Справа № 405/3360/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2021 Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі

головуючої судді: Шевченко І.М.

з участю секретаря : Фришко А.Ю.

позивача : ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Віватенко М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Кропивницька міська рада про відшкодування шкоди, збитків, спричинених порушенням права і невиконанням судового рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просив стягнути з відповідачів на його користь відшкодування втраченого середнього заробітку 276 293 грн., внаслідок порушення прав заявника та невиконання судового зобов`язання за рішенням апеляційного суду від 25.06.2017 року у справі № 405/11641/13-ц; збитки, які виникли від сплати орендної плати за землю під забудованим досі входом до його робочого місця у сумі 2 188,64 грн. (реальні збитки);витрати по комунальному обслуговуванню за пустуюче приміщення, в якому до порушення він отримував прибуток від професійної діяльності в сумі 5 424 грн. (реальні збитки).Враховуючи наведену практику Євросуду по усуненню статусу жертви порушення конвенції, стягнути з відповідачів 300 000 грн. спричиненої моральної шкоди, пов`язаної з виснажливимпсихологічним станом, стресом і напруженістю, руйнуванням буття особи зрілого віку, розладу впорядкованого способу життя і зв`язків з оточуючими та триваючим виснажливим протистоянням з недобросовісними боржниками.

Враховуючи ст. 211 ЦПК, пункт 29 ППВССУ № 6 від 07.02.2014 року постановити окрему хвалу щодо відповідальності агента держави ОСОБА_3 , який не виконує судове зобов`язання, створює умови ілюзорності судових рішень, майбутніх порушень і паплюження авторитету державної влади.

Позов обґрунтовано тим, що 25.06.2015 року рішенням Кіровоградського апеляційного суду у справі № 405/11641/13ц задоволено його позов до відповідачів про визнання незаконними вчинених дій з самочинного будівництва, зобов`язано відповідачів не чинити йому та його сину - ОСОБА_4 перешкоди в користуванні східцями до квартири АДРЕСА_1 ; зобов`язано відповідачів відновити східці до вищезазначеної квартири та привести у первинний, придатний до використання стан; зобов`язано відповідачів демонтувати східці до квартири АДРЕСА_2 ; зобов`язано відповідачів демонтувати двері з квартири АДРЕСА_2 на АДРЕСА_3 та встановити вікно.

В рамках відкритого виконавчого провадження зазначене рішення суду боржниками не виконано, оскільки 06.04.2016 року ВПВР УДВС ГТУ юстиції у Дніпропетровської області надано відповідь про те, що в зв`язку з призначенням ОСОБА_3 на посаду першого заступника начальника ГУ ТУЮ Кіровоградської області задоволено самовідвід начальника відділу і всіх державних виконавців Ленінського ВДВС та матеріали передані до виконавчого органу іншого регіону.

29.02.2016 року він отримав постанову Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 24.06.2016 року з якої випливає, що матеріали проваджень, направлені на виконання за 320 км до ВПВР УДВС ГТУ юстиції у Дніпропетровської області, для організації подальшого, повного і своєчасного виконання.

29.03.2016 року орган примусового виконання, якому 29.02.2016 року було передоручено виконання вищезазначеного рішення суду, направив заяви щодо забезпечення вимог ст. 1 Закону України «Про виконавчу службу», ст. 11, 12 Закону України № 606- XIV «Про виконавче провадження», гарантії виконання рішення суду, відновлення попереднього становища, але повного і своєчасного виконання судового рішення, уникнення порушення строків виконання не відбулось ні в добровільному, а ні примусовому порядку.

07.03.2017 року ВПВР УДВС ГТУ юстиції у Дніпропетровської області його повідомлено про те, що не зважаючи на неодноразові вимоги виконавця 01.03.2016 року, 05.09.2016 року, 29.09.2016 року рішення боржниками не виконано, а виконавче провадження закінчено на підставі п.11 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» та повернуто до суду, який видав виконавчий документ. При цьому, відповідно до процедури двічі направлено штраф на боржників та у зв`язку з тим, що жодної дії їх боку не було вчинено, вказане подання в порядку ст. 89 Закону України « Про виконавче провадження», ст. 217 КПК, ст. 382 КК направлене до Кіровоградського відділу поліції ГУНП у Кіровоградської області.

