Справа № 578/227/21
провадження № 2/578/150/21
УХВАЛА

Іменем України

04 березня 2021 року смт Краснопілля

Суддя Краснопільського районного суду Сумської області Зеря Ю.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 в особі представника за довіреністю ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Вольф Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

установила:

01 березня 2021 року до Краснопільського районного суду Сумської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 в особі представника за довіреністю ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», м. Київ треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: 1) Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, м. Київ, 2) Приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Вольф Тетяна Леонідівна, м. Київ, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з ч.1 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Перевіривши подані позовні матеріали, суддя дійшла висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 4 ст. 175 ЦПК України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Як на підставу звільнення від сплати судового збору представник позивача посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 761/24881/16-ц, у якій викладено правовий висновок, що позивачі у справах про захист їхніх прав як споживачів звільнені від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів».

Водночас слід зазначити, що представником позивача подано позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, при цьому з посиланням на вказану постанову Великої Палати Верховного Суду зазначено, що позовна заява не повинна оплачуватися судовим збором на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки позивач є споживачем банківських послуг за кредитним договором.

Згідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

У позові вказано, що позивач є споживачем банківських послуг за кредитним договором, у той час як предметом спору у даній справі є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг, різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Наведені у позові доводи щодо порушення прав позивача як споживача, з урахуванням предмету та підстав позову, не дають підстав для висновку, що на спірні правовідносини поширюються гарантії, встановлені Законом України «Про захист прав споживачів», оскільки предметом спору у зазначеній справі є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а представником позивача не доведено, що позивач є споживачем послуг нотаріуса у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Таким чином судовий збір має бути сплачений у кожному разі, коли позовна заява подається до суду, тобто кожна позовна вимога має бути оплачена судовим збором, якщо законом не встановлено пільг по сплаті судового збору для окремих груп позивачів.

Згідно підпункту 2 п. 1, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2270 гривен.

Відтак сума судового збору, що підлягає до сплати за звернення фізичної особи до суду із позовною заявою немайнового характеру становить 908 грн.

Щодо визначення підсудності даного спору за Краснопільським районним судом Сумської області представник позивача посилається на ч. 12 ст. 28 ЦПК України.

Водночас вважаю за необхідне звернути увагу представника позивача, що відповідно до положень ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються до суду за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 12 ст. 28 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Місце виконання виконавчого напису визначено статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Згідно з частинами 1, 2, 6 ст. 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяною Леонідівною відкрито виконавче провадження № 57316447 з примусового виконання виконавчого напису № 7932, виданого 10.09.2018 приватним нотаріусом Харою Н.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 34005,89 грн.

Таким чином, виконавче провадження щодо виконання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса відкрито приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. офіс якої згідно даних позивача розташований за адресою: 02094, місто Київ, вулиця Златоустівська, будинок 55, офіс 61.

Таким чином постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяною Леонідівною від 01.10.2018 про відкриття виконавчого провадження, підтверджується, що виконавчий напис № 7932, виданий 10.09.2018, перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва.

Юридична адреса стягувача (відповідача) АТ «Перший Український Міжнародний Банк»: 04070, місто Київ, вул. Андріївська, буд. 4.

У той же час у позові не зазначено доводів, які б були достатніми для вирішення питання щодо підсудності даної справи Краснопільському районному суду Сумської області.

Крім того слід звернути увагу представника позивача, що згідно з частинами 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

У той же час додані представником позивача до позовної заяви копії документів, зокрема довіреності серії ННТ № 418230 від 01.04.2019, зазначеним вимогам не відповідають.

Також суд звертає увагу представника позивача, що у пунктах 3, 4 прохальної частини позовної заяви зазначені позовні вимоги про витребування від:

- АТ «Перший Український Міжнародний Банк» (04070, місто Київ, вул. Андріївська, буд. 4) копій документів, які були надані для вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною №7932 від 10.09.2018;

- приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни (01054, місто Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 37-41, оф. 215) копії виконавчого напису №7932 від 10.09.2018, які по суті є клопотаннями про витребування доказів, а не позовною вимогою, і мають заявлятись у відповідності до положень ст. 84 Цивільного процесуального кодексу України.

Представником позивача ж у порушення порядку подання клопотань про витребування доказів не зазначено про вжиття заходів для отримання вищевказаних документів самостійно та докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

При цьому представником хоча і зазначено у позовній заяві, що між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір у простій письмовій формі, однак до позову копії вказаного договору представник позивача не подав та не повідомив суд про місцезнаходження примірника кредитного договору, який за загальним правилом укладення договорів мав би зберігатись у позивача як сторони відповідного договору.

Крім вказаного вище, при вивченні матеріалів поданої позовної заяви суддею встановлено, що представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 на підтвердження його повноважень на звернення до суду з даним позовом надано копію довіреності серії ННТ № 418230 від 01.04.2019.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 59 ЦПК України законні представники захищають у суді права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб це їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом. Права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом. Суд може залучити до участі в таких справах неповнолітню особу чи особу, цивільна дієздатність якої обмежена. Законні представники можуть доручати ведення справи в суді іншим особам.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Частина 1 ст. 62 ЦПК України вказує, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами:

1) довіреністю фізичної або юридичної особи;

2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Частина 2 даної статті передбачає, що довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально.

Згідно ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

З огляду на викладене, слід наголосити, що у справах, які розглядаються судом за правилами загального позовного провадження інтереси сторони мають право представляти тільки адвокати. Разом з тим, судом на даний час не вирішено питання про вид провадження, у якому буде розглядатись дана справа.

Враховуючи, що копія довіреності, долучена представником позивача до матеріалів позовної заяви не засвідчена у встановленому порядку, вона не може бути оцінена судом як документ, що посвідчує повноваження на представництво інтересів сторони.

За вказаних обставин суд зазначає про необхідність залишення без руху позовної заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Вольф Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню з наданням можливості усунути вищевказані недоліки, які можуть бути усунуті шляхом приведення позовної заяви у відповідність до вимог статей 175-177 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, суд

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника за довіреністю ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Вольф Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків позовної заяви: протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Встановити спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом: подання суду належним чином засвідчених копій документів, що додані до позовної заяви; обґрунтування законності підстав для звернення до суду представника позивача; подання суду підтверджуючого документа, що посвідчує особу позивача; подання суду підтверджуючого документа про сплату судового збору у розмірі 908 грн; приведення у відповідність до положень ст. 84 ЦПК України клопотань про витребування доказів, викладених у пунктах 3, 4 прохальної частини позовної заяви; обґрунтування доводів, які б були достатніми для вирішення питання щодо підсудності даної справи Краснопільському районному суду Сумської області.

Роз`яснити представнику позивача, що у разі неусунення недоліків у встановлений судом строк, позовна заява вважатиметься неподаною і повертається позивачеві згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.О. Зеря