Справа № 485/16/21
Провадження №2/485/82/21
Ухвала

іменем України

про залишення позовної заяви без розгляду

12 липня 2021 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Соловйова О.В.,

секретар судового засідання Забаровська С.А.,

за участю представника відповідача - адвоката Савчука В.Р.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Снігурівка в режимі відеоконференції з Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

встановив:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 борг за договором позики № 01062019 від 01 чеврня 2019 року у розмірі 40350 грн та судові витрати, посилаючись на ухилення відповідача від виконання договірного зобов"язання у добровільному порядку.

Ухвалою судді від 10 лютого 2021 року відкрито провадження у справі та розпочато підготовче провадження.

У справі було призначено та в наступному відкладалися підготовчі засідання на 02 березня, 22 березня, 13 квітня, 12 травня, 25 травня 2021 року. Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, жодного разу на них не з"являлася, про причини неявки суд не повідомляла.

У підготовчому засіданні 13 квітня 2021 року представником відповідача ОСОБА_3 заявлено клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи щодо відповідності підпису відповідача ОСОБА_2 у договорі позики № 01062019 від 01 червня 2019 року та власноручно написаної ним розписки про отримання коштів від 01 червня 2019 року, з метою забезпечення проведення якої заявив клопотання про витребування оригіналів спірного договору позики та розписки у позивача.

13 квітня 2021 року судом винесено ухвалу про витребування доказів, а саме витребувано у позивача ОСОБА_1 оригінал договору позики №01062019 від 01 червня 2019 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та оригінал власноручно написаної ОСОБА_2 розписки про отримання коштів, датованої 01 червня 2019 року та у підготовчому засіданні оголошено перерву. Витребувані документи позивача зобов"язано надати до суду до 12 травня 2021 року та роз"яснено наслідки невиконання ухвали суду.

Ухвалу суду від 13 квітня 2021 року позивачка отримала 05 травня 2021 року, однак вимоги цієї ухвали не виконала та не подала витребувані судом докази, про поважні причини неподання витребуваних доказів не повідомила.

В підготовчому засіданні 12 липня 2021 року представник відповідача відмовився від призначення судової почеркознавчої експертизи, згідно клопотання від 13 квітня 2021 року, у зв"язку з тим що позивачкою не надано оригінали спірних документів та просив справу залишити без розгляду.

Позивачка, будучи належним чином повідомленою, вкотре в підготовче засідання не з"явилася та про причини неявки суд знову ж таки не повідомила.

Суд, заслухавши представника відповідача, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Підпунктом 1.1 п.1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень визначено, що основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (літерних та цифрових) і підпису. Такою експертизою вирішуються і деякі неідентифікаційні завдання (установлення факту виконання рукописного тексту під впливом будь-яких факторів, що заважають (природних: хворобливий стан, хронічні захворювання, вікові зміни; тимчасових зовнішніх: незвичне тримання засобу для писання, незвична поза, обмеження зорового контролю тощо; тимчасових внутрішніх: алкогольне сп`яніння, фармакологічні, наркотичні засоби тощо; штучних: викривлення письма зміненими рухами); визначення статі виконавця, а також належності його до певної групи за віком тощо).

Об`єктом почеркознавчої експертизи є почерковий матеріал, в якому відображені ознаки почерку певної особи у тому обсязі, в якому їх можна виявити для вирішення поставлених завдань.

Для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.

Відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

Враховуючи, що на виконання ухвали суду від 13 квітня 2021 року позивачкою не надано витребувані судом докази, а саме оригінал спірного договору позики №01062019 від 01 червня 2019 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та оригінал власноручно написаної ОСОБА_2 розписки про отримання коштів, датованої 01 червня 2019 року, зважаючи на підставу та предмет позову, позовну заяву ОСОБА_1 потрібно залишити без розгляду на підставі п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст.ст.76, 84, 103, 260, 261, п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд,

постановив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - залишити без розгляду на підставі п. 9 ч. 1 ст.257 ЦПК України.

Роз`яснити, що особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Снігурівський районний суд Миколаївської області.

Дата складання ухвали - 12.07.2021 р.

Суддя О.В. Соловйов