УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

Справа № 495/4931/21

Номер провадження 2/495/2222/2021

01 липня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської Боярський О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

30.06.2021 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, предметом якої є нерухоме майно та цінні папери. Місцезнаходженням нерухомого майна є, у тому числі, м. Білгород-Дністровський та Білгород-Дністровський район Одеської області.

Ухвалою суду від 01.07.2021 року провадження по справі відкрито.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подала до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстроване за відповідачем.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовуються тим, що з 09.08.1986 року сторони офіційно перебувають у шлюбі. Під час шлюбу сторони придбали майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя та яке є предметом позову, до складу якого, у тому числі входить і квартира АДРЕСА_1 .

Наразі позивачка посилається на те, що їй стало відомо, що відповідач намагається без її відома продати квартиру АДРЕСА_1 , та у разі, якщо вказане спірне нерухоме майно буде відчужене на користь третіх осіб, що, в свою чергу, призведе, в разі задоволення позову, до неможливості виконання судового рішення, а його виконання буде ускладненим.

У відповідності до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, подану заяву, суд прийшов до висновку про необхідність відмовити у її задоволенні.

За положенням ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права, щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст.151 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Частиною 3 ст.150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до абзацу 3 пункту 4 наведеної вище постанови Пленуму, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, цивільно-процесуальним законом визначено обов`язок заявника вказати та обґрунтувати причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення та його обґрунтування, вказати про наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

До поданої заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 не подано жодного доказу на підтвердження своїх доводів про намагання відповідача без її відома продати квартиру АДРЕСА_1 , не зазначено жодних підстав, які б підтверджували дійсну необхідність в застосуванні заходів забезпечення позову, про який просить позивачка, натомість ОСОБА_1 лише формально зазначає, що їй відомо про намір відповідача здійснити продаж спірної квартири.

Крім того, позивачем не надано доказів того, що невжиття даного заходу забезпечення позову може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в майбутньому, або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачки, за захистом яких вона звернулася суду.

У поданій заяві про забезпечення позову містяться лише формальні посилання на імовірні труднощі під час виконання судового рішення у разі відмовлення у задоволенні позову, що не є достатньою та самостійною підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За положеннями ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову. В даному випадку суд не вбачає обґрунтовані доводи необхідності накладення арешту на спірне майно - квартиру.

Дослідивши доводи позивачки щодо необхідності застосування заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку про їх недоведеність, оскільки позивачкою не надано достовірних жодних доказів щодо наміру відповідача як власника спірної квартири, здійснити її відчуження чи вчинення будь-яких інших дій відносно квартири, які б могли утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його задоволення. Заявницею також не доведено яким чином вжиття заходів щодо забезпечення позову у обраний нею спосіб може попередити невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Таким чином, суд дослідивши матеріали заяви вважає вимоги заяви про забезпечення позову такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 76, 77, 80, 81, 149-154, 258, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О.Боярський