Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.07.2021 Справа №607/5336/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Позняка В.М.,

за участю секретаря судового засідання Свергун Т.В., позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в розмірі 5 910 грн.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що шлюб із відповідачем був розірваний 26 грудня 2011 року. У даному шлюбі у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З відповідача проводиться стягнення аліментів на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн. та на підставі рішення суду від 22 червня 2020 року з ОСОБА_2 стягнуто неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з квітня 2018 року по лютий 2019 року та з квітня 2019 року по січень 2020 року в розмірі 7 584,38 грн. за період з 01 лютого 2020 року по 28 лютого 2021 року у відповідача наявна заборгованість по сплаті аліментів в сумі 19 500 грн. Тому просить стягнути з відповідача на її користь 5 910 грн. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з лютого 2020 року по лютий 2021 року.

Ухвалою судді від 29 березня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов, проти заочного розгляду справи не заперечила.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно до суду не з`явився, не повідомивши про причини неявки, відзиву на позов від відповідача не надходило. У зв`язку із чим суд постанови ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

З 17 вересня 1994 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 грудня 2011 року у цивільній справі № 2-8998/11.

В даному шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим повторно 11 січня 2013 року.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 липня 2019 року у справі №607/12277/19 збільшено розмір аліментів, встановлених рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 24 січня 2018 року, а саме вирішено стягувати із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1500 гривень, однак не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня набрання рішення суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 червня 2020 року у справі №607/4562/20 стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з квітня 2018 року по лютий 2019 року та з квітня 2019 року по січень 2020 року у розмірі 7 584,38 грн.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах проведеного головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Гнатюк Н.В. при примусовому виконанні виконавчого листа №607/12277/19 від 17 липня 2019 року виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ОСОБА_2 за період з 01 лютого 2020 року по 28 лютого 2021 року числиться заборгованість в розмірі 19 500 грн.

Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач у встановленому законом порядку звертався до суду із скаргою на дії державного виконавця щодо складання довідки-розрахунку заборгованості по аліментах.

Згідно поданого позивачем розрахунку, неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів за період з лютого 2020 року по лютий 2021 року складає 5 910 грн., виходячи з наступного розрахунку: за лютий 2020 року 435 грн. (1 500*1%*29 днів), за березень 2020 року - 465 грн. (1 500*1%*31 день), за квітень 2020 року - 450 грн. (1 500*1%*30 днів), за травень 2020 року 465 грн. (1 500*1%*31 день), за червень 2020 року 450 грн. (1 500*1%*30 днів), за липень 2020 року 465 грн. (1 500*1%*31 день), за серпень 2020 року 465 грн. (1 500*1%*31 день), за вересень 2020 року - 450 грн. (1 500*1%*30 днів), за жовтень 2020 року - 465 грн. (1 500*1%*31 день), за листопад 2020 року - 450 грн. (1 500*1%*30 днів), за грудень 2020 року 465 грн. (1 500*1%*31 день), за січень 2021 року 465 грн. (1 500*1%*31 днів), за лютий 2021 року - 420 грн. (1 500*1%*28 днів).

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до частини першої статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України та статті 196 СК України неустойка (пеня) є способом забезпечення виконання зобов`язання, що має на меті сприяти належному виконанню зобов`язання.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів.

Таким чином, під час вирішення питання про стягнення пені за прострочення сплати аліментів боржником, необхідно брати до уваги фактичні обставини, що зумовили виникнення заборгованості, можливість та обізнаність боржника про необхідність утримувати дитину, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення, участь боржника у вихованні дитини, що сприятиме його обізнаності щодо потреб дитини, пов`язаних з її матеріальним забезпеченням.

Обов`язок утримувати дитину не залежить від звернення до суду, адже відповідач був обізнаний про свій обов`язок щомісячно сплачувати аліменти на дитину, тому повинен був прийняти міри для своєчасного перерахування аліментів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач був обізнаний про необхідність утримувати дитину, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення. Проте свої зобов`язання вчасно не виконував.

Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів, суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18).

З огляду на вказану правову позицію Верховного Суду сума пені від суми несплачених аліментів перевищує суму заявлену позивачем.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оскільки позивач ОСОБА_1 у своїй позовній заяві, заявила вимогу щодо сплати ОСОБА_2 пені в сумі 5 910 грн. за прострочення по сплаті аліментів за період з лютого 2020 року по лютий 2021 року на утримання дочки ОСОБА_3 , тому саме вказана сума підлягає стягненню в межах заявлених позовних вимог .

З огляду на викладене, враховуючи рівність обов`язку кожного з батьків по забезпеченню дитині необхідного матеріального утримання, відсутність істотних обставин, які могли б впливати на виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, зокрема відповідачем не надано суду жодних доказів щодо того, що за своїм станом здоров`я та матеріальним становищем він не може утримувати своїх неповнолітніх дітей, відсутність заперечень зі сторони відповідача щодо суми неустойки в розмірі 5 910 грн., суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 5 910 грн.

Позивач від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції звільнена (п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір), відтак, відповідно до положень ст.141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь держави.

Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 280, 273, 352-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5 910 (п`ять тисяч дев`ятсот десять) грн. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з лютого 2020 року по лютий 2021 року.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі через суд першої інстанції, у 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , адреса місця проживання - АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 05 липня 2021 року.

Головуючий суддяВ. М. Позняк