У зв`язку з цим, рішення суду, яке є обов`язковим до виконання за статтями 124, 129 Конституції України, статті 14 ЦПК, профільних законів з примусового виконання, прямих норм Конституції і Конвенції ОПСЛ, боржниками не виконано, що тягне за собою не тільки ілюзорність постановлених судових актів (апеляційного рішення від 25.06.2015 року, ухвали ВССУ від 07.10.2015 року, ухвали ВСУ від 09.02.2017 року в порядку перегляду), але і продовжує негативні наслідки порушення його права, у вигляді прогресуючих збитків. Відповідачами не вчинено жодної предметної дії на виконання вимог вищезазначених норм з примусового виконання, прямих норм Конституції і Конвенції ОПСЛ, а навпаки, здано в оренду СК ТАС приміщення квартири АДРЕСА_4 , яке перебуває під невиконаними судовими санкціями.

На протязі тривалого часу за безвідповідальної поведінкою відповідачів порушується його паво власності, господарської діяльності, поваги до умов проживання і розміреного життя, на справедливий і швидкий суд (статті 6, 8, 13, ст.1 Протоколу № 1 Конвенції ОПСЛ).

Посилаючись на вказані обставини, норми чинного законодавства, просив задовольнити позов, матеріальну шкоду обгрунтував виходячи з офіційних даних Держкомстат України щодо середнього річного заробітку по Україні у сфері професійної діяльності, який складає 5 290 грн. у 2014 році, 6 737 грн. у 2015 році, 8 060 грн. у 2016 році. За 2017 рік: 8 195 грн. у січні, 8 770 грн. у лютому, 9 082 грн. у березні, 9 202 грн. у квітні. Зазначив, що за період порушення права і невиконання судового рішення від 25.06.2015 року має збитки у вигляді втраченого заробітку від професійної діяльності у загальній сумі 27 6293 грн. У зв`язку з блокуванням робочого місця і відсутності прийому громадян змушений сплачувати орендну плату за землю під східцями до офісу, перекритого незаконною добудовою боржників. Згідно даних оплат і звітів ДПА складає 2188,64 грн., що існує як реальні збитки. Також вимушений нести витрати за пустуюче робоче приміщення, в якому до порушення отримував прибуток від професійної діяльності. Вартість комунального платежу за приміщення, яке не працює, щомісяця складає 113 грн., заборгованість становить 5 424 грн.

Обґрунтовуючи моральну шкоду зазначив, що є особою зрілого віку, має на утримані і виховані неповнолітню дитину, яка потребує остійного контролю, відволікання часу, упорядкування сімейного і особистого життя, з дружиною розлучений, проживає з сином. Втручання неправомірними діями відповідачів в упорядкований спосіб життя, викликало стурбованість, нервозність, тривогу. Ситуація порушень прав і невиконання судового рішення триває досить довго, що позначилося на стосунках з сином, негативно вплинуло на контроль і виховання, організацію сімейного життя, задоволення життєвих потреб. Замість вільного часу та достатньої уваги сину постійно змушений відволікатись та до глибокої ночі готувати скарги, заяви до різних інстанції, чергові позови до суду з блокування діяльності і невиконання судового рішення, недосипати і бути виснаженим. Тільки за його заявами зареєстровано 7 кримінальних проваджень проти боржників, які (провадження) виявляються затягнутими і довго триваючими.

Окрім того, багаторазово звертався до органів ДВС і намагався вплинути на вжиття заходів реального виконання судового рішення, безпідставної передачі проваджень з місця виконання до іншого регіону, що приводило до невизначеності ситуації, глибокого відчуття несправедливості і адміністративного знущання, негативного впливу на психологічний стан сім`ї, стійке психічне напруження, хронічне перенавантаження та втрату життєвих сил, хвилювання, які виникли з обставинами протиправного втручання в особисте життя, власність і господарську діяльність для нього та сім`ї є значно шкідливими і змусило прикладати шалені додаткові зусилля, відволікання часу на виснажливу боротьбу з беззаконням, виправлення негативних наслідків.

