РІШЕННЯ

Іменем України

01.07.2021 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова,

в складі:

головуючого-судді Ванівського Ю. М.

при секретарі Лозинського Т. А

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень», фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Львівського нотаріального округу Синюк Світлана Вікторівна, приватний нотаріус Львівського нотаріального округу Тертичин Елеонора Віталіївна про визнання недійсним договору в частині довірителя,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень», фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Синюк Світлана Вікторівна, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Тертична Елеонора Віталіївна та просить суд: визнати недійсним Договір Доручення від 30 травня 2014 року укладений між ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (надалі іменується «Довіритель») та ОСОБА_2 , виписка з єдиного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців серія АГ № 912818 від 31.03.2014 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 в особі ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , яка діє на підставі Довіреності від 14.04.2014 року, посвідчена Петелькою І. В., нотаріусом Львівського міського нотаріально округу та зареєстрована в реєстрі за № 1122 (надалі іменується «Повірений») в частині Довірителя, перевівши право Довірителя за цим договором на ОСОБА_1 ; визнати недійсним у частині Довірителя Договір про участь у Фонді фінансування будівництва виду «А» «Кульпарківська, 99 б» № 177 від 09 липня 2014 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Банк інвестицій та заощаджень (надалі «Управитель»), в особі ОСОБА_6 , яка діє на підставі довіреності № 08-0/07-167 від 23.12.2013р., з однієї сторони та ОСОБА_4 , (надалі « ОСОБА_7 »), з іншої Сторони перевівши право Довірителя за цим договором на ОСОБА_1 ; визнати недійсним Договір про відступлення майнових прав від 09 липня 2014 року, укладений між Публічне акціонерне товариство «Банк інвестицій та заощаджень», (надалі «Управитель»), в особі ОСОБА_6 , яка діє на підставі довіреності №08-0/07-167 від 23.12.2013, з однієї сторони та ОСОБА_4 , (надалі « ОСОБА_7 »), з іншої Сторони, укладеного на виконання Договору про участь у Фонді фінансування будівництва виду «А» «Кульпарківська, 99 б» № 177 від 09 липня 2014 року в частині Довірителя , перевівши право Довірителя за цим договором на ОСОБА_1 ; скасувати рішення про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_4 , за ОСОБА_4 ; скасувати запис в державному реєстрі речових прав про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_4 , за ОСОБА_4 ; визнати недійсним Свідоцтво на право власності серії НОМЕР_4 від 28.12.2015 року виданого ОСОБА_4 .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 30 травня 2014 року між його племінником, ОСОБА_4 , та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 було укладеного договір доручення, згідно якого Повірений зобов`язується від імені і за рахунок Довірителя укласти договір про пайову участь у ФФБ з Управителем, керуючись вимогами ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та затвердженими Управителем Правилами ФФБ. 09 липня 2014 року між ОСОБА_4 та ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень» було укладено Договір № 177 від 09 липня 2014 року про участь у Фонді фінансування будівництва виду «А» «Кульпарківська, 99б». Того ж дня, між тими самими сторонами укладено Договір про відступлення майнових прав № 1, відповідно до якого Управитель передає, а Довіритель набуває майнових прав на Об`єкт інвестування (квартира АДРЕСА_4 , площею 51, 60 кв.м.), закріплений за Довірителем відповідно до Договору про участь у Фонді фінансування будівництва виду «А» «Кульпарківська, 99б» № 177 від 09 липня 2014 року.

Зазначає, що всі кошти для інвестування Об`єкту нерухомості були надані ОСОБА_4 ним, а тому набувачем майнових прав на квартиру є саме він. Племінник вписаний формально, оскільки Позивач перебував закордоном та не мав можливості бути присутнім на оформленні договорів. Зазначає, що у племінника були відсутні кошти, які б дозволяли придбати йому майно, на відмінно від нього. Вищенаведені обставини і стали підставою для звернення до суду із вказаним позовом.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 05 травня 2020 року відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 05 травня 2020 року в порядку забезпечення позову заборонено приватному нотаріусу Львівського міського нотаріального округу Синюк С.В. вчиняти будь-які дії щодо оформлення спадщини на майно, видавати свідоцтво про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 та вчиняти будь-які інші дії щодо відчуження спадкового майна.

16 червня 2020 року представник Відповідача Акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень», адвокат Єфремова Ірина Вікторівна, подала відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що Договір № 177 про участь у Фонді фінансування будівництва виду «А» «Кульпарківська, 99б» від 09 липня 2014 року та Договір про відступлення майнових прав № 1 від 09 липня 2014 року укладено в установленому діючим законодавством порядку, з дотриманням вимог діючого законодавства. Позивачем не надано доказів наявності законодавчо визначених підстав визнання недійним договорів та заміни особи Довірителя. Вважає, що Позивачем обрано невірний спосіб захисту порушених цивільних прав та просить відмовити в задоволенні позовної заяви.

