Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/717/20
Провадження № 2/945/179/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

Миколаївський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Терентьєва Г.В.

за участю секретаря Петриченко В.С.,

розглянувши 01 березня 2021 року в місті Миколаєві у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

05.05.2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповіда), про зменшення розміру аліментів, що сплачуються ОСОБА_1 на підставі рішення Миколаївського районного суду вiд 15.01.2018 року та постанови Апеляційного суду Миколаївської області вiд 25.04.2018 року по справі № 480/2893/16-ц та визначити розмір аліментів на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1200,00 грн. (одна тисяча двісті гривень 00 коп.) на місяць починаючи з 03.04.2020 до досягнення дитиною повнолітгя.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області вiд 15.01.2018 та постанови Апеляційного суду Миколаївсько області вiд 25.04.2018 по справі № 480/2893/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зменшення розміру та зміну способу стягнення алгментів та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру та зміну способу стягнення аліментів вирішено стягувати з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2200 грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили, до досягнення дитиною повнолітгя. На момент винесення рішення про стягнення аліментів та визначення суми щомісячних виплат, Позивач працював на території Польщі водієм-експедитором та отримував заробітну плату, відповідно до якої судом i був визначений вищезазначений розмір аліментів. У зв`язку з розповсюдженням на території світу коронавірусу СОVID-19, Позивач позбавився джерела доходу за межами України.

ОСОБА_1 з 06.04.2020 працює у АТ «Укрпошта» на посаді листоноші 1 класу. Його заробітна плата становить 4298,00 грн. на місяць. Зважаючи на викладене, сума аліментів у розмірг 2200,00 грн. на місяць є непід`ємною для відповідача оскільки становить більш ніж 50% вiд його доходів. Iнших видів заробітку Позивач не має.

Тому позивач вважає, що у зв`язку з погіршенням матеріального становища ОСОБА_1 , є всі підстави для зменшення розміру аліментів.

Тому звернувся з даними позовом до суду.

Позивач в судове засідання не з`явився надавши суду заяву про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог і задоволення їх.

В раніше проведеному судовому засіданні позивач зазначив, що він з січня місяця 2021 року не працює в центрі зайнятості на обліку не перебуває та за кордон на заробітки не виїжджає уже рік.

Відповідач в судове засідання не з`явився, натомість в раніше проведеному судовому засіданні представник відповідача зазначив, що позов не визнає.

Суд, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,дійшов наступного.

Як вбачається з виконавчого листа Миколаївського районного суду Миколаївської області від 15 січня 2018 року, суд вирішив стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Ольшанське, Миколаївського району Миколаївської області (зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2200 грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили, до досягнення дитиною повноліття.

З наданої копії позивача свідоцтва про шлюб вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 19 вересня 2017 року.

Відповідно довідки від 27.11.2020 року виданої ОСОБА_1 про те, що він працює в Миколаївській дирекції АТ Укрпошта з 06.04.2020 року по теперішній час.

Відповідно розрахунку зі сплати аліментів від 19.02.2021 року ОСОБА_1 (позивач) має заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.02.2021 року в розмірі 4961,66 грн.

Згідно довідки від 22.02.2021 року ОСОБА_6 стоїть на обліку в жіночій консультації.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Ст. 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів:а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення так і у бік покращення.

Так, Сімейний кодексУкраїни передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.

У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них, також з даної постанови вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Обставини, які б унеможливлювали виконання обов`язку позивачем по утриманню дитини за станом здоров`я або за іншими обставинами відсутні.

Крім того суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Отже, позивач як батько дитини зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.

Ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік Законом установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2021 року - 2189 гривень, з 1 липня - 2294 гривні, з 1 грудня - 2393 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2021 року - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень;

дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривня.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст.82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено підстав для задоволення позову, передбачених ст.192 СК України.

Так, належних та допустимих доказів того, що із моменту постановлення судового рішення суттєво погіршився матеріальний стан позивача або стан його здоров`я, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, позивачем не надано.

Аналізуючи наведене, суд не вбачає законних підстав для зменшення розміру аліментів.

Враховуючи те, що позивач працездатний, має задовільний стан здоров`я, будь-яких інших належних та допустимих доказів про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання дитини не надав, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, адже вказаний факт мінливості життєвих обставин та його дохід, не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру, та те, що розмір стягуваних аліментів за рішенням не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України та позиції Верховного Суду України, крім того, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів факт вагітності його дружини, а тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10-13,259,264,265,354 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Г. В. Терентьєв