Обставини, які його змусили втягнутися в ініціювання багаторазових судових процедур проти боржників (про що свідчать численні позитивні рішення) є значно шкідливими і виснажливими. Всі ці негативні явища, переживання і душевні страждання, яких зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою відповідачів, знищенням і пошкодженням майна, приниженні честі, гідності, ділової репутації зростали на фоні постійного відволікання на складні процедури захисту і відновлення попереднього становища, втрати часу, він був притягнутий до адміністративної відповідальності за прострочення подання податкового звіту, хоча на той час господарська діяльність не велася у зв`язку з блокуванням відповідачами робочого місця. Також за відсутності заробітку з`явилася заборгованість по комунальним платежам та неможливість утримання офісу і житла, що додатково лягало важким тягарем на психологічний стан і стосунки у родині, неможливість задоволення життєвих потреб дитини, що змусило припинити відвідування спортивних секцій, басейну, репетиторів з іноземних мов.

Обставини втручання боржниками у розмірене і сплановане життя спричинило не тільки розлад душевного здоров`я, значне хвилювання, але і розлад стосунків з сином і оточуючими, руйнування поставлених цілей і задач, він повністю втратив клієнтуру, яку напрацьовував з 2002 року.

За вказаних обставин існує пряма наявність моральної шкоди, розмір якої оцінено ним в сумі 300 000 грн., яку просить стягнути з відповідачів.

Ухвалою суду від 29.06.2017 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено питання про забезпечення позову.

25.01.2018 року відповідачами подано відзив на позов.

20.03.2018 року позивачем подано відповідь на відзив.

06.06.2018 року представником відповідача ОСОБА_3 адвокатом Левицькою Л.А. подано відзив на позов.

Ухвалою суду від 07.06.2018 року за клопотанням представника відповідачів до участі в справі в якості третьої особи залучено Міську раду міста Кропивницького, наданий час Кропивницька міська рада.

За клопотанням позивача, ухвалою суду від 02.07.2018 року у справі призначена судова будівельно-технічна, оціночно-будівельна та товарознавча експертиза, провадження у справі зупинено.

Після отримання повідомлення про неможливість надання висновку провадження у справі відновлено.

05.02.2019 року представником третьої особи надано пояснення.

13.12.2019 року позивачем подана заява про зміну експертної установи та ухвалою суду від 23.12.2019 року за клопотанням позивача у справі призначена судова будівельно-технічна, оціночно-будівельна та товарознавча експертиза, провадження у справі зупинено.

Після отримання висновку експерта № 2901/20 від 27.04.2020 року, ухвалою суду від 04.05.2020 року провадження у справі відновлено.

Позивач, скориставшись своїм правом, неодноразово подавав заяви про збільшення позовних вимог, а саме: 26.01.2018 року, 06.02.2018 року, 16.05.2018 року, 10.07.2019 року, 01.08.2019 року, 06.07.2020 року, 22.09.2020 року та пояснення і обґрунтування позовних вимог.

В заяві про збільшення позовних вимог від 11.05.2018 року позивачем заявлена вимога про відшкодування 3 900 000 грн. як шкода між вартістю придатного до використання офісного приміщення центральної частини міста та вартістю звичайної дво кімнатної квартири, яку фактично має офіс без можливості робочого приміщення.

