Дата документу 07.07.2021
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 липня 2021 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді - Честнєйшої Ю.О.,
за участю секретаря - Макаренко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача - ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час продовження навчання до досягнення ним 23 річного віку, у твердій грошовій сумі 2000,00 грн., починаючи з 11.03.2021.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач є батьком їхньої спільної дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб з відповідачем було розірвано у січні 2011 року, вона не проживає разом із ним з 2010 року. Син проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні. Вона працює у ФОП ОСОБА_4 кухарем і отримує середню заробітну плату 5000 грн. щомісячно. До 18-річного віку сина з відповідача утримувалися аліменти на його утримання за рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 10.02.2015. На цей час син вчиться у Комунальному закладі «Мелітопольський фаховий коледж культури і мистецтв» Запорізької обласної ради 1-го рівня акредитації на 2 курсі денної форми навчання бюджетного фінансування. Стипендії син не отримує, форма навчання - денна. Навчання буде продовжуватися по 30 червня 2023 року. Оскільки форма навчання денна і враховуючи специфіку навчання, син не має змоги самостійно заробляти гроші для того, щоб утримувати себе, тому потребує сторонньої допомоги батьків та знаходиться на її утриманні. Нерухомості син не має. Депозитних вкладів в установах банків ні вона, ні син також не мають. Вона має постійний заробіток, але отримує небагато коштів і на ці гроші вони з сином живуть. Цих коштів катастрофічно не вистачає на своє утримання та утримання дорослої дитини. Відповідач є працездатним, працює машиністом у ПЧ-4 Придніпровської залізниці і отримує не менше 8000 грн. на місяць, тобто має можливість надавати сину матеріальну допомогу на час навчання. Відповідно до чинного законодавства відповідач зобов`язаний надавати матеріальну допомогу та утримувати свого сина, який потребує матеріальної допомоги на час навчання. Відповідач має в іншій родині неповнолітню дитину - дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якої з його заробітної плати за виконавчим листом провадиться стягнення у розмірі 1/3 частини заробітної плати, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сину виповнилось 18 років ІНФОРМАЦІЯ_3 , але вона своєчасно не подала позовну заяву, бо хворіла два місяці на Ковід-19, знаходилась в інфекційному госпіталі. Цей факт підтверджується лікарнями листами, тому вважає несвоєчасне звернення до суду з поважної причини і просить суд призначити аліменти з 11 березня 2021 року.
У судове засідання позивач не з`явилася, але від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення. Про поважні причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, розгляд справи за його відсутності чи заперечень проти позовних вимог від нього не надходило. Тому суд визнає неявку відповідача з неповажних причин, та, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Як вбачається з вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4).
До повноліття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з відповідача утримувалися аліменти на його утримання за рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 10.02.2015 (а.с.8).
Відповідно до довідки Комунального закладу «Мелітопольський фаховий коледж культури і мистецтв» Запорізької обласної ради 1-го рівня акредитації, ОСОБА_3 є студентом другого курсу денної форми навчання бюджетного фінансування. Термін навчання в коледжі з 01.09.2020 по 30.06.2023 (а.с.7).
Згідно довідки з місця проживання від 18.05.2021, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5).
Згідно довідки про доходи від 19.05.2021, загальна сума доходу ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01.11.2020 по 30.04.2021 без урахування аліментів становить 0,00 грн. (а.с.6).
Відповідно до ч.1 ст. 199 ЦПК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Згідно ст. 182 СК України при визначення розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
У зв`язку з продовженням навчання, дитина потребує матеріальної допомоги від відповідача.
Судом встановлено, що відповідач не надає у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина, який продовжує навчання, хоча має можливість надавати таку допомогу, доказів того, що відповідач є непрацездатним матеріали справи не містять.
Приймаючи до уваги матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів, його можливість надання повнолітньому синові допомоги, а також з урахуванням рівня мінімальної заробітної плати та прожиткового мінімуму, встановленого в даному регіоні, з якого вираховується сума для сплати аліментів для непрацюючих осіб, суд доходить висновку, що заявлений позивачкою розмір аліментів на утримання повнолітнього сина в розмірі 2000,00 гривень, щомісячно, до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років відповідає вимогам закону та може забезпечувати частину потреб повнолітньої особи, яка продовжує навчання, а також не призведе до критичного погіршення забезпеченості відповідача, саме такий розмір аліментів є обґрунтованим, достатнім та відповідним щомісячним розмірам аліментів, які належить стягнути з відповідача на утримання його повнолітнього сина, який продовжує навчання.
Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
З урахуванням викладених обставин, враховуючи вимоги ст. 182, 199, 200 СК України, а також приймаючи до уваги те, що відповідач добровільно не надає позивачу матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, хоча є працездатним та має можливість надавати таку допомогу, суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн., щомісяця, починаючи з дати звернення із позовом до суду і до закінчення навчання, але не більш, ніж до досягнення сином 23 років.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави суму судового збору у розмірі 908 грн. 00 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 89, 141, 259, 263-265, 280-284, 430 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ін..н. НОМЕР_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисячі) грн., щомісячно, починаючи з 20 травня 2021 року і до закінчення навчання - до 30 червня 2023 року, за умови продовження навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню й оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП - НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: Ю.О. Честнєйша