Провадження № 2/760/325/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

05 жовтня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді Кушнір С.І.

за участю секретаря - Федоренко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ «Страхова компанія «Колоннейд Україна» 09.09.2019 р. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 43042,36 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування, позивач посилається на наступне.

Так, 03.11.2016 р. у м. Києві на пр. Перемоги, 89-А сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Ford B-Max» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля марки «Volksvagen Caddy» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 06.12.2016 відповідача ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди з вини відповідача був пошкоджений автомобіль «Volksvagen Caddy» д.н.з. НОМЕР_2 , що на праві власності належить ТОВ «Сканія Україна».

На час дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Volksvagen Caddy» д.н.з. НОМЕР_2 , був застрахований у ПАТ «СК «Колоннейд Україна» відповідно до договору добровільного страхування автотранспорту № CAS0033249 від 04.08.2016.

Відповідно до звіту № 115-11-16 від 03.11.20116 про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу «Volksvagen Caddy» д.н.з. НОМЕР_2 , та страховим актом № від 25.11.2016 ПАТ «СК «Колоннейд Україна» з метою відшкодування шкоди, завданої відповідачем, на виконання зобов`язань по договору страхування, сплатило ТОВ «Сканія Україна» страхове відшкодування у розмірі 93042,36 грн.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Ford B-Max» д.н.з. НОМЕР_1 , відповідача ОСОБА_1 , на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Провідна» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/5936800.

Страховиком ПрАТ «СК «Провідна» було перераховано компенсацію в розмірі 50000,00 грн.

Таким чином, враховуючи, що різниця між фактичним розміром шкоди (93042,36 грн.) і страховою виплатою (50000,00 грн.), яку здійснило ПрАТ «СК «Провідна», становить 43042,36 грн., то зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь ПАТ «СК «Колоннейд Україна», на підставі ч. 1 ст. 1194 ЦК України, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 09.09.2019 зазначена справа передана в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І.

Ухвалою суду від 11.11.2019, відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи позивача було повідомлено належним чином, подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, відповідно до якого представник підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить задовольнити, щодо прийняття заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань, письмових пояснень/відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надійшло.

Згідно вимог ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з цього, суд, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів, проти чого не заперечує представник позивача.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З матеріалів справи судом встановлено, що 04.08.2016 між ПАТ «СК «Колоннейд Україна» та ТОВ «Сканія Україна» укладено договір добровільного страхування автотранспорту № CAS0033249, за умовами договору об`єктом страхування є транспортний засіб «Volksvagen Caddy» д.н.з. НОМЕР_2 .

03.11.2016 р. у м. Києві на пр. Перемоги, 89-А сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Ford B-Max» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля марки «Volksvagen Caddy» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Так, ОСОБА_1 , 03.11.2016 р. о 10 год. 45 хв., в м. Києві по Перемоги, 89-А, керуючи автомобілем марки «Ford B-Max» д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобіля марки «Volksvagen Caddy» д.н.з. НОМЕР_2 , який в свою чергу по інерції здійснив зіткнення з автомобілем марки «Volksvagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_3 ,що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив вимоги п.2.3(б), 13.1 ПДР, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Згідно постанови Святошинського районного суду м. Києва від 06.12.2016 р., винним у скоєнні ДТП, що сталася 03.11.2016 р., визнано ОСОБА_1 та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340,00 грн. на користь держави.

Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_1 встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що у результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль марки «Volksvagen Caddy» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ТОВ «Сканія Україна», згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПАТ «СК «Колоннейд Україна», на підставі договору добровільного страхування автотранспорту № CAS0033249 від 04.08.2016.

Відповідно звіту 115-11-16 від 03.11.20116 про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу «Volksvagen Caddy» д.н.з. НОМЕР_2 , та страховим актом № від 25.11.2016 ПАТ «СК «Колоннейд Україна» з метою відшкодування шкоди, завданої відповідачем, на виконання зобов`язань по договору страхування, сплатило ТОВ «Сканія Україна» страхове відшкодування у розмірі 93042,36 грн., що підтверджується платіжним дорученням.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Ford B-Max» д.н.з. НОМЕР_1 , відповідача ОСОБА_1 , на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Провідна» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/5936800.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування.

Згідно зі ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі.

При цьому, метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким же чином врегульовано дане питання і в статті 27 Закону України «Про страхування».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі №760/15471/15-ц в аналогічних правовідносинах зроблено висновок про те, що за вимогами статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому в деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Згідно з пунктом 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим, правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Отже, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України).

Судом враховано правові висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц про те, що відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування

Положеннями статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Встановлено, що ПАТ «СК «Колоннейд Україна» відшкодувало власнику автомобіля «Volksvagen Caddy» д.н.з. НОМЕР_2 - ТОВ «Сканія Україна», завдану ОСОБА_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоду в розмірі 93042,36 грн.

Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача як володільця транспортного засобу була застрахована за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів в ПрАТ «СК «Провідна» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/5936800, страховиком ПрАТ «СК «Провідна» було перераховано компенсацію в розмірі 50000,00 грн., з відповідача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди, сплаченої позивачем і страховою виплатою за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме: 93042,36 грн. (розмір шкоди, відшкодований позивачем) - 5000 грн. (ліміт за шкоду майну за полісом №АЕ/5936800) = 43042,36 грн.

Враховуючи викладене вище, виплату позивачем страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу внаслідок ДТП за умовами укладеного з ним договору добровільного страхування, яка мала місце з вини відповідача, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За результатами судового розгляду, суд дійшов висновку, що позивач належними та допустимими доказами довела наявність обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог.

Доказів того, що відповідачем на користь потерпілого (позивача) були відшкодовані збитки, завдані внаслідок вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди, відповідачем не надано.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача суми витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 43042,36 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1921,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування», ст.ст. 16, 22, 979, 980, 993, 1166, 1187, 1188 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 76-82, 89, 141, 258, 263-265, 273, 280, 284, 289, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна» (адреса: м. Київ, вул. Іллінська, 8, ) суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 43042 (сорок три тисячі сорок дві) гривні 36 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна» (адреса: м. Київ, вул. Іллінська, 8, ) судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.І. Кушнір