справа № 631/369/20
провадження № 2/631/174/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 червня 2021 року селище міського типу Нова Водолага
Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Мащенко С. В.
секретаря судового засідання Колодяжної А. О.
розглянувши усно та заочно у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 приміщення суду цивільну справу з єдиним унікальним № 631/369/20 (провадження № 2/631/174/21) за позовом виконуючого обов`язки керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області Травкіна Р. в інтересах держави в особі Старовірівської сільської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 «Про стягнення безпідставно збережених коштів»,-
В судове засідання представник Нововодолазького відділу Харківської окружної прокуратури прокурор Яблонська Т. В. не з`явилася, про дату, час і місце засідання повідомлялася належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомила, однак надала заяву з клопотанням розглядати справу за відсутності представника прокуратури.
Представник позивача СТАРОВІРІВСЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ РАДИ в судове засідання також не з`явився, про дату, час і місце цього засідання був повідомлений належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про відкладення або про розгляд справи у його відсутності суду не надавав.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання також не з`явився, про дату, час і місце цього засідання був повідомлений належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про відкладення або про розгляд справи у його відсутності суду не надавав.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце цього засідання був повідомлений належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про відкладення або про розгляд справи у його відсутності суду не надавав.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання також не з`явився, про дату, час і місце цього засідання був повідомлений належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про відкладення або про розгляд справи у його відсутності суду не надавав.
Відповідно до змісту частини 1 статті 58 Цивільного процесуального кодексу України сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, а згідно частини 1 статті 223 цього ж кодексу неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Крім того, на підставі частини 3 статті 211 цього ж кодексу особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у представника позивача свідчить його відповідна заява, долучена до матеріалів справи.
За таких обставин, приймаючи до уваги те, що підстав для визнання необхідним давання ним особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність.
Крім того, відповідно до частини 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку із неявкою в судове засідання відповідачів, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, і від яких не надійшло заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вирішив можливим справу розглядати на підставі наявних в ній доказів та ухвалити заочне рішення, про що не заперечував представник прокуратури.
Здійснюючи правосуддя на засадах змагальності й рівності учасників судового процесу перед законом і судом, всебічно, повно, об`єктивно, справедливо, неупереджено та своєчасно з`ясувавши всі обставини справи і всі фактичні данні в межах заявлених вимог, що мають значення для вирішення справи за суттю й на які позивач та її представник посилались як на підставу своїх вимог, перевіривши їх доказами, отриманими відповідно до правил цивільного процесуального кодифікованого закону й безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, що відповідають вимогам закону про їх належність, допустимість, достовірність та достатність, а саме: дослідивши письмові докази у справі,- суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд - у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області.
За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.
Окрім того, Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.
Зокрема, відповідно до підпункту 20 пункту 3 та абзацу 6 підпункту 20 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Нововодолазький район Харківської області та утворений Харківський район Харківської області (з адміністративним центром у місті Харків) у складі території Нововодолазької селищної територіальної громади, затвердженої Кабінетом Міністрів України, тощо.
При цьому, як чітко визначив законотворець у пункті 6 своєї Постанови, у продовж тримісячного строку з дня набрання нею чинності Кабінет Міністрів України повинен привести свої нормативно-правові акти у відповідність із нею та забезпечити таке приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів.
Одночасно із цим, приписами статті 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), а також статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», закріплено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації, інстанційності і визначається законом.
Натомість, закон, який змінює існуючу систему судоустрою та приводить її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою, не прийнятий, Валківський окружний суд на цей час свою діяльність не розпочав, а тому справа перебувала на розгляді належного суду.