Згідно заяви про збільшення позовних вимог від 22.09.2020 року позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь: 40 132 грн. шкоди між вартістю придатного до використання офісного приміщення і центральної частині міста та вартістю звичайної житлової кімнати квартири АДРЕСА_1 , яку фактично зараз має офіс, без можливостей робочого приміщення (згідно висновку експерта № 0504/20 від 16.04.2020 року по 1 питанню); 154 474 грн. збитки за ст. 22 ЦК у вигляді втраченої ринкової вартість орендної плати за період з 01.03.2016 року по 10.04.2019 року об`єкту нерухомого майна - офісу, в складі офісу-квартири АДРЕСА_1 , якби можливо було б отримувати при технічній можливості використовувати існуючий до офісу вхід (згідно висновку експерта № 0504/20 від 16.04.2020 року по 3 питанню); у зв`язку з порушенням прав заявника, блокування самостійної професійної діяльності, невиконаного судового зобов`язання за рішенням апеляційного суду від 25.06.2017 року у справі № 405/11641/13-ц, відшкодувати втрачений дохід (упущену вигоду) якби право самозайнятої особи не порушувалося ( конституційні гарантії (статті 42, 43)), у вигляді втраченого середнього заробітку 824 099 грн., які також підлягають відшкодуванню за ст. 22 ЦК; збитки 442 грн., які виникли від притягнення його до адміністративної відповідальності 23.04.2014 року Кіровоградської ОДПІ та 29.04.2015 року Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС Кіровоградської обл. за прострочення податкової звітності по причині триваючого протистояння з боржниками, втрачанням часу на виправлення становища; збитки які виникли від сплати орендної плати за землю під забудованим досі входом до робочого місця у сумі 2 494,80 грн.; збитки, як витрати, які він мусить нести по комунальному обслуговуванню за пустуюче приміщення, в якому до порушення отримував прибуток від професійної діяльності, в сумі 7 684,80 грн. (реальні збитки), збитки, як витрати, які він поніс у зв`язку з оплатою судової процедури захисту припинення державної реєстрації нежитлового приміщення та оплати забезпечення позову при виконані ухвал державним реєстратором в сумі 2 746,96 грн.; збитки, як витрати, які він сплачує «Укртелеком» за послуги електрозв`язку у сумі 153 грн. та 188 грн. виниклого боргу. Розмір моральної шкоди не змінювався, залишився в сумі 300 000 грн. Також просив компенсувати понесені судові витрати, в тому числі вартість проведеної судової експертизи.

Ухвалою суду від 22.09.2021 року підготовче провадження у справі закрито, справа призначена до розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на викладені в позовних заявах обставини, наданих письмових поясненнях, просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Віватенко М.І. позов не визнав, зазначив про необґрунтованість та недоведеність вимог і просив відмовити в задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_3 та представник третьої особи в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені, причини неявки суду не сповістили. З урахуванням думки сторін, суд прийняв рішення про розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача ОСОБА_2 адвокат Віватенко М.І., допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 25.06.2015 року у справі № 405/11641/13-ц задоволено позов ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , визнано незаконним та скасовано Рішення № 692 від 14.08.12 року виконавчого комітету Кіровоградської міської ради про переведення квартири АДРЕСА_2 до категорії нежитлових та зобов`язано відповідачів не чинити позивачам перешкоди в користуванні східцями до квартири АДРЕСА_1 ; зобов`язано відповідачів відновити східці до вищезазначеної квартири та привести у первинний, придатний до використання стан; зобов`язано відповідачів демонтувати східці до квартири АДРЕСА_2 ; зобов`язано відповідачів демонтувати двері з квартири АДРЕСА_2 на АДРЕСА_3 та встановити вікно.

На підставі вказаного рішення Ленінським районним судом м. Кіровограда видано виконавчі листи, 24.07.2015 року відкриті виконавчі провадження ВП 481998821, 48198757, 481990001, 48198931, які перебувають на виконанні в органах виконавчої служби.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що збитки і шкода полягають у тому, що забудовою входу до офісу-квартири АДРЕСА_5 відповідачі заблокували здійснення ним підприємницької діяльності, створили умови відсутності робочого місця і прийому громадян. Починаючи з 2015 року ним до податкового органу надаються нульові декларації, що свідчить про відсутність господарської діяльності у зв`язку з порушенням права. Зазначає, що йому завдана шкода в розмірі 40 132 грн. - вартість придатного до використання офісного приміщення і центральної частині міста та вартістю звичайної житлової кімнати в належній йому квартирі, яка фактично зараз має офіс, без можливостей робочого приміщення; 154 474 грн. збитки у вигляді втраченої ринкової вартості орендної плати за період з 01.03.2016 року по 10.04.2019 року об`єкту нерухомого майна - офісу, в складі належної йому офісу-квартири, якби можливо було б отримувати при технічній можливості використовувати існуючий до офісу вхід; середній заробіток від професійної діяльності у загальній сумі 27 6293 грн.; орендна плата за землю під східцями до офісу в сумі 2 494,84 грн., комунальні платежі за приміщення, яке не працює в сумі 7 684,80 грн.; витрати про притягнення його до адміністративної відповідальності в сумі 442 грн.; витрати з оплатою судової процедури в сумі 2 746,96 грн. та витрати послуг «Укртелекому» в сумі 153 грн. та 188 грн.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно пунктів 8 та 9 ч. 2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

У відповідності до ч.2 ст. 22 ЦК України збитками є: 1. втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2. доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, яки її право не було порушу (упущена вигода).

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Верховний Суд звертається до власних висновків у постановах від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18.

З урахуванням наведеної вище сутності принципу змагальності саме позивач у справі, який стверджує обставину завдання йому неправомірними діями відповідачів збитків у формі упущеної вигоди, має довести належними та допустимими доказами як реальність отримання вигоди у вигляді доходу від своєї діяльності так і розмір цього доходу.

За клопотанням позивача у справі призначалась судова будівельно-технічна, оціночно-будівельна експертиза. Вказаним висновком експерта № 2901/20 від 27.04.2020 визначена орендна плата за період з грудня 2013 року по жовтень 2018 року об`єкта нерухомого майна офісу, в складі квартири АДРЕСА_1 , який можливо було би отримувати при технічній можливості використання існуючого входу дверного прорізу з ганком та сходами в зовнішній стіні житлового будинку, який складає 207 883 грн. та визначена вартість ремонтно-будівельних робіт по відновленню попереднього становища, технічної можливості використовувати існуючий вхід дверний проріз з ганком та сходами вищевказаної квартири на підстав нині діючих цін, який становить 32 417 грн.

При цьому, позивач жодним чином не довів факт спричинення йому збитків та шкоду упущеної вигоди. Позивачем не надано документальних підтверджень (договорів на надання правової допомоги, додаткових угод, угод про оренду належного йому майна, того) щодо підтвердження отриманого доходу та розміру втраченої вигоди, які могли б бути у позивача та які він не отримав.

Саме позивач повинен довести факт спричинення збитків, обгрунтувати їх розмір, довести безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням збитків і розмір відшкодування. Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкодою потерпілої сторони. При визначенні розміру упущеної вигоди мають враховуватися тільки ті точні дані, які безспірно підтверджують реальну можливість отримання грошових сум або інших цінностей, якби зобов`язання було виконано боржником належним чином.

При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті щодо їх одержання. Тобто, доказуючи наявність упущеної вигоди, позивач має довести факти вжиття певних заходів щодо одержання таких доходів.

Подання позивачем декларацій за 2014-2017 року до Кропивницької ОДПІ з нульовим прибутком свідчить про результати звітування в органи ДФС та не приймаються судом як докази втрати реального заробітку.

За клопотанням представника відповідачів, судом ухвалою суду від 02.08.2019 року витребувано від Кропивницького ГУ ДФС в Кіровоградській області відомості Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів позивача.

При наявному офіційному доході ОСОБА_1 , згідно з відомостями фізичної особи про доходи за 2010-2012 роки, становить сумі 15 тис грн. без визначення з яких майнових статків даний дохід виник. Господарська діяльність позивача яка не зазначена в реєстрі фізичних і юридичних осіб як вид діяльності та не визначено з якого виду господарської діяльності ОСОБА_1 втратив (дохід) вигоду. Позивач надає правові послуги та представляє інтереси осіб у справах.

