Справа № 127/8936/21
Провадження № 2/127/1585/21
05 липня 2021 рокум. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Іщук Т.П.,
за участі секретаря судового засідання Коваленко Д.І.,
представника позивача - адвоката Бегейми М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів,
Позивач ОСОБА_1 через свого представника звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання сина, зменшення розміру аліментів на утримання дітей, часткове звільнення від сплати заборгованості по аліментам та зобов`язання вчинити дії. Свої вимоги мотивував тим, що 02 червня 2007 року між сторонами укладений шлюб, який надалі розірваний рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22 листопада 2018 року. У даному шлюбі у них народилося двоє дітей: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
16 січня 2019 року Вінницьким міським судом Вінницької області по справі №127/601/19 видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на корить ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно починаючи з 09 січня 2019 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Даний судовий наказ пред`явлено до примусового виконання в Староміський ВДВС м. Вінниці та з позивача стягуються аліменти на утримання двох дітей.
Однак, 18 квітня 2019 року позивач забрав малолітнього сина ОСОБА_5 проживати до себе, зважаючи на те, що напередодні відповідачка, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не могла належним чином здійснювати свої батьківські обов`язки. Крім того, вказує, що відповідачка раніше вже притягувалась до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП (невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей), про що свідчить постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 05 серпня 2016 року. Отже, з 18 квітня 2019 року син ОСОБА_4 проживає з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач вказує, що хоча малолітній син проживає разом з батьком, однак ВДВС надалі стягує з позивача кошти на утримання сина. Відповідач же, знаючи про вказані обставини, взагалі не надає жодної допомоги на утримання сина ОСОБА_6 , не бере участі у його вихованні, не піклується про нього та не цікавиться його життям. У зв`язку з цим він звернувся до суду та 10 березня 2021 року Вінницьким міським судом Вінницької області видано судовий наказ по справі № 127/5180/21, яким стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини заробітку (доходу) боржника, але неменше 50% прожиткового мінімуму на особу відповідного віку, щомісячно, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 01 березня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.
На думку позивача, з 18 квітня 2019 року відсутні підстави для стягнення з нього на корить відповідача аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_6 , заборгованість позивача по сплаті аліментів, яка утворилась з 18 квітня 2019 року на його утримання нарахована безпідставно. При цьому вказує, що ці обставини є підставою і для зменшення розміру аліментів, визначених рішенням суду. За таких обставин просив позов задовольнити (а.с.1-4).
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 квітня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі (а.с.33).
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 квітня 2021 року відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі судового наказу, виданого 16 січня 2019 року Вінницьким міським судом Вінницької області в справі № 127/601/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 09 січня 2019 року і до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с.38).
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07 червня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині вимог про звільнення від сплати заборгованості по аліментам та зобов`язання вчинити дії залишено без розгляду (а.с.55).
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05 липня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині вимог про зменшення розміру аліментів залишено без розгляду.
Відповідач правом на відзив не скористалась.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Бегейма М.О. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, просив їх задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не надала, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи.
Допитані як свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 показали, що є сусідами позивача та його матері, які наразі проживають за адресою: АДРЕСА_2 , та вказували, що з весни 2019 року малолітній син почав проживати за вказаною адресою, що було пов`язане з поведінкою матері дитини та бездоглядністю дитини. За час проживання дитини з батьком та бабусями відповідачки за цією адресою не бачили.
Допитана як свідок ОСОБА_9 показала, що вона є матір`ю позивача. 17 квітня 2019 року із розмови її сина (позивача по справі) з онуком, їм стало відомо, що відповідачка перебуває в алкогольному стані, а дитина бездоглядна. Оскільки позивач в цей час перебував за кордоном, то попросив свою сестру (доньку свідка) поїхати за місцем проживання відповідачки, яка в зв`язку з цією подією і викликала поліцію. На наступний день під час телефонної розмови її сина із відповідачкою вони дійшли згоди, що малолітній буде проживати з ним. З того часу дитина мешкає разом з ними, старша донька сторін мешкає з батьками відповідачки. Наразі вони проживають за адресою проживання її матері (бабушки позивача), а в будинку, де раніше мешкав позивач, проводять ремонт. Відповідач дитиною не цікавиться, будь-якої допомоги на утримання дитини не дає, всі витрати по утриманню дитини несе позивач.
Вислухавши представника позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову.
Від шлюбу сторони мають двох дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 від 06 серпня 2009 року та серії НОМЕР_2 від 15 січня 2021 року (а.с.12-13).
16 січня 2019 року Вінницьким міським судом Вінницької області по справі №127/601/19 видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на корить ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно починаючи з 09 січня 2019 року і до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с.15).
Постановою державного виконавця Староміського ВДВС м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 20 лютого 2019 року відкрито виконавче провадження № 58434622 (а.с.16).
З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 слідує, що станом на 30 грудня 2020 року сукупний розмір заборгованості по сплаті аліментів становить 51 381 грн (а.с.17).
Як слідує з довідок КК «Зоряний» від 04 лютого 2021 року №55 та від 22 лютого 2021 року № 77, у будинку АДРЕСА_1 зареєстровані позивач ОСОБА_1 та малолітній син ОСОБА_4 , який проживає з 18 квітня 2019 року. Дитина зареєстрована з 22 жовтня 2015 року (а.с.22-23).
Факт проживання дитини з батьком за адресою: АДРЕСА_2 , з 18 квітня 2019 року підтверджено показаннями свідків, а також інформацією, яка міститься в акті оцінки потреб сім`ї, складеному працівниками Вінницького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 07 лютого 2020 року.
Будь-яких доказів в спростування цих обставин матеріали справи не містять.
10 березня 2021 року Вінницьким міським судом Вінницької області видано судовий наказ по справі № 127/5180/21, яким стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини заробітку (доходу) боржника, але неменше 50% прожиткового мінімуму на особу відповідного віку, щомісячно, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 01 березня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 52-53).
Постановою державного виконавця Староміського ВДВС м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 13 квітня 2021 року відкрито виконавче провадження № 65108715 (а.с. 54).
Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно із ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Між сторонами виникли правовідносини врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дитину та його виконання, і можливості їх змін в разі виникнення істотних юридичних обставин.
Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За змістом ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Отже, визначальною обставиною для отримання одним з батьків аліментів на утримання дитини є факт проживання дитини із тим з батьків, який претендує на отримання аліментів.
Як слідує з матеріалів справи, судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 16 січня 2019 року по справі № 127/601/19 стягнуто з ОСОБА_1 на корить ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки обидві дитини колишнього подружжя проживали разом з відповідачкою ОСОБА_2 .
Разом з тим, як установлено судом, малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , змінив місце свого фактичного проживання та з 18 квітня 2019 року став проживати разом зі своїм батьком позивачем по справі, а донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з батьками відповідачки в справі.
10 березня 2021 року Вінницьким міським судом Вінницької області видано судовий наказ по справі № 127/5180/21, яким стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 .
Отже, станом на час розгляду справи наявні два судових накази, вимоги яких в частині стягнення аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_4 суперечать одне одному.
Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
За своєю суттю зазначена норма права є нормою матеріального права, оскільки містить право особи на зміну правовідносин, визначених рішенням суду та умови і підстави такої зміни. Той факт, що вона міститься у процесуальному законі сутті цієї норми не змінює.
Звільнення від сплати аліментів є одним із способів припинення аліментного обов`язку.
Оскільки законодавчо визначеною обставиною для отримання одним з батьків аліментів на утримання дитини є фактичне проживання дитини із тим з батьків, який претендує на отримання аліментів, зміна місця проживання дитини з іншим із батьків є підставою, яка вказує на необхідність звільнення платника аліментів від сплати таких періодичних платежів, адже у такому випадку той з батьків із ким проживає дитина набуває право на отримання аліментів, а в іншого з батьків таке право припиняється, що відповідає встановленому ст.141 СК України принципу рівності прав та обов`язків батьків стосовно своєї дитини.
Отже, враховуючи те, що малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 18 квітня 2019 року фактично проживає з батьком, який утримує його, створює для дитини достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку рівень життя, а тому суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо припинення стягнення з нього аліментів на користь відповідача на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 з цієї дати.
Разом з тим припинення стягнення аліментів на сина не позбавляє ОСОБА_1 обов`язку сплачувати аліменти на утримання доньки, про що наявне судове рішення.
При цьому слід врахувати, що відповідно до положень ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
Зважаючи, що суд припинив стягнення аліментів з позивача в частині однієї дитини аліменти на іншу дитину слід стягувати аліменти з урахуванням вищевказаних положень. При цьому вказане не позбавляє сторін в разі наявності умов, передбачених ст.192 СК України, на зміну розмірів аліментів.
Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини", ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.141, 181, 183 СК України, ст. 12, 13, 18, 49, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд
Припинити з 18 квітня 2019 року стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за судовим наказом, виданим Вінницьким міським судом Вінницької області 16 січня 2019 року у цивільній справі № 127/601/19 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на неповнолітніх дітей.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 908,00 грн судового збору.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Вінницьким міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення (складення). Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене в день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення (складення) рішення апеляційної скарги. Якщо позивачу повне рішення не було вручено у день його складення, він має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Староміським РВ УМВС України у Вінницькій області від 25 грудня 2003 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий Староміським РВ УМВС України у Вінницькій області від 19 грудня 2008 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складений 09.07.2021.

Суддя: