Провадження №2-о/523/7/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2021 р.

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Далеко К.О.,

за участю секретаря Сирф Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Одеси цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа (трудової книжки),

В С Т А Н О В И В:

30.12.2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності їй трудової книжки ( НОМЕР_1 ), виданої 21 лютого 1980 року, заповненої на ім`я « ОСОБА_2 », згідно якої встановлено, що вона працювала: з 06.06.1981 по 04.10.1984 була переведена на посаду секретаря -машиністки та звільнена за власним бажанням за ст. 38 КЗпП УРСР; з 15.10.1984 по 19.11.1984 прийнята на посаду «няні» в ясла-сад №256 «Первинка» Центрального району та звільнена за власним бажанням за ст. 38 КЗпП УРСР; з 29.11.1984 по 05.08.1985 прийнята на посаду «мащиніста» в Одеське КАТП №152801 та звільнена за власним бажанням за ст. 38 КЗпП УРСР; з 23.08.1985 по 28.10.1985 прийнята на посаду «машиніста АХО» в Одеспромбуд та звільнена за власним бажанням за ст. 38 КЗпП УРСР; з 29.04.1986 по 14.07.1986 працювала в Одеському почтампі на посаді прибиральниці та звільнена за власним бажанням за ст. 38 КЗпП УРСР по догляду за дитиною до досягнення нею восьми років; з 27.05.1987 по 01.06.1989 працювала на посаді «Трест общепіта Жовтневого района» та звільнена за власним бажанням за ст. 38 КЗпП УРСР; з 17.08.1989 по 20.11.1990 працювала на посаді штукатура підсобника Кооперативу «Побут» та звільнена за власним бажанням за ст. 38 КЗпП УРСР; з 20.11.1990 по 13.03.1991 працювала на посаді стажора Кооперативу «Аглопаріт» та звільнена за власним бажанням за ст. 38 КЗпП УРСР; з 15.04.1991 по 01.10.1994 працювала на посаді майстра штукатура Кооперативу «Аглопарит» та звільнена за власним бажанням за ст. 38 КЗпП УРСР; з 29.10.1994 по 15.03.1998 працювала на посаді секретаря машиністки фірма «Галатея -13» та звільнена за згодою сторін за ст. 36 КЗпП УРСР; з 01.06.2008 по 31.03.2018 працювала на посаді ТОВ «Строіс» та звільнена за згодою сторін за ст. 36 КЗпП.

В обґрунтування поданої заяви, ОСОБА_1 зазначає, що на даний час досягла пенсійного віку, однак у неї виникли труднощі при оформленні пенсії, через відсутність відомостей про страхувальників в електронній базі даних Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, оскільки документи за деякі роки не були внесені до архівних баз даних і не зберіглися. Заявник не може підтвердити свій стаж з 12.02.1980 року по 15.03.1998 року, тобто до часу коли було створено Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування. Також зазначає, що її прізвище змінювалось у трудовій книжці з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ». Посилається на те, що при зверненні із заявою про призначення пенсії за віком, їй повідомили, що не можливо взяти до уваги стаж зазначений в трудовій книжці з 15.04.1991 по 01.10.1994 та з 29.10.1994 по 15.03.1998 з причини, що зазначено КЗпП УРСР.

У судове засідання заявник подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Просила задовольнити заяву про встановлення факту в повному обсязі.

Представники Головного управління ПФУ в Одеській області у судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання з проханням вирішити вказаний спір без участі представника зацікавленої особи.

