Справа № 645/3424/20
Провадження № 2-др/645/27/21
01 липня 2021 р. м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді Ульяніч І.В.,
за участю секретаря Савченко В.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Фрунзенського районного суду м. Харкова заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів, розірвання договору купівлі-продажу та стягнення сплачених за товар коштів, -
Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 червня 2021 року позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів, розірвання договору купівлі-продажу та стягнення сплачених за товар коштів - задоволено. Розірвано договір купівлі-продажу, укладений 29 травня 2019 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , предметом якого є автомобільні диски Vossen CV4 22х10,5 5х114,3 ET42 CB73,1 SIL/MIR/POL, у кількості 4 штуки. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 48 600 (сорок вісім тисяч шістсот) гривень сплачених коштів за придбання автомобільних дисків Vossen CV4 22х10,5 5х114,3 ET42 CB73,1 SIL/MIR/POL, у кількості 4 штуки. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь держави, судовий збір в сумі 1681 грн. 60 коп.

15 червня 2021 року позивач ОСОБА_1 подав суду заяву, в якій просить ухвалити додаткове рішення по цивільній справі № 645/3424/20, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати правової допомоги в загальному розмірі 14 550 гривень.

В судове засідання позивач та його представник не з`явились, від представника позивача адвоката Букіна О.С. надійшла заява про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення за відсутності позивача та представника, заяву просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав заяву про розгляд заяви за його відсутності. Також надав відзив на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій зазначив, що позивач ОСОБА_1 надаючи до Фрунзенського районного суду заяву від 10 червня 2021 року, про ухвалення додаткового рішення у справі №645/3424/20, якою просив стягнути з ФО-П ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14550 гривень, мотивував заяву тим, що 16.04.2021 року подавав до суду заяву на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, разом з додатками. Під час судового розгляду, суд не зазначив надходження від позивача будь якої заяви від 16.04.2021 року. Позивач також, під час судових засідань жодним словом не обмовився, що в нього є якісь додаткові заяви. Під час дослідження доказів по справі заява позивача від 16.04.2021 року не досліджувалась. Позивач в своєму зверненні до суду від 10 червня 2021 року посилається на ст. 137 ЦПК України, але сам порушує вимоги цієї статті. А саме п.2, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат та п. 3 - для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивач не надав жодного з перелічених документів до своєї заяви від 10 червня 2021 року, крім копії квитанції до прибуткового ордеру від 15.04.2021 року за №15. В квитанції вказано, що вона надана відповідно договору від 01 квітня 2019 року Про надання правової допомоги. Пунктом 3 цього договору визначено, що оплата за надані послуги проводиться відповідно Додатку №1 до даного Договору. Копія договору від 01 квітня 2019 року Про надання правової допомоги знаходиться в матеріалах справи №645/3424/20, але Додатку №1 відповідно якого нараховується вартість послуг, в матеріалах справи немає. Тобто сума 14550 гривень, яку позивач ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача ФО-П ОСОБА_2 на свою користь, невідомо звідки взята. Не зважаючи на ствердження позивача ОСОБА_1 , що суд не вирішив питання про судові витрати, з цим неможливо погодитись. Сума судового збору на користь держави склала 1681,60 гривень, просив відмовити в задоволенні заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 259 ЦПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Статтею 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Як передбачено ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Згідно ч. 5 ст. 135 ЦПК України сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування.

Відповідно до п. 20 роз`яснень викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі " додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК 2004 (ст. 270 ЦПК); воно не може змінити суті основного рішення або містити у собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу ОСОБА_1 до судових дебатів 16.04.2021 року надав докази понесених позивачем витрат на правову допомогу, а саме: договір про надання правової допомоги від 01.04.2019 року, додаток до договору про надання правничої допомоги від 01.04.2019 року, акт наданих послуг до договору про надання правничої допомоги від 01.04.2019 року, розписку ОСОБА_3 про отримання коштів (авансу) за надання послуг, розписку ОСОБА_3 про отримання коштів за надання послуг, з яких вбачається, що адвокат Букін О.С. отримав від ОСОБА_1 в якості оплати послуг за договором про надання правової допомоги від 01.04.2019 року 14 550 грн..

До заяви про ухвалення додаткового рішення від 10.06.2021 року, яка надійшла до суду 15.06.2021 року, позивач надав копію прибуткового касового ордеру № 15 від 15.04.2021 року про отримання адвокатом Букіним О.С. 14550 грн..

Проте позивачем та його представником в порушення вимог ст. 134 ЦПК України разом з позовною заявою не було подано до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, про надання додаткових доказів у вигляді копії квитанції про сплату послуг за договором про надання правової допомоги до закінчення судових дебатів позивачем та його представником повідомлено не було.

Відповідно до ст. 246 ЦПК України - якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Таким чином, для вирішення питань про судові витрати суд вправі брати до уваги докази про їх понесення, які не були подані до постановлення рішення, тільки у тому разі, якщо стороною до закінчення судових дебатів заявлено про поважні причини неможливості їх подання.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з роз`яснень п.41 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо під час розгляду справи докази на підтвердження понесених судових витрат суду не надавалися, то додаткове рішення щодо розподілу цих судових витрат ухвалюватися не може і в задоволенні такої заяви має бути відмовлено.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав в задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, оскільки позивач та його представник разом з позовною заявою не подали до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, не надали, до закінчення судових дебатів у справі, доказів (квитанцію до прибуткового касового ордера, або платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи) на підтвердження розміру витрат з оплати правової допомоги, які позивач сплатив або повинен був сплатити у зв`язку з розглядом справи, а також до закінчення судових дебатів позивачем та його представником адвокатом Букіним О.С. не було подано заяви про поважні причини неможливості подання доказів, що підтверджують розмір понесених судових витрат на професійну (правничу) допомогу, тому підстави для стягнення витрат на правову допомогу відсутні.

На підставі викладеного, суд відмовляє у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

Також судом встановлено, що ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 червня 2020 у вказаній справі вирішувалось питання за заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Букіна О.С. про забезпечення позову.

За подання заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 420,40 грн. відповідно до квитанції № 20794 від 15 червня 2020 року.

Крім того, ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 липня 2020 у вказаній справі також було розглянуто заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Букіна О.С. про забезпечення позову.

За подання заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 420,40 грн. відповідно до квитанції № 5622775 від 15 липня 2020 року.

07 червня 2021 року судом ухвалено рішення у даній цивільній справі, яким позовні вимоги задоволено. Однак, при ухваленні судового рішення, судом не було вирішено питання про судові витрати понесені позивачем за подання заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позивачем були понесені витрати, пов`язані із поданням заяв про забезпечення позову у справі №645/3424/20, що підтверджується відповідними доказами по справі, а судом при ухваленні рішення, не вирішено питання про зазначені витрати та беручи до уваги, що позовні вимоги ОСОБА_1 рішенням суду від 07 червня 2021 задоволені у повному обсязі, суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення з власної ініціативи та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 грн.

На підставі наведеного вище, керуючись ст. ст. 134, 141, 270 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Ухвалити по справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів, розірвання договору купівлі-продажу та стягнення сплачених за товар коштів додаткове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840 (вісімсот сорок гривень) 80 копійок, понесених судових витрат, у вигляді судового збору за подання заяв про забезпечення позову.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача: адвокат Букін Олексій Сергійович, адреса: м. Харків, вул. Коцарська, буд. 11, оф. 103.

Відповідач: фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне рішення складено 06.07.2021 року.

Суддя І.В. Ульяніч