Також позивач не надав жодного доказу про намір здавати в оренду належне йому нерухоме майно та отримувати прибуток від нього. Відповідно до інформаційної довідки з реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира позивача поділяється на два види нежитлова і житлова, а саме: нежитлова - кабінет 11,8 квадратних метрів; житлова загальною площею 42,3 квадратних метрів там де він зі своєю сім`єю проживає. Позивачем не зазначено, як він мав би отримати дохід із квартири-офісу, якщо даний вид нерухомості не передбачено законодавством. Крім того, ганок та сходи до будівлі позивача відносяться до нежитлового об`єкта нерухомості.

Вимоги про відшкодування 3 900 000 грн. як шкода між вартістю придатного до використання офісного приміщення центральної частини міста та вартістю звичайної двокімнатної квартири, яку фактично має офіс без можливості робочого приміщення не підлягає задоволенню, так як вказане нерухоме майно належало та належить позивачеві.

Щодо вимог про відшкодування орендна плата за землю під східцями до офісу в сумі 2 494,84 грн. судом відмічається, що згідно повідомлення Управління Держземагентства у Кіровоградському районі Кіровоградської області від 11.01.2014 року № 110/03/11-14 згідно Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право остійного користування землею, договорів оренди землі, на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_6 зареєстровано договір оренди землі, кадастровий номер - відсутній, орендар - ОСОБА_1 , цільове призначення - розміщення адвокатської контори, термін користування - 5 років, підстава виникнення права - рішення сесії Кіровоградської міської ради від 21.08.2001 року № 1134. Договір зареєстровано за № 492 від 23.12.2002 року, тобто з 2007 договір оренди закінчився. Позивачем не надано доказів того, що договір оренди землі у встановленому порядку продовжено.

Таким чином, земельна ділянка під східцями до квартири позивача АДРЕСА_5 не перебуває в його оренді, відповідно, він не несе обов`язку по сплаті орендної плати. Внесення позивачем платежів без законних на те підстав в рахунок орендної плати не породжує зобов`язань ні орендодавця земельної ділянки, ні будь-яких інших осіб.

Також не підлягають задоволенню і вимоги позивача щодо відшкодування комунальних платежів за належне йому приміщення в сумі 7 684,80 грн. та витрати послуг «Укртелекому» в сумі 153 грн. та 188 грн. Дані витрати несе власник та споживач вказаних послуг і позивач у будь-якому випадку мав би їх нести, вказані витрати не можуть враховуватись судом як спричинена шкода та покладатись на відповідачів.

Витрати про притягнення позивача до адміністративної відповідальності в сумі 442 грн. за прострочення подання податкової звітності не знаходяться у причинному зв`язку з розглядом даної цивільної справі і не можуть покладатись на відповідачів як шкода, спричинена порушенням права.

Витрати з оплатою судової процедури в сумі 2 746,96 грн. понесені позивачем у справі щодо захисту припинення права державної реєстрації нежитлового приміщення та оплати забезпечення позову при виконанні ухвал державним реєстратором. Вказані витрати не підлягають стягнення з відповідачів, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягали б розподілу між сторонами у тому провадженні, в якому вони були понесені.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами розмір заподіяних йому неправомірними діями відповідачів збитків та відмовляє в задоволенні позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди в повному обсязі через недоведеність та безпідставність вимог.

Щодо відшкодування моральної шкоди судом відмічається наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватись від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичнихстраждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо). Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо, при цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості і справедливості. Відповідно до загальних підстав цивільно- правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Необхідно з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позначених моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі, чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду, та з чого він при цьому виходить.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної) прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювана шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Відносини, які склались між позивачем та відповідачами, тривають з грудня 2013 року та були предметом розгляду кримінальних проваджень, цивільно-правових відносин між сторонами за позовами позивача щодо відновлення його порушених прав, звернення позивача зі скаргами на дії посадових осіб виконавчої служби з приводу невиконання зобов`язального рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 25.06.2015 року у справі № 405/11641/13-ц, яким задоволено його позов.

