П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2021 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 369/10876/20

Номер провадження 22-ц/824/10781/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів Головачова Я. В., Шахової О. В.,

розглянувши в порядку письмового провадженняв місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 травня 2021 року, постановлену під головуванням судді Ковальчук Л. М., у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа Гореницька сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

в с т а н о в и в :

У вересні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до Києво-Святошинського районного суду міста Києва із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа Гореницька сільська рада Києво-Святошинського району Київської області.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 травня 2021 року (а.с. 93-95) справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа Гореницька сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, передано до Шевченківського районного суду міста Києва.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, 02 червня 2021 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 направив апеляційну скаргу у якій, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, просив ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 травня 2021 року скасувати та направити справу на розгляд до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у заяві про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на момент прийняття спадщини заявник зазначила, що зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 , а спадкодавець зареєстрована у квартирі АДРЕСА_2 , проте фактично заявник із спадкодавцем проживали разом у будинку розташованому по АДРЕСА_3 , де заявник продовжує проживати й досі.

Скаржник зазначає, що факт проживання її та спадкодавця у будинку розташованому по АДРЕСА_3 , підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Крім того, зазначений факт можуть підтвердити й свідки.

На думку скаржника, оскільки вона не проживає за місцем реєстрації, а проживає за вищевказаною адресою, то дана заява про встановлення факту подана до Києво-Святошинського районного суду Київської області з дотриманням правил територіальної підсудності.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 червня 2021 року відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.

Відзиву подано не було.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 червня 2021 року закінчено проведення підготовчих дій, призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження, без повідомлення осіб, які брали участь у справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Передаючи дану справу на розгляд до Шевченківського районного суду міста Києва суд першої інстанції виходив з того, що заявник зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Шевченківського району міста Києва.

Колегія суддів погоджується з вищевказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 16 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Згідно частини 1 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Як вбачається із приписів ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» документами, до яких вносяться відомості про місце проживання, є паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист.

Реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Статтею 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Особи, які не проживають за адресою, що зареєстрована як місце їх проживання, більше одного місяця і які мають невиконані майнові зобов`язання, накладені в адміністративному порядку чи за судовим рішенням, або призиваються на строкову військову службу і не мають відстрочки, або беруть участь у судовому процесі в будь-якій якості, зобов`язані письмово повідомити орган реєстрації про своє місце перебування.

Так, із наявної в матеріалах справи копії паспорта громадянина України ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 , виданого Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві 03 липня 2002 року вбачається, що з 31 травня 2005 року остання зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 89-90), що територіально відноситься до Шевченківського району міста Києва.

Доказів про те, що заявник письмово повідомила орган реєстрації про своє місце перебування за адресою: АДРЕСА_3 , матеріали справи не містять.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи, що заявник зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для передачі даної справи для розгляду до Шевченківського районного суду міста Києва, за місцем реєстрації заявника.

Посилання скаржника на те, що вона не проживає за адресою реєстрації, а проживає у селі Гореничі Києво-Святошинського району Київської області, не спростовує висновки суду першої інстанції, оскільки зазначене місце проживання не зареєстровано нею у встановленому чинним законодавством України порядку. Разом з тим, в матеріалах справи наявна копія паспорту заявника з якої вбачається, що місцем її реєстрації є квартира АДРЕСА_1 .

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду, як і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 травня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: Я. В. Головачов

О. В. Шахова