Справа № 303/4880/21
4-с/303/32/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2021 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Гутій О.В

за участю секретаря судових засідань Зарева А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Мукачівського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Гонак Михайла Михайловича, стягувач: ОСОБА_2 ,-

в с т а н о в и в:

14 червня 2021 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Мукачівського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Гонак Михайла Михайловича, заінтересовані особи: ОСОБА_2 .

Скаргу мотивує тим, що на виконанні у Мукачівського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) перебував виконавчий лист №2/303/1937/14, виданий 15.08.2014 року Мукачівським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 101 574,97 гривень.

Зазначає, що 11.02.2015 року ухвалою Мукачівського міськрайонного суду подання державного виконавця було задоволено, а саме встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду боржника громадянина України ОСОБА_1 за межі України до виконання ним зобов`язань, покладених заочним рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.07.2014 року у справі № 303/3243/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів. 04.06.2021 року із листа, отриманого від Мукачівського МВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) він дізнався, що 28.01.2016 року державним виконавцем, відповідно до п.2.ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Однак, незважаючи на закінчення виконавчого провадження, державним виконавцем не було вжито заходів щодо скасування застосованого тимчасового обмеження виїзду за межі України. Враховуючи, вищенаведене просить визнати дії державного виконавця Мукачівського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Гонак Михайла Михайловича щодо не скасування тимчасового обмеження виїзду за межі України громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 неправомірними та зобов`язати державного виконавця зняти обмеження щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виїзді за межі України, які були накладені відповідно до ухвали Мукачівського міськрайонного суду від 11.05.2015 року, для чого подати відповідні документи до Державної прикордонної служби України.

Представник скаржника у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, скаргу просив звдоволити.

Державний виконавець Мукачівського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Івано-Франківськ) Гонак Михайла Михайловича у судове засідання не з`явився, про час та місце повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Стягувач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, суд дійшов до наступного висновку.

Статтею 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових і службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно частини першої статті 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України Про виконавче провадження випадках - на приватних виконавців.

Судом встановлено, що 11.02.2015 року ухвалою Мукачівського міськрайонного суду подання державного виконавця було задоволено, а саме встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду боржника громадянина України ОСОБА_1 за межі України до виконання ним зобов`язань, покладених заочним рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.07.2014 року у справі № 303/3243/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

04.06.2021 року із листа Мукачівського МВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Івано-Франківськ) вбачається, що 28.01.2016 року державним виконавцем відповідно до п.2.ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувача ( відсутність майна у боржника).

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Звернувшись до суду зі скаргою, заявник вказує, що незважаючи на закінчення виконавчого провадження, державним виконавцем не було вжито заходів щодо скасування застосованого до нього тимчасового обмеження виїзду за межі України, що стало підставою для звернення до суду з даною скаргою.

Згідно з частинами першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з частиною першою ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною другою статті 18 вищевказаного закону передбачено, що виконавець зобов`язаний в тому числі здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Тобто, виконавче впровадження це сукупність дії державного виконавця (при цьому вказані дії повинні бути вичерпними), спрямованих на реальне виконання судового рішення, і проведення всіх дій є обов`язком державного виконавця.

Згідно п.19 ч.3 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Таким чином судом встановлено, що обмеження у виїзді за кордон до ОСОБА_1 було застосовано до виконання ним зобов`язань по судовому рішенню від 17.07.2014 року у справі № 303/3243/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

Разом з тим, згідно із ч.5 ст.441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи управі виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника. За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Таким чином, у випадку, якщо обставини, які стали підставами для обмеження боржника у праві виїзду за межі України перестануть існувати, то боржник має право звернутися до суду із вмотивованою заявою про їх скасування, в порядку, визначеному ЦПК України.

Однак всупереч вищезазначеному, заявником та його представником не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що він звертався в порядку ч.5 ст. 441 ЦПК України із відповідною заявою до суду, а натомість звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Обрання заявником неналежного способу захисту права є підставою для відмови в скарзі.

Згідно з цим принципом слід застосовувати такий спосіб захисту, який приведе до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 року у справі 522/1528/15-ц

З огляду на викладене, а також, враховуючи встановленим обставини та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, оскільки державний виконавець Мукачівського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Гонак Михайло Михайлович діяв в межах повноважень та у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження», суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 81 , 89, 259-261, 450, 451, 353, 354 ЦПК України, ст.ст. 18, 56, 59 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Мукачівського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Івано-Франківськ) Гонак Михайла Михайловича, стягувач: ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, з урахуванням п.15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) через Мукачівський міськрайонний суд.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала суду виготовлена 12 липня 2021 року.

Головуюча О.В.Гутій