Вирішуючи спірні правовідносини суд виходить з того, що завданням цивільного судочинства, визначеним у частині 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому згідно частини 1 статті 4 цього ж нормативно-правового акту, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Отже, суд відповідно до приписів частини 1 статті 13 цивільного процесуального кодифікованого закону України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.
При цьому частиною 1 статті 77 вказаного нормативно-правового документа визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
У відповідності до припису частини 3 статті 12 та частини 1 статті 81 цивільного процесуального кодифікованого закону України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього кодексу.
Одночасно із цим, згідно частини 2 статті 77 та частини 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Отже, у ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю.
Згідно повідомлення виконуючого обов`язки керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області Травкіна Р. (вихідний № 39/н-3360 вих-20 від 06.05.2020 року) адресованого голові Старовірівської сільської ради ОСОБА_6 , за наслідками вивчення даних загального доступу та інформації щодо наявності підстав для стягнення безпідставно збережених коштів на території Старовірівської сільської ради, Первомайською місцевою прокуратурою готується позовна заява в інтересах держави в особі Старовірівської сільської ради Харківської області про стягнення коштів з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у розмірі 166 000 гривень та у зв`язку з чим прокуратурою буде здійснюватися представництво інтересів держави в особі Старовірівської сільської ради Харківської області (а. с. 16).
З інформаційної довідки про юридичну особу вбачається що Старовірівська сільська рада є органом місцевого самоврядування, зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб 20.10.1993 року та має ідентифікаційний код юридичної особи 04398092 (а. с. 17 - 18).
Як убачається з листа секретаря Старовірівської сільської ради направленого на адресу Першого заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Травкіна Р. В., Старовірівською сільською радою від 07.03.2020 № 420, було встановлено, що земельна ділянка комунальної власності площею 11,7621 гектарів, яка розташована за межами АДРЕСА_2 використовується ОСОБА_3 без правовстановлюючих документів та без сплати відповідних орендних платежів. Згідно розрахунку, в період з 01.05.2017 року по 29.02.2020 року, розмір безпідставно збережених коштів склав 165954,31 гривень (а. с. 19 - 20).
Відповідно до Договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу будівель і споруд, укладеного та посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Поляк О. С. 15.11.2012 року та зареєстровано в реєстрі за № 1428, ОСОБА_4 продав належний йому на праві приватної власності цілісний майновий комплекс будівель і споруд розташований на земельній ділянці сільської ради за адресом: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 (а. с. 27 - 29).
Також, 26.02.2020 року постійною комісією Старовірівської сільської ради з питань земельних відносин, будівництва, архітектури просторового планування та навколишнього середовища було проведено перевірку щодо дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки за межами АДРЕСА_2 , та здійснено обстеження, визначення меж, площі та конфігурації вказаної земельної ділянки, за участю сертифікованого інженера-геодезиста ОСОБА_5 , із використанням супутникового геодезичного приймача глобальних навігаційних супутникових систем, за результатами якого було складено відповідний акт (а. .с. 30 - 41).
Як убачається з Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, наданого 09.10.2012 року комунальним підприємством «Нововодолазьке архітектурно - інвентаризаційне бюро» за № 35779420, ОСОБА_4 на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право власності (бланк серії НОМЕР_2 ) виданого 05.10.2012 року рішенням Старовірівської сільської ради, належить цілісний майновий комплекс будівель і споруд на земельній ділянці сільської ради за адресом: АДРЕСА_1 (а. с. 42 - 43).
Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав, наданого 23.11.2012 року комунальним підприємством «Нововодолазьке архітектурно - інвентаризаційне бюро» за № 36387273 ОСОБА_3 на праві приватної власності, на підставі договору купівлі-продажу (бланк серії ВТА № 023339) зареєстрованого 15.10.2012 року приватним нотаріусом Поляк О, С., належить цілісний майновий комплекс будівель і споруд на земельній ділянці сільської ради за адресом: АДРЕСА_1 (а. с. 44 - 45).
Як вбачається із положень статті 120 Земельного кодексу України та статті 377 Цивільного кодексу України, виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи користування земельною ділянкою.
Водночас, за змістом статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Частиною 2 статті 152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землі є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
За приписами статті 14.1.147 Податкового кодексу України плата за землю обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Як встановлено судом, відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не є власниками або постійними землекористувачами земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , а тому не є суб`єктами плати за землю у формі земельного податку. При цьому єдина можлива форма здійснення плати за землю для неї, як землекористувача, є орендна плата.
Згідно статей 14.1.125, 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною.
Відповідно до вимог статті 21 Закону України «Про оренду землі» та пункту 14.1.136 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві закористування земельною ділянкою.
За приписами статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Станом на березень 2020 року договір оренди земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 не укладено. Орендна плата за її використання відповідачами не сплачується.
Згідно з частиною 1 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Відповідно до статті 1213 Цивільного кодексу України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.
Як убачається із статті 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна . Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи. У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).
З аналізу змісту норм статей 1212-1214 Цивільного кодексу України, випливає, що зобов`язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (кондикційне зобов`язання) виникає за одночасної наявності трьох умов: 1) відбувається набуття чи збереження манна; 2) правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні; 3) набуття чи збереження здійснюється за рахунок іншої особи.У даному разі наявні усі три вказані ознаки,оскільки відповідачі дійсно зберегли (заощадивши) у себе майно (кошти), у вигляді орендної плати, що мала бути сплачена за володіння і користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , площею 11,7621 га.
Згідно правової позиції Великої палати Верховного суду Верховного Суду, викладеної у постанові від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц та у постанові Великої палати Верховного суду Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.
Отже, відповідачі ОСОБА_1 .. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до теперішнього часу користуються вказаною земельною ділянкою, але не сплачують орендну плату за користування нею за відсутності укладеного договору, збільшили вартість власного майна, а Старовірівська сільська рада втратила належне їй майно (кошти від орендної плати.
Таким чином, аналізуючи наведені вище норми права та надані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог АТ КБ виконуючого обов`язки керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області Травкіна Р. в інтересах держави в особі Старовірівської сільської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 «Про стягнення безпідставно збережених коштів».
Ухвалюючи рішення та повністю задовольняючи позов виконуючого обов`язки керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області Травкіна Р. в інтересах держави в особі Старовірівської сільської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 «Про стягнення безпідставно збережених коштів», суд вважає за необхідне вирішити згідно підпункту 6 частини 1 статті 264 Цивільного процесуального кодексу України питання про розподіл між сторонами по справі судових витрат.
Так, відповідно до вимог частини 1 та 2 статті 141 зазначеного цивільного процесуального кодифікованого закону України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тоді як інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Приписи частини 1 та 2 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України передбачають, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Таким законом є Закон України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року (із змінами та доповненнями), який встановлює правові засади справляння, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та його повернення.
Положеннями статті 1 зазначеного Закону визначено, що судовий збір - це збір, який справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат.
Відповідно до змісту частини 1 й підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Із зазначеним позовом виконуючий обов`язки керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області Травкін Р. в інтересах держави в особі Старовірівської сільської ради звернувся до суду у 2020 році.
Відповідно до приписів абзацу 3 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» № 294-ІХ від 14.11.2019 року з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб встановлений в сумі 2102 гривень.
На виконання вимог частини 4 статті 177 Цивільного процесуального кодексу України до позовної заяви позивач додав документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 2489,31 гривень.
Таким чином, з огляду на наведені норми закону, проаналізувавши всі наявні і досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд доходить до висновку про обґрунтованість вимог виконуючого обов`язки керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області Травкіна Р.та можливість задоволення його позову повністю шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь СТАРОВІРІВСЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ РАДИ безпідставно збережені кошти у сумі 19 914,51 гривень; з ОСОБА_2 на користь СТАРОВІРІВСЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ РАДИ безпідставно збережені кошти у сумі 19 914,51 гривень; з ОСОБА_3 на користь СТАРОВІРІВСЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ РАДИ безпідставно збережені кошти у сумі 126 125,29 гривень та понесених й документально підтверджених судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 2489,31 гривень.