17 лютого 2021 року представник Відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , адвокат Величко Уляна Миколаївна, подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що договір доручення від 30 травня 2014 року, який було укладено в установленому законодавством порядку, з дотриманням вимог чинного законодавства України, припинив свою дію у зв`язку з виконання та підстав для визнання договору доручення від 30.05.2014р. недійсним немає. Просить суд відмовити в задоволенні позову.

22 жовтня 2020 року третя особа ОСОБА_3 , подав пояснення на позовну заяву, в яких зазначив, що 09 липня 2014 року його син ОСОБА_4 , разом з Позивачем відчужили будинок АДРЕСА_5 разом із земельною ділянкою площею 0, 0578 га, згідно договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Шафраном Р.І., за реєстровим № 2528. Отже, звідси випливає, що його син на законних підставах відчужив свою частку в будинку із земельною ділянкою і цього ж дня по платіжному дорученні № 1446 від 09.07.2017р. перерахував 255 420, 00 грн. на поточний рахунок Управителя ФФБ, АДРЕСА_6 , за придбання квартири АДРЕСА_4 , загальною площею 52,60 кв., також на законних підставах. Також зазначає, що Позивачем пропустив строк позовної давності. Просить відмовити в позові повністю.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 26.04.2021 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, пояснення надали аналогічні викладеним в позові, просять такий задовольнити.

Представник третьої особи та третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні позовних вимог не визнали, посилаючись на дововоди наведені у відзиві, просили у задоволенні позову відмовити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, однак належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши подані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються, суд приходить до наступного.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що 30 травня 2014 року між ОСОБА_4 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 було укладено договір доручення, відповідно до якого Повірений зобов`язується від імені і за рахунок Довірителя здійснити наступні дії: укласти від імені Довірителя Договір про участь у ФФБ з Управителем, керуючись вимогами Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та затвердженими Управителем Правилами ФФБ. Вартість квартири становить 255 420, 00 грн., що на момент укладення цього договору є еквівалентом суми 23 220, 00 доларів США. Пунктом п. 2.2. цього договору доручення передбачено, що Довіритель за виконання Договору сплачує Повіреному плату у розмірі 278 124, 00 грн., що на момент укладення договору є еквівалентом суми 25 284, 00 дол. США, в наступному порядку: 22 000, 00 грн., на день підписання договору; 256 124, 00 грн. до 03.07.2014р.

В день підписання договору доручення ОСОБА_4 було перераховано на рахунок ФОП ОСОБА_2 грошову суму у розмірі 22 000, 00 грн., що підтверджується платіжним доручення № 1.

09 липня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Банк інвестицій та заощаджень» та ОСОБА_4 було укладено Договір № 177 про участь у Фонді фінансування будівництва виду «А» «Кульпарківська, 99б», згідно якого Довіритель на підставі повного визнання та прийняття ним Правил фонду фінансування будівництва виду «А» «Кульпарківська, 99б» надає свою згоду на участь у Фонді фінансування будівництва виду «А» «Кульпарківська, 99б», бере на себе зобов`язання виконувати Правила ФФБ та передати Управителю в обсягах на умовах цього договору майно (грошові кошти) в управління на праві довірчої власності з метою отримання Довірителем у власність об`єкта інвестування, визначеного в п. 1.5 договору. Сторони домовились, що розмір першого платежу за Договором складає: 255 420, 00 грн.

Того ж дня, між Публічним акціонерним товариством «Банк інвестицій та заощаджень» та ОСОБА_4 було укладено договір відступлення майнових прав № 1, за яким, Управитель передає, а Довіритель набуває майнових прав на Об`єкт інвестування, закріплений за Довірителем відповідно до Договору про участь у Фонді фінансування будівництва виду «А» «Кульпарківськ, 99б» № 177 від 09 липня 2014 року.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 , на виконання умов вищезазначених договорів було проведено оплати в розмірі 256 186, 26 грн., що підтверджується квитанцією № 1 від 09.07.2014р. та 255 420, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1446 від 09. 07.2014р.

06 липня 2017 року ОСОБА_4 було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Юрчакевич Н.М., за реєстровим № 718, згідно якого, останній заповів Позивачу квартиру АДРЕСА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 .

