КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/910/2021 Головуючий у 2 інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Голуб С.А.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Таргоній Д.О.,

за участі секретаря судового засідання Сакалоша Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 27 жовтня 2020 року про заміну сторони виконавчого провадження у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулося до суду першої інстанції із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на те, що 11 грудня 2014 Дарницький районний суд м. Києва ухвалив рішення у цивільній справі у цивільній справі № 753/16070/14-ц про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором № 494/П/27/2007-840.

На підставі договору про відступлення прав вимоги № GL3N415722 від 21 квітня 2020 року ПАТ «КБ «Надра відступило ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» право вимоги за зобов`язаннями, що випливають з кредитного договору № 494/П/27/2007-840, у зв`язку з чим, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло прав та обов`язків за вказаним кредитним договором, в тому числі й отримаво право бути стороною виконавчого провадження.

На підставі викладеного, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» просило суд першої інстанції замінити сторону стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року у цивільній справі № 753/16070/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 27 жовтня 2020 року заяву ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.

У виконавчих провадженнях з виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року у цивільній справі № 753/16070/14-ц (провадження №2/753/6414/14) за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 замінено первісного стягувача - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що правонаступником стягувача не надано суду першої інстанції повного Додатку №1 до договору про відступлення прав вимоги з підписом обох сторін такого Договору, а тому відсутні докази того, що кредитний договір № 494/П/27/2007-840 від 08 листопада 2007 року входив до Кредитного портфелю, проданого первісним стягувачем правонаступнику стягувача.

Згідно п. 2 договору про відступлення прав вимоги, новий кредитор (ТОВ «ФК «Довіра та гарантія») в день укладання цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком (ПАТ «КБ «НАДРА») у повному обсязі коштів, відповідно до п. 4 цього договору, набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у Додатку № 1 до цього договору, право вимагати сплати неустойки, пені, штрафів, передбачених основними договорами, право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за основними договорами, право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна боржників, вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсними договорів із боржниками, права, що випливають із судових справ, виконавчих проваджень щодо боржників, в тому числі щодо майна боржників, яке не було реалізоване на торгах та підлягатиме передачі стягувачу в погашення боргу після укладання цього договору. Розмір правових вимог, які переходять до нового кредитора, вказаний у Додатку № 1 до цього договору.

Пунктом 4 договору про відступлення прав вимоги визначено, що за відступлення прав вимоги за основними договорами новий кредитор сплачує банку грошові кошти у сумі 10 805 440, 82 грн. Ціна договору сплачується новим кредитом банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором на підставі протоколу, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий кредитор.

Проте, суду першої інстанції не було надано докази того, що правонаступником стягувана сплачено грошові кошти ПАТ «КБ «НАДРА», а також не надано Акту прийому-передачі за договором, а тому відсутні докази того, що у ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» виникло право грошової вимоги до боржників, як і право звертатися з заявою про заміну сторони виконавчого провадження № 60266990.

Також інформація про сплату грошових коштів у сумі 10 805 440, 82 грн. відсутня і на офіційному, загальнодоступному сайті Прозорро - https://prozorro.sale/.

Таким чином, скаржник вважає, що не відбулася зміна кредитора у зобов`язанні, оскільки права та обов`язки кредитора за Кредитним договором № 494/П/27/2007-840 від 08 листопада 2007 року не були передані ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Крім того, скаржник стверджує, що договір відступлення права вимоги містить ознаки фіктивності.

В апеляційній скарзі також зазначено, що відповідно до Додатку № 1 до Договору про відступлення прав вимоги ПАТ «КБ «НАДРА» відступило ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» право вимоги за Кредитним договором №494/11/27/2007-840 від 08 листопада 2007 року у загальному залишку заборгованості у розмірі 7 190 885. 22 грн. (без пені), тоді як за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року у справі № 753/16070/14-ц загальна сума заборгованості становила 4 021 740 гривень 76 копійок (з пенею)

Не зрозумілим є, на яких правових підставах ПАТ «КБ «НАДРА» відступило ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» право вимоги до Боржників у значно більшому розмірі, ніж сума, що була визначена у рішенні Дарницького районного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року.

ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» не надало суду першої інстанції копію постанови про відкриття виконавчого провадження № 60266990 та копію виконавчого документа, виданого на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року у справі № 753/16070/14-ц, а тому не відомо, яка загальна сума заборгованості у рамках виконавчого провадження.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» відмовити в повному обсязі.

В порядку визначеному ст. 360 ЦПК України на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в якому зазначено, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення заяви щодо заміни сторони виконавчого провадження.

У відзиві на апеляційну скаргу, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» зазначає, що не надавало суду першої інстанції Додатку №1 до Договору про відступлення прав вимоги з підписом обох сторін такого договору у зв`язку з тим, що даний документ містить в собі банківську таємницю щодо інших боржників що не мають відношення до справи.

На підставі викладеного у відзиві, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Сич М.В. в судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу, просила суд задовольнити її та скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» - Терно О.В. просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги доходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, враховуючи наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 11 грудня 2014 року Дарницький районний суд м. Києва ухвалив заочне рішення у цивільній справі № 753/16070/14-ц, яким стягнув з ОСОБА_3 (зараз - ОСОБА_3 ) та ОСОБА_2 у солідарному порядку на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 494/П/27/2007-840 в сумі 340723,82 дол. США, що за курсом Національного банку України станом на 10 червня 2014 року становить 4 021 740,76 грн., а також судовий збір - по 1 827 грн. з кожного.

Дане рішення ніким не оскаржувалось і набрало законної сили.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 05 лютого 2015 року №83 ПАТ «КБ «Надра» віднесено до категорії неплатоспроможних, а з 06 лютого 2015 року розпочата процедура виведення банку з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації.

Строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» неодноразово продовжувались та тривають на даний час.

21 квітня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено договір про відступлення прав вимоги № GL3N415722, відповідно до умов якого Банк відступив, а Новий Кредитор набув право вимоги до позичальників та заставодавців (іпотекодавців), поручителів за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № GL3N415722, що підтверджується Додатком № 1 до цього договору.

Договір про відступлення прав вимоги посвідчений нотаріально, а Додаток № 1 до цього договору - Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та Позичальників/Поручителів/Заставодавців/Дебіторів за такими договорами, є складовою частиною цього договору, про що міститься пряма вказівка у п. 1 договору.

Задовольняючи заяву про заміну стягувача правонаступником, суд першої інстанції виходив з того, що заявником було надано всі належні та допустимі докази, які підтверджували перехід прав та обов`язків від первісного кредитора до нового кредитора.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.52 ЦК України підставою заміни кредитора є передання ним своїх прав іншій особі (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору:

- купівлі-продажу чи міни (ч.3 ст.656 ЦК);

- дарування (ч.2 ст.718 ЦК);

- факторингу (глава 73 ЦК).

Згідно із ч. 5 ст. 15 закону «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 закону «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Зазначене також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена в постанові від 05 грудня 2018 року у справі №643/4902/14.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Як вбачається з матеріалів справи, заявником були подані до суду першої інстанції належні та допустимі докази на підтвердження того, що у спірних правовідносинах відбулася заміна стягувача, а тому колегія суддів доходить висновку про задоволення такої заяви та заміни стягувача його правонаступником.

Окрім того, колегія суддів не може ставити під сумнів дійсність договору про відступлення прав вимоги від 21 квітня 2020 року, оскільки боржниками дійсність договору не оскаржувалась та відсутнє судове рішення, яке б свідчило про те, що вказаний договір є недійсним.

Всі інші доводи апеляційної скарги зводяться до викладу обставин, які вже зазначались в письмових поясненнях ОСОБА_1 від 23 жовтня 2020 року, які подавались до суду першої інстанції та яким була надана належна правова оцінка.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі, таким чином апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 375, 433, 442 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 27 жовтня 2020 року про заміну сторони виконавчого провадження у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про заміну сторони виконавчого провадження залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 березня 2021 року.

Суддя-доповідач

Судді: