Ухвала

07 липня 2021 року

м. Київ

справа № 619/852/20

провадження № 61-10273ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

Шиповича В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «Кристалбанк» на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 24 вересня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 19 травня 2021 року у справі за позовом акціонерного товариства «Кристалбанк» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

18 червня 2021 року засобами поштового зв`язку представник акціонерного товариства «Кристалбанк» (далі - АТ «Кристалбанк») - адвокат Єпікова С. В. подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 24 вересня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 19 травня 2021 року у цивільній справі № 619/852/20.

За змістом частини першої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) вирішує колегія у складі трьох суддів після одержання касаційної скарги оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

I. Щодо підстав касаційного оскарження

Пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга містить окремі посилання на постанови Верховного Суду, однак в порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України заявником в касаційній скарзі чітко не зазначено підстав касаційного оскарження передбачених статтею 389 цього Кодексу.

Коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки суд касаційної інстанції переглядаючи у касаційному порядку судові рішення перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (частина перша статті 400 ЦПК України), підстава (підстави) відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України), в окремих випадках непідтвердження підстав касаційного оскарження може мати наслідком закриття касаційного провадження (пункти 4, 5 частини першої статті 396 ЦПК України).

ІІ. Щодо сплати судового збору

Заявником в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У розглядуваній справі спір виник з приводу звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.

Зміст заявленої вимоги про звернення стягнення на майно ґрунтується на наявності грошових вимог позивача до відповідача на підставі окремого договору, наслідком задоволення таких вимог та виконання судового рішення є припинення грошових вимог позивача. Отже, позовні вимоги про звернення стягнення на заставлене майно мають вартісну оцінку, носять майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами статті 4 Закону України «Про судовий збір», виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов.

Вказані висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 лютого 2019 року в справі № 907/9/17.

Позов АТ «Кристалбанк» подано до суду в березні 2020 року.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час подачі позову) за подання юридичною особою до суду позовної заяви майнового характеру, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатний осіб.

АТ «Кристалбанк» просило суд звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 07-01-180/1-08 від 03 листопада 2008 року, що належить на праві власності ОСОБА_1 , а саме на приміщення готелю за адресою: АДРЕСА_1 , в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_2 в розмірі 1 256 005,90 грн за кредитним договором №010-2/07-01-0807-08 від 03 листопада 2008 року.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 24 вересня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 19 травня 2021 року апеляційну скаргу АТ «Кристалбанк» задоволено частково, рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 24 вересня 2020 року змінено в частині мотивів відмови у задоволенні позову.

Таким чином розмір грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов становить 1 256 005,90 грн та положень статей 4, 6 Закону України «Про судовий збір», висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 26 лютого 2019 року в справі № 907/9/17, розмір судового збору, який підлягав сплаті за подання позову становить 18 840,09 грн (із розрахунку 1 256 005,90 грн х 1,5%).

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Оскільки заявник просить скасувати рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 24 вересня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 19 травня 2021 року та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі, судовий збір за подання касаційної скарги становить 37 680,18 грн (200% від суми, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви).

Натомість заявником сплачено судовий збір в розмірі 26 907,52 грн.

Недоплата складає 10 772,66 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом:

1) надання уточненої касаційної скарги із зазначенням в ній підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав).

Копії уточненої касаційної скарги мають бути надані відповідно до кількості учасників справи.

2) надання документу, що підтверджує доплату судового збору в сумі 10 772,66 грн.

Згідно частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) буде вирішено колегією суддів після усунення недоліків касаційної скарги та її оформлення відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу акціонерного товариства «Кристалбанк» на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 24 вересня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 19 травня 2021 року у справі № 619/852/20 залишити без руху.

Визначити для усунення недоліків касаційної скарги строк - десять днів з дня вручення АТ «Кристалбанк» копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Шипович