Справа № 266/5971/20
Провадження№ 2/266/295/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

25 лютого 2021 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого - судді Федотової В.М.

при секретарі - Топузової К.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполя в порядку спрощеного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

ВСТАНОВИВ:

В листопада 2020 року позивачка звернулась до суду із позовом в якому просила визнати відповідачку ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житлом, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовної заяви зазначила, що вона є власником будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 17.06.1987 року №3110, яке зареєстроване в БТІ від 28.07.1987 року №1107, також реєстрація БТІ підтверджується довідкою від 18.11.2020 №3651. В зазначеному будинку фактично проживає власник - ОСОБА_1 , її син ОСОБА_4 та онук ОСОБА_3 ..

За даною адресою зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою від 16.05.2019 року. В свою чергу ОСОБА_2 фактично не проживає за даною адресою вже 10 років. Відповідачка не є власником(співвласником)зазначеного будинку. На вимогу добровільно зняти реєстрацію свого місця проживання в будинку №7 , ОСОБА_2 відмовила. В такий спосіб створює перешкоди у користуванні та розпорядженні майном.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 24.07.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання надала заяву, в якій просила провести розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі, у разі неявки відповідачки.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав та про причини неявки суд не повідомив.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи за його відсутності не надали та про причини неявки суд не повідомили.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4 надаав до сдуу заяву про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що позивачка не заперечувала щодо заочного розгляду справи, суд, керуючись ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи та вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 17.06.1987 року № 3110 посвідчено державним нотаріусом А.Н. Постнова, реєстровий № 3110, зареєстрованим в БТІ від 28.07.1987 року № 1107, що підтверджується довідкою від 18.11.2020 №3651, позивачка ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 . (а.с.14,15).

Факт проживання позивача за місцем реєстрації підтверджується дослідженою довідкою про фактичне проживання №31 від 11 лютого 2021 року виданим КСН «Портовський», з якого вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 проживає - ОСОБА_1 разом з ОСОБА_5 (а.с.35).

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України власник будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і має право розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд.

За ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно з положеннями ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Отже, виходячи з аналізу змісту вказаних правових норм та встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що право відповідача, як члена сім`ї власника будинку перестало існувати, що дає підстави суду для ухвалення законного, обґрунтованого рішення та задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 81, 200,223, 235, 258, 259, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 319,321, 383,391, 405 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто Приморським районним судом міста Маріуполя за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення отримання його копії.

Позивачем рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Федотова В. М.