Справа №2-1958-2011
6/705/36/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2021 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, у складі:

головуючого судді Піньковського Р.В.

при секретарі Безвенюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умані Черкаської області заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків для його пред`явлення,

В С Т А Н О В И В:

На адресу суду надійшла заява директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків для його пред`явлення, яка обґрунтована наступним.

Рішенням, що видав Уманський міськрайонний суд Черкаської області від 26.12.2011 року у цивільній справі №2-1958-2011 було задоволено позовні вимоги ПАТ «Комерційний банк «Надра» до боржника ОСОБА_1 та прийнято рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором 78п/15/2008-980 від 23.06.2008 року у розмірі 14108 гривень 87 копійок.

Згідно договору № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05.08.2020 року право вимоги за кредитним договором № 78п/15/2008-980 від 26.12.2011 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (найменування змінено на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства») та ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право вимоги перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (Первісний кердитор), яке, в свою чергу, згідно договору № GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги від 30.09.2020 року відступило права вимоги на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» (Новий кредитор).

У матеріалах кредитної справи № 78п/15/2008-980, яку було передано від ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» до ТОВ «Брайт Інвестмен», було встановлено наявність оригіналу виконавчого листа по справі № 2-1958-2011 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості у розмірі 14108 гривень 87 копійок.

У зв`язку з цим, просять суд поновити пропущений строк пред`явлення до виконання виконавчого листа, оскільки вважають, що причини пропуску строків для подачі виконавчого листа № 2-1958-2011 до виконання є поважними, оскільки ТОВ «Брайт Інвестмент» не могло раніше знати про цю обставину, оскільки ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» відступив права вимоги на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» разом з усіма додатками до нього, у т.ч. графіками здійснення платежів та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами, лише 30.09.2020 року.

Вважають, що вищезазначені обставини унеможливлювали вчинення процесуальних дій у визначений законом та судом строк, та виникли об`єктивно не залежно від волі ТОВ «Брайт Інвестмент».

Просять суд замінити сторону стягувача з ПАТ «КБ «Надра», як вибулої сторони, на його правонаступника, а саме: Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», , місцезнаходження: 49019, м. Дніпро, вулиця Академіка Белелюбського, будинок, 54, офіс 402 (р/р IBAN: НОМЕР_2 , банк одержувача АТ «Правекс Банк», ЄДРПОУ банку 14360920, код банку 380838), у виконавчому листі по цивільній справі № 2-1958-2011 за рішенням, що видав Уманський міськрайонний суд Черкаської області від 26.12.2011 року.

Поновити строк для пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа по справі № 2-1958-2011 від 26.12.2011 року.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, у своїй заяві про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа, також просить суд розглянути справу за відсутності представника ТОВ «Брайт Інвестмент», вимоги заяви підтримують.

Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені своєчасно, про причини неявки суд не повідомляли.

Згідно ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, дослідивши матеріали заяви, докази, надані заявником, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Виходячи із вказаних норм, зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Частиною 1 ст. 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

На підтвердження заміни кредитора у зобов`язанні заявником надано до суду Договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_blank_01 від 05 серпня 2020 року, також Договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_blank_01 від 30 вересня 2020 року.

Статтею 516 ЦК України визначено порядок заміни кредитора у зобов`язанні. За змістом цієї норми заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до положень ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Згідно договору GL48N718070_blank від 05.08.2020 року Публічне Акціонерне Товариство «Банк «Надра» відступив Товариству з обмеженою відповідальність «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» права вимоги до позичальників за кредитними договорами та всіма іншими похідними договорами.

Згідно договору № GL48N718070_blank_01 від 30 вересня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (місце знаходження: 49089, м. Дніпро, вулиця Автотранспортна, будинок, 2 офіс 205, ідентифікаційний код юридичної особи: 40696815, відступає Товариству з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», місце знаходження: 49019, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Академіка Белелюбського, 54, офіс 402, ідентифікаційний код юридичної особи: 43115064, належні первинному кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги до позичальників за кредитними договорами, та всіма іншими похідними договорами, права з якими виникають у нового кредитора у зв`язку із набуттям прав на умовах цього договору, зазначених у Додатку № 1, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами, договорами про відкриття карткових рахунків, договорами поруки, договорами застави, та всіма іншими похідними договорами з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1.

Згідно додатку №1 до Договору про відступлення прав вимоги, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами зазначена, в тому числі, ОСОБА_1 , номер кредитного договору 78п/15/2008-980, укладеного 23.06.2008 року.