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , зазначили суду, що проживали по сусідству із покійним ОСОБА_4 та його близьким другом. Стверджували, що у ОСОБА_4 та ОСОБА_1 були довірливі родинні відносини, фактично ОСОБА_11 був єдиним родичем, який допомагав покійному ОСОБА_12 та його сестрі ОСОБА_13 , яка як і її брат були інвалідами та потребували постійної фінансової, фізичної та побутової підтримки. ОСОБА_14 не працював і не міг працювати через важку хворобу серця. ОСОБА_15 мала психічні розлади, неодноразово перебувала на лікуванні у Львівській психіатричній лікарні. Вчинила спробу самогубства. Допомагав виключно ОСОБА_1 . Спірна квартира була куплена за гроші ОСОБА_11 , про це вони дізнались від ОСОБА_16 . ОСОБА_4 та ОСОБА_11 довіряли один одному, саме тому квартиру оформили на ОСОБА_17 . ОСОБА_14 неодноразово хотів перереєструвати квартиру на ОСОБА_11 , однак цей відмовлявся, бо не думав, що ОСОБА_14 його переживе. Після погіршення стану здоров`я, ОСОБА_14 склав заповіт на свого дядька (позивача), та віддав всі правовстановлюючі документи. Кошти від продажу належної йому частки будинку ОСОБА_18 розділив порівну із сестрою.

Свідок ОСОБА_19 ствердила, що вона працює рієлтором, та саме вона знайшла покупця на будинок по АДРЕСА_5 . Кошти у день підписання договору покупцем ОСОБА_20 за будинок були передані частково. Точно не пам`ятає. Але десь 20 тисяч доларів. Решту суми передав пізніше, ближче до нового року.

Свідок ОСОБА_21 пояснила, що була подругою ОСОБА_22 , ОСОБА_15 була психічно хвора, ні де не працювала, єдине джерело доходу була невелика пенсія. Вона будучи медсестрою, часто допомагала ОСОБА_15 , як медсестра. Батько не цікавився дітьми, нічим не допомагав, на похороні сина не був. Допомагав виключно ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_23 , повідомив суду, що він є сусід по спірній квартирі, був його товаришем. Від покійного знає, що допомагав йому та сестрі тільки його дядько, був присутній при передачі грошей.

Суд вважає, що показання, надані свідками, є чіткими, послідовними, такими, що відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються іншими зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами. Цим показанням суд надає віру, оскільки вони відповідають дійсним обставинам справи та підтверджуються сукупністю зібраних у справі доказів.

На підтвердження того, що Позивач реально міг виконати фінансове зобов`язання щодо купівлі квартири, яка є предметом спору у даній справі, суду надано копію квитанції з банку «Міленіум» від 04.07.2014р. на суму 37 500, 00 Євро та копію довідки виданої ТзОВ «Леотранс» від 03.03.2020р. за підписом головного бухгалтера та керівника Товариства про те, що Позивач на підставі трудової угоди № 35046 від 1996 року до 2013 року був працевлаштований на посаді механіка з місячною заробітною платою 5 850, 00 злотих.

Відповідно до статті 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

За удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину.

При цьому слід з`ясувати, що: 1) факт укладення правочину на думку сторони, є удаваним; 2) спрямованість волі сторін в удаваному правочині на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж тих, що передбачені насправді вчиненим правочином, тобто відсутність у сторін іншої мети, ніж намір приховати насправді вчинений правочин; 3) настання між сторонами інших прав та обов`язків, ніж тих, що передбачені удаваним правочином.

Відповідно до частини першої статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтею 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Так, Верховний Суд у справі № 521/17654/15-ц провадження № 61-2858св18 зазначив, що удаваний правочин може бути вчинений як без будь-яких протиправних намірів, так і з метою приховування іншого незаконного правочину, при цьому будь-якого обмеження щодо наявності умислу в усіх сторін такого правочину законом не встановлено. Такий умисел може бути завуальований лише однією стороною, про що інша сторона може не знати, як і навпаки. Визнання правочину удаваним в частині визначення особи покупця не суперечить приписам статті 235 ЦК України, оскільки удаваним може бути не весь правочин, а лише в частині когось із учасників.

При цьому, суди зобов`язані виходити, зокрема, з того, що встановивши, що обов`язки покупця за договором купівлі-продажу виконав позивач, і він же скористався правами покупця, саме він домовлявся про істотні умови договору купівлі-продажу квартири, а відповідач вдає з себе покупця, будучи лише формально зазначеним таким в договорі, суд визнає покупцем за договором позивача у справі.

Суд при вирішенні даного спору дійшов переконання, що визнання правочину удаваним в частині визначення особи покупця не суперечить приписам статті 235 ЦК України.