Суд, вивчивши наявні матеріали справи, вважає що заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду, виходячи з наступного вмотивування.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із п. п. 1, 2 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого 12 серпня 1993 року постановою Кабінету Міністрів України № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. В разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

На підставі п. 3 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого 12 серпня 1993 року постановою Кабінету Міністрів України № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Із рішення Головного управління ПФУ в Одеській області від 25.01.2020 року, наданого заявником до матеріалів справи вбачається, що в призначенні пенсії їй відмовлено. Причиною відмови є те, що до страхового стажу не враховано період з 29.10.1994 по 15.03.1998 фірма «Галатея» та відсутня сплата внесків за період з 15.04.1991 по 01.10.1994 кооператив «Аглопарит». Для вирішення питання щодо призначення пенсії за віком рекомендовано звернутись до Суворовського відділу обслуговування громадян та надати уточнюючі довідки.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Під-час розгляду заяви ОСОБА_1 судом встановлено, що заявник просить суд встановити факт належності їй трудової книжки. Разом із тим, матеріали справи взагалі не містять доказів того, що ким небудь оспорюється факт належності заявнику трудової книжки. Фактично пенсійний фонд відмовив заявнику в призначенні пенсії, оскільки не врахував до страхового стажу певні період, з підстав відсутності сплати внесків за ці періоди.

Зміна прізвища заявником з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 » не створила перешкод в ідентифікації належності трудової книжки заявнику ОСОБА_1 . Трудова книжка містить запис про зміну прізвища, та містить дату народження заявника, яка співпадає з даними її паспорта. Матеріали справи не містять доказів того, що відмова в призначенні пенсії заявнику пов`язана з не визнанням Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області належності їй трудової книжки, зокрема з підстав зміни прізвища.

На підставі викладених обставин, суд робить висновки, що між заявником та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області існує спір про право на призначення пенсії заявнику, внаслідок не врахування до страхового стажу певних періодів, зокрема з підстав відсутності доказів сплати внесків, а тому заява ОСОБА_1 підлягає залишенню судом без розгляду.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 263, 315, 316, ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності їй трудової книжки ( НОМЕР_1 ), виданої 21 лютого 1980 року, заповненої на ім`я « ОСОБА_2 », згідно якої встановлено, що вона працювала: з 06.06.1981 по 04.10.1984 була переведена на посаду секретаря -машиністки та звільнена за власним бажанням за ст. 38 КЗпП УРСР; з 15.10.1984 по 19.11.1984 прийнята на посаду «няні» в ясла-сад №256 «Первинка» Центрального району та звільнена за власним бажанням за ст. 38 КЗпП УРСР; з 29.11.1984 по 05.08.1985 прийнята на посаду «мащиніста» в Одеське КАТП №152801 та звільнена за власним бажанням за ст. 38 КЗпП УРСР; з 23.08.1985 по 28.10.1985 прийнята на посаду «машиніста АХО» в Одеспромбуд та звільнена за власним бажанням за ст. 38 КЗпП УРСР; з 29.04.1986 по 14.07.1986 працювала в Одеському почтампі на посаді прибиральниці та звільнена за власним бажанням за ст. 38 КЗпП УРСР по догляду за дитиною до досягнення нею восьми років; з 27.05.1987 по 01.06.1989 працювала на посаді «Трест общепіта Жовтневого района» та звільнена за власним бажанням за ст. 38 КЗпП УРСР; з 17.08.1989 по 20.11.1990 працювала на посаді штукатура підсобника Кооперативу «Побут» та звільнена за власним бажанням за ст. 38 КЗпП УРСР; з 20.11.1990 по 13.03.1991 працювала на посаді стажора Кооперативу «Аглопаріт» та звільнена за власним бажанням за ст. 38 КЗпП УРСР; з 15.04.1991 по 01.10.1994 працювала на посаді майстра штукатура Кооперативу «Аглопарит» та звільнена за власним бажанням за ст. 38 КЗпП УРСР; з 29.10.1994 по 15.03.1998 працювала на посаді секретаря машиністки фірма «Галатея -13» та звільнена за згодою сторін за ст. 36 КЗпП УРСР; з 01.06.2008 по 31.03.2018 працювала на посаді ТОВ «Строіс» та звільнена за згодою сторін за ст. 36 КЗпП. - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що вона має право звернутись із позовом до суду на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складання повного тексту ухвали.

Ухвала складена 05.03.2021 року.

Суддя: К.О. Далеко