При цьому, у матеріалах справи міститься копія заочного рішення від 26 грудня 2011 року, гідно якого з ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 78п/15/2008-980 від 23.06.2008 року в сумі 14108 гривень 87 копійок, судовий збір у розмірі 141 гривня 09 копійки та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

На підставі ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, внаслідок чого припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Таким чином, у цій справі відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, зокрема заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» є новим кредитором у правовідносинах з боржником, а також новим стягувачем.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Вищезазначене підтверджено правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 20.11.2013 року (справа № 6-122цс13).

Крім того, під час розгляду зазначеної заяви суд враховує правову позицію, яка сформульована у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 10/56-08, а також у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2018 року по справі № 6-1355/10, провадження № 61-12076св18 (ЄРДРСРУ № 73001190), а саме, якщо заявник звернувся із заявою про заміну сторони виконавчого провадження стягувача поза межами відкритого виконавчого провадження стосовно боржника, то це не позбавляє його права звернутись із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні та не є підставою для відмови судом у задоволенні такої заяви, у разі якщо судом не встановлено обставин закінчення виконавчого провадження у справі належним виконанням судового рішення. У протилежному ж випадку правонаступник стягувача сторони виконавчого провадження, набувши таке право згідно з договором про відступлення права вимоги в порядку ст. 512 ЦПК України, позбавляється можливості та права реалізувати таке право у виконавчому провадженні у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

У зв`язку із зазначеним, заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином, виходячи із аналізу зазначених норм права, суд приходить до висновку про те, що заява про заміну сторони у виконавчому провадженні є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Також у своїй заяві директор ТОВ «Брайт Інвестмент» ставить питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, копію якого додає до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно копії виконавчого листа, виданого Уманським міськрайонним судом Черкаської області 24.02.2012 року у справі № 2-1958-2011 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 14108 гривень 87 копійок, Рішення по вказаній справі набрало законної сили 10 лютого 2012 року. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 10 лютого 2013 року. Згідно відмітки у виконавчому листі 25.06.2018 року зазначений виконавчий лист повернуто на підставі п. 2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження». Залишок боргу становить 4318,89 грн.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Стаття 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Зазначене конституційне положення кореспондується та відображено у частині 1 статті 18 ЦПК України, згідно якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Згідно ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Заявник, у своїй заяві посилається на те, що, отримавши право кредитора по справі щодо стягнення заборгованості по кредитному договору з ОСОБА_1 , у матеріалах кредитної справи було виявлено виконавчий лист, а тому вважає, що строк пред`явлення до виконання виконавчого листа пропущено з поважної причини, якою є те, що ТОВ «Брайт Інвестмент» не могло раніше знати про цю обставину, оскільки ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» відступив права вимоги на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» разом з усіма додатками до нього, у т.ч. графіками здійснення платежів та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами, лише 30.09.2020 року.

Суд звертає увагу, що згідно із ч.ч. 1, 2 та 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Крім того, відповідно до пункту 5 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Судом встановлено, що згідно відмітки у виконавчому листі по справі № 2-1958-2011, виданому 24.02.2012, зазначений виконавчий документ 25.06.2018 року було повернуто на підставі п. 2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження». Таким чином, з урахуванням положень ст. 12 та пункту 5 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ вказаний виконавчий документ може бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років з дня його повернення, а саме з 25.06.2018 року.

Вказані обставини свідчать про те, що строк для повторного пред`явлення виконаного листа по справі № 2-1958-2011 від 26.12.2011 станом на день звернення позивача з заявою про поновлення строку для пред`явлення вказаного виконавчого документа до примусового виконання ще не сплив.

На думку суду, заявником не надано будь-яких належних та допустимих доказів причин пропуску строків для пред`явлення виконавчого документа до виконання, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже, з урахуванням викладеного суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви ТОВ «Брайт Інвестмент» в частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання.

Керуючись ст.12, ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. ст. 258-260, 263, 353, 442 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити частково.

Замінити сторону стягувача з ПАТ «КБ «Надра», як вибулої сторони, на його правонаступника, а саме: Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», , місцезнаходження: 49019, м. Дніпро, вулиця Академіка Белелюбського, будинок, 54, офіс 402 (р/р IBAN: НОМЕР_2 , банк одержувача АТ «Правекс Банк», ЄДРПОУ банку 14360920, код банку 380838), у виконавчому листі по цивільній справі № 2-1958-2011 за рішенням, що видав Уманський міськрайонний суд Черкаської області від 26.12.2011 року.

У задоволенні іншої частині вимог заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р. В. Піньковський