Справа № 462/2482/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2021 року Залізничний районний м. Львова у складі:

головуючого судді: Бориславського Ю.Л.,

при секретарі судового засідання: Каралюс Т.Р.,

за участю учасників справи

представника позивача - адвоката: Макєєва Є.Ю.,

представника відповідача - адвоката: Посікіри Р.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мані Флоу» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мані Флоу» звернулось до суду із позовом, у якому просить стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № KF-0359 від 16.11.2007 року у розмірі 18691,14 доларів США, з яких: 13446,92 дол. США заборгованість по кредиту, 5244,22 дол. США заборгованість по відсоткам, 985,83 дол. США 3% річних, а також судові витрати по сплаті судового збору. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 16.11.2007 року між ВАТ «Універсальний Банк Розвитку та партнерства» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № KF-0359, відповідно до якого відповідач отримала кредит в іноземній валюті у сумі 23 000,00 дол. США на поточні потреби зі сплатою 13% річних, строк повернення до 15.11.2017 р. зі сплатою відсотків за користування кредитом. Правонаступником ВАТ «Універсальний Банк Розвитку та партнерства» є Публічне акціонерне товариство «БГ Банк». 24.10.2019 року ТОВ «Мані Флоу» стало переможцем торгів на електронному аукціоні щодо реалізації лоту GL21N212255. За результатами аукціону між ПАТ «БГ Банк» та ТОВ «Мані Флоу» 28.11.2019 р. укладено договір відступлення /купівлі-продажу/ прав вимоги №11/2019-7, відповідно до умов якого ТОВ «Мані Флоу» набуло право вимоги за кредитним договором № KF-0359 від 16.11.2007 р. У зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язань по даному кредитному договору, просить позов задовольнити.

У судовому засіданні, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, представник позивача Макєєв Є.Ю., який діє на підставі довіреності позов підтримав повністю з підстав викладених у ньому, просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 , який діє на підставі ордеру про надання правової допомоги, у судовому засіданні проти позову заперечив повністю, вказав, що позивач пропустив строк позовної давності та просив застосувати наслідки такого.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд виходив з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини.

Із змісту ст. 627 ЦК України вбачається, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Судом встановлено, що 16.11.2007 року між ВАТ «Універсальний Банк Розвитку та партнерства» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № KF-0359, відповідно до якого відповідач отримала кредит в іноземній валюті у сумі 23 000,00 дол. США на поточні потреби зі сплатою 13% річних, строк повернення до 15.11.2017 р. зі сплатою відсотків за користування кредитом /а.с.10-12/.

Правонаступником ВАТ «Універсальний Банк Розвитку та партнерства» є Публічне акціонерне товариство «БГ Банк» /а.с.17-18/.

24.10.2019 року ТОВ «Мані Флоу» стало переможцем торгів на електронному аукціоні щодо реалізації лоту GL21N212255 /а.с.19-20, 21/. За результатами аукціону між ПАТ «БГ Банк» та ТОВ «Мані Флоу» 28.11.2019 р. укладено договір відступлення /купівлі-продажу/ прав вимоги №11/2019-7, відповідно до умов якого ТОВ «Мані Флоу» набуло право вимоги за кредитним договором № KF-0359 від 16.11.2007 р./а.с.22-26, 27/.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Представник відповідача звернувся до суду із заявою, в якій просить застосувати строк позовної давності до позовних вимог.

Згідно ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.1, 5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12 якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу.

Відповідно до п.1.3 кредитного договору № KF-0359 від 16.11.2007 р. строк повернення кредиту до 15 листопада 2017 року або строк, встановлений у відповідності з п.2.7, 2.8 цього договору.

Згідно п.2.8 даного договору сторони домовились, згідно ст. 212, 1050, 1052 Цивільного кодексу України, ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», що зобов`язання позичальника повернути банку кредит раніше календарної дати, визначеної п.1.3. цього договору виникає у позичальника в разі настання наступних обставин: несплати або часткової несплати позичальником в передбачений цим договором строк суми відсотків та/або суми/частини суми кредиту; та/або при несплаті або частковій несплаті позичальником в строк сум штрафних санкцій; та/або перевищення сумою заборгованості по договору суми кредиту більш як на десять відсотків; та/або несплати позичальником більше одного обов`язкового платежу, який перевищує п`ять відсотків суми кредиту; при цьому строком погашення кредиту є 30 /тридцятий/ календарний день за останнім днем строку, в який позичальник повинен був виконати зазначені в цьому пункті договору зобов`язання.

Із змісту Розділу 2 кредитного договору № KF-0359 від 16.11.2007 р. «Платежі за договором» вбачається, що повернення кредиту та сплата відсотків здійснюється позичальником щомісячно відповідно до Графік погашення кредиту.

Із матеріалів справи вбачається, що востаннє відповідач здійснила платіж за кредитним договором № KF-0359 від 16.11.2007 р. 16.12.2014 р., що підтверджується квитанцією /а.с.73/, та не спростовано позивачем.

Відтак, строк позовної давності щодо стягнення заборгованості по кредиту слід рахувати з 16.02.2015 року /невнесення чергового платежу 16.01.2015 р. + 30 /тридцятий/ календарний день за останнім днем строку, в який позичальник повинен був виконати свої зобов`язання/ .

Враховуючи наведене, суд приймає покликання представника відповідача про пропуск позивачем строку позовної давності, оскільки позивач звернувся до суду із позовом 04.05.2020 року, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості по кредиту та відсотках.

Що стосується позовної вимоги про стягнення 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Оскільки, внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Відтак, суд приходить до переконання, що, оскільки вчинене ОСОБА_1 прострочення грошового зобов`язання є триваючим порушенням, то правові підстави для застосування строку позовної давності у цій частині позовних вимог у суду відсутні та такі підлягають задоволенню.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі №373/2054/16-ц суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. При обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Мані Флоу» слід стягнути понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору при поданні позову до суду пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 400 гривень 55 копійок.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 11, 256, 261, 625, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, суд

у х в а л и в :

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мані Флоу» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , проживає АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мані Флоу» ( м.Київ, вул. Лейпцизька, буд. 3-А, вхід «Б», поверх 3, офіс 8) грошові кошти у розмірі 985 доларів США 83 центи три відсотки річних.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , проживає АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мані Флоу» ( м.Київ, вул. Лейпцизька, буд. 3-А, вхід «Б», поверх 3, офіс 8) понесені судові витрати в розмірі 400 гривень 55 копійок.

У решті позовних вимог відмовити у зв`язку із закінченням строку позовної давності.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Текст рішення суду складений 01.03.2021 року.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Бориславський Ю. Л.