витребуванню на підставі ст.ст. 387, 388 ЦК України або має бути повернута державі автоматично за умови задоволення позову.

Дослідивши подану заяву, матеріали справи, вислухавши думку учасників справи, суд дійшов висновку про відмову у її прийнятті, виходячи з наступного:

На підставі постанови Верховного Суду від 18 грудня 2019 року вирішення заяви ОСОБА_1 здійснюється судом першої інстанції повторно в зв`язку із скасуванням рішення Зарічного районного суду м. Суми від 31 січня 2019 року та постанови Сумського апеляційного суду від 18 квітня 2019 року, що у відповідності до положень ч. 4 ст. 49 ЦПК України унеможливлює зміну позивачем предмету чи підстав позову.

Оскільки у справі вже відбувся розгляд по суті з ухваленням рішення, і рішення скасоване в касаційній інстанції з направленням на новий розгляд до суду першої інстанції, то право позивача на подання заяви про зміну предмету або підстави позову, про збільшення або зменшення розміру позовних вимог (передбачене в ч.2 та 3 ст.49 ЦПК) - на даній стадії цивільного судового процесу обмежується і існує виключно в межах, наданих позивачу в частині 4 статті 49 ЦПК України.

Виходячи з приписів ч.4 ст.49 ЦПК - на даній стадії розгляду позивач має право змінити предмет або підставу позову лише у разі, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв`язку зі зміною фактичних обставин. Подана позивачем заява про уточнення позовної заяви таким вимогам не відповідає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 49 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Відмовити у прийнятті уточненої позовної заяви у справі №591/7476/17 поданої до суду 05 лютого 2021 року за позовом ОСОБА_1 до Сумської міської ради, треті особи: ОСББ «Замостянська-5Ж», ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування п. 2 рішення Сумської міської ради №2904-МР від 21 грудня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ А.Я.КЛИМЕНКО