На підставі викладеного, керуючись статтею 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями); статтею 17 і пунктом 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями), статтями 1212 - 1214 Цивільного кодексу України, статтями 125, 152, 206 Земельного кодексу України, статтями 11, 14 - 16, 202, 509, 526, 546, 611, 626, 629, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, статтями 1, 3 - 6 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року (із змінами та доповненнями), статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» № 294-ІХ від 14.11.2019 року (із змінами та доповненнями), статтями 14.1.125, 14.1.136, 288.5; 14.1.147 Податкового кодексу України; статтями 1 та 21 Закону України «Про оренду землі», та статтями 1 - 5, 10 - 13, 17 - 19, 23, 76 - 81, 89, 211, 214, частиною 3 статті 211, частиною 1 статті 223, пунктом 2 частини 1 та частиною 2 статті 258, статтею 259, статтями 263 - 265, 267, 268, частинами 5 та 11 статті 272, частинами 1 і 2 статті 273, статтями 279, 280 - 289, частиною 1 статті 352, статтями 354 і 355 Цивільного процесуального кодексу України № 1618-ІV від 18.03.2004 року (в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03.10.2017 року із змінами та доповненнями), -
Позовні вимоги виконуючого обов`язки керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області Травкіна Р. в інтересах держави в особі Старовірівської сільської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 «Про стягнення безпідставно збережених коштів» задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь СТАРОВІРІВСЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ РАДИ безпідставно збережені кошти у сумі 19 914,51 гривень (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот чотирнадцять гривень 51 копійка).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь СТАРОВІРІВСЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ РАДИ безпідставно збережені кошти у сумі 19 914,51 гривень (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот чотирнадцять гривень 51 копійка).
Стягнути з ОСОБА_3 на користь СТАРОВІРІВСЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ РАДИ безпідставно збережені кошти у сумі 126 125,29 гривень (сто двадцять шість тисяч сто двадцять п`ять гривень 29 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПРОКУРАТУРИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІсудові витрати по сплаті судового збору в розмірі 829,77 гривень (вісімсот двадцять дев`ять гривень 77 копійок).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПРОКУРАТУРИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІсудові витрати по сплаті судового збору в розмірі 829,77 гривень (вісімсот двадцять дев`ять гривень 77 копійок).
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПРОКУРАТУРИ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІсудові витрати по сплаті судового збору в розмірі 829,77 гривень (вісімсот двадцять дев`ять гривень 77 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Іншими учасниками судового процесу заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду або до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи через Нововодолазький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну його частини (скорочене рішення) - в той же строк з дня складання повного рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем або апеляційної скарги іншими учасниками судового процесу, якщо їх не було подано, а у разі подання - після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення, що набрало законної сили, обов`язкове для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відомості щодо учасників справи, які не оголошуються при проголошенні рішення:

Позивач: СТАРОВІРІВСЬКА СІЛЬСЬКА РАДА, місце проживання чи перебування ( АДРЕСА_3 ), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (04398092);

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання чи перебування ( АДРЕСА_4 ), реєстраційний номер облікової картки платника податків ( НОМЕР_3 ), паспорт громадянина України (серія НОМЕР_4 );

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання чи перебування ( АДРЕСА_5 ), реєстраційний номер облікової картки платника податків ( НОМЕР_5 ), паспорт громадянина України (серія НОМЕР_6 );

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання чи перебування ( АДРЕСА_6 ), реєстраційний номер облікової картки платника податків ( НОМЕР_7 ), паспорт громадянина України не відомий.

Вступну та резолютивну частини (скорочене рішення) ухвалено шляхом прийняття, складено за допомогою комп`ютерного набору та підписано суддею у нарадчій кімнаті в одному примірнику 30.06.2021 року

Повне рішення складено за допомогою комп`ютерного набору та підписано суддею в одному примірнику 12.07.2021 року.

.

Суддя: С. В. Мащенко