Надаючи оцінку аргументам третьої особи щодо застосування до позову наслідків спливу позовної давності, суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Аналіз норм статей 256, 257, 261 та 267 ЦК України дає підстави для висновку про те, що позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи-носія порушеного права (інтересу).

При цьому як у випадку пред`явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності може бути пов`язаний з різними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

Зазначена правова позиція відмічена також у п.28 Постанови від 6 листопада 2009 року N 9 Пленуму ВС України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними, а саме, що перебіг позовної давності щодо вимог про визнання правочинів недійсними обчислюється не з моменту вчинення правочину, а відповідно до частини першої статті 261 ЦК - від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З урахуванням наведених вище мотивів укладення удаваної угоди суд не може погодитись з твердженням третьої особи ОСОБА_3 , про те, що початком перебігу строку позовної давності слід вважати день укладення оспорюваних договорів.

Встановлено, що позивач здійснював ремонт квартири, в нього були правовстановлюючі документи на квартиру, покійним племінником було складено заповіт на нього в частині цієї квартири. Початком перебігу строку позовної давності в даному випадку необхідно вважати день коли Позивач дізнався, що ОСОБА_3 звернувся до нотаріуса щодо прийняття спадщини після смерті сина, а тому підстав для застосування вимог ч. 4 ст. 267 ЦК України та відмови в позові у зв`язку із пропуском строку позовної давності суд не вбачає.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Частиною 1 статті 48 ЦПК України передбачено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності було заявлено ОСОБА_24 , який перебуває в процесуальному статусі третьої особи і, відповідно, не наділений право із зверненням із відповідною заявою.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що в судовому засіданні знайшли підтвердження обставини на які посилається позивач, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню.

На основі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 258, 293, 259, 265, ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати недійсним Договір Доручення від 30 травня 2014 року укладений між ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків - НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (надалі іменується «Довіритель») та ОСОБА_2 , виписка з єдиного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців серія АГ № 912818 від 31.03.2014 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків - НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 в особі ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платників податків - НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 , яка діє на підставі Довіреності від 14.04.2014 року, посвідчена Петелькою І.В., нотаріусом Львівського міського нотаріально округу та зареєстрована в реєстрі за № 1122(надалі іменується «Повірений») в частині Довірителя, перевівши право Довірителя за цим договором на ОСОБА_1 .

Визнати недійсним у частині Довірителя Договір про участь у Фонді фінансування будівництва виду «А» «Кульпарківська, 99 б» № 177 від 09 липня 2014 року, укладений між Публічне акціонерне товариство «Банк інвестицій та заощаджень», (надалі - «Управитель»), в особі ОСОБА_6 , яка діє на підставі довіреності №08-0/07-167 від 23.12.2013, з однієї сторони та ОСОБА_4 , (надалі « ОСОБА_7 »), з іншої Сторони перевівши право Довірителя за цим договором на ОСОБА_1 .

Визнати недійсним Договір про відступлення майнових прав від 09 липня 2014 року, укладений між Публічне акціонерне товариство «Банк інвестицій та заощаджень», (надалі - «Управитель»), в особі ОСОБА_6 , яка діє на підставі довіреності №08-0/07-167 від 23.12.2013, з однієї сторони та ОСОБА_4 , (надалі « ОСОБА_7 »), з іншої Сторони, укладеного на виконання Договору про участь у Фонді фінансування будівництва виду «А» «Кульпарківська, 99 б» № 177 від 09 липня 2014 року в частині Довірителя , перевівши право Довірителя за цим договором на ОСОБА_1 .

Скасувати рішення про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_4 , за ОСОБА_4 .

Скасувати запис в державному реєстрі речових прав про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_4 , за ОСОБА_4 .

Визнати недійсним Свідоцтво на право власності серії НОМЕР_4 від 28.12.2015 року виданого ОСОБА_4 .

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України п. п. 15., 15.5 до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається через Франківський районний суд м.Львова.

Позивач: ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_7 ;

Відповідач: ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень», що знаходиться за адресою: 04119, м. Київ, вул. Мельникова, 83 Д;

Відповідач: фізичної особи підприємець ОСОБА_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_8 ;

Третя особа: ОСОБА_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_9 ;

Третя особа: приватний нотаріус Львівського нотаріального округу Синюк Світлана Вікторівна, що знаходиться за адресою: 79018, м. Львів, вул. Васильківського, 9 прим. 1-10;

Третя особа: приватний нотаріус Львівського нотаріального округу Тертичин Елеонора Віталіївна, що знаходиться за адресою: 79000, м. Львів, вул. Галицька, 21/1.

Суддя Ванівський Ю. М.