Відповідно до ч.2 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватись від дій, які могли б порушити права інших осіб. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

За спірними обставинами справи існує наявність прояву моральної шкоди, виражена не тільки у стійкому психічному напруженні, хронічному перенавантаженні позивача, втраті життєвих сил, які виникають під час прикладання щоденно додаткових великих зусиль на відновлення попереднього становища упорядкованого життя, професійної діяльності, що потребує необхідності прикладання додаткового навантаження для виправлення попереднього стану позивачем.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач визначає розмір моральної шкоди в сумі 30 000 грн., та надає висновок експерта № 22-ПС від 01.03.2021 року, складений експертом Кіровоградського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Горобець А.О., за зверненням позивача в ході розгляду справи.

Судом враховується, що триваюче невиконання відповідачами рішення суді для позивача були вкрай стресовою (психотравмуючою) ситуацією, призвели до руйнування значущих взаємовідносин з оточенням, моральних цінностей та викликало значні негативні переживання: обурення, приниження, сорому, тривалої емоційної напруги, тривоги, невизначеності, необхідності виправдовуватись та відновлювати свої права в судових інстанціях, втрати можливостей самореалізації, приниження його честі та гідності, сприяли суттєвому зниженню авторитету серед оточуючих, поваги та доброзичливого ставлення.

При цьому, суд критично відноситься до пояснень, допитаного в судовому засіданні за ініціативою позивача, свідка ОСОБА_4 , який пояснив, що є сином позивача, на даний час він досяг повноліття, за час триваючих судових розглядів у нього погіршились відносини з батьком, після досягнення ним 14 років не їздять на відпочинок. Батько став роздратованим, не приділяє йому належної уваги, так як зайнятий судовими процесами, його поведінка змінилась кардинально, бентежить шум будівельних рбіт. Він мав змогу подарувати батькові на ювілей путівку на ОСОБА_5 , але батько відмовився через те, що йому потрібно готуватись до судових процесів.

Пояснення свідка спростовують посилання позивача про те, що має на утримані і виховані неповнолітню дитину, яка потребує остійного контролю, відволікання часу.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, позбавлення позивача можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для задоволення потреб потерплої особи, і не повинен призводити до її безпідставного збагачення. При визначенні розміру відшкодування судом враховуються вимоги розумності і справедливості, а тому в цій частин розмір моральної шкоди, завданої позивачеві судом визначається в сумі 25 000 грн., які суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд стягує з відповідачів на користь держави судові витрати по справі щодо задоволеної вимоги про стягнення моральної шкоди судові витрати по справі в розмірі 454,00 грн. з кожного.

Щодо понесених позивачем судових витрат суд враховую положення ч.2 ст. 141 ЦПК України відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача.

Позивачем понесені судові витрати по оплаті проведення судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної експертизи в сумі 3 925 грн. (т. 4 а.с. 157), які суд відносить за його рахунок, так як прийшов до висновку про відмову в задоволенні вимог майнового характеру; витрати по оплаті висновку експерта за спеціальністю 14.1 «Психологічні дослідження» в сумі 4 230,00 грн.(т.5 а.с. 111, 111а). Вказане дослідження проведено за ініціативою позивача, після закриття підготовчого провадження,а тому вказані витрати суд також відносить за рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 7, 12, 17, 18, 76, 141, 259, 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Кропивницька міська рада про відшкодування шкоди, збитків, спричинених порушенням права і невиконанням судового рішення задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 25 000,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в сумі 454,00 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення в повному обсязі виготовлене 09.07.2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , прож. АДРЕСА_6 .

Відповідачі: ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_2 , прож. АДРЕСА_7 .

ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_3 , прож. АДРЕСА_7 .

Третя особа: Кропивницька міська рада, 25006 м. Кропивницький, вул.. Велика Перспективна, 41.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Ірина Миколаївна Шевченко