Номер провадження: 22-ц/813/5164/21
Номер справи місцевого суду: 521/9561/13-ц
Головуючий у першій інстанції Сегеда О. М.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2021 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:

головуючої судді Ващенко Л.Г.

суддів Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участі секретаря Бєляєвої О.К.,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2020 року про заміну сторони (одноособово суддя Сегеда О.М.) у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «Кінч В» про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

11.06.2013 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі-Банк) звернулось із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і товариства з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) «Кінч В» про стягнення заборгованості за кредитним договором №0 від 28.02.2008 року у розмірі 2 065 482,48 гривень.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 16.01.2014 року позов Банка задоволений.

У березні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» (далі-Товариство) подало заяву про заміну сторони у справі, а саме стягувача Банк на його правонаступника Товариство, зазначаючи, що 15.11.2019 року між Товариством і Банком укладений договір купівлі-продажу прав вимоги №2083/К, за умовами якого Банк відступив, а Товариство набуло право вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором №0 від 28.02.2008 року, укладеним між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого став Банк.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 02.04.2020 року задоволено заяву Товариства про заміну стягувача. Суд замів стягувача Банк у цивільній справі №521/9561/13-ц за позовом Банка до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ТОВ «Кінч В» про стягнення заборгованості за кредитним договором на його правонаступника Товариство.

ОСОБА_1 не погодилась із ухвалою суду від 02.04.2020 року і в особі представника подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу щодо відмови у задоволенні заяви про заміну сторони у цивільній справі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга представника ОСОБА_1 зазначає:

За відсутності відповідних доказів здійснення оплати за договором купівлі-продажу прав вимоги, у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення заяви прозаміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.

В обґрунтування необхідності здійснення заміни сторони виконавчого провадження у справі №521/9561/13-ц за позовом Банка до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Кінч В» про стягнення заборгованості за кредитним договором, Товариством зазначило, що між банком та Товариством укладений Договір № 2083/К купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до умов якого Банк передає у власність Товариства, а Товариство приймає у власність права вимоги за кредитним та забезпечувальними договорами, зокрема, за кредитним договором ОСОБА_1 №0 від 28.02.2008 року

Водночас підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав, у даному випадку кредитора, у матеріальних правовідносинах. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, як передбачено статтею 11 ЦК України.

Пунктом 3.1. Договору № 2083/К купівлі-продажу прав вимоги передбачено, що сторони домовились, що за продаж прав вимоги за цим Договором Товариство сплачує Банку грошові кошти у розмірі 38 433 834,83 гривень, цінадоговору сплачується Товариством Банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим Договором на підставі протоколу, складеного за результатами торгів (аукціону), переможцем яких стало Товариство. З копії договору купівлі-продажу прав вимоги, наданої заявником разом з заявою про заміну стягувана ціну договору не можливо встановити, оскільки така інформація замальована. З огляду на вказане, надаємо копію вказаного договору, яка отримана в іншій справі де вказана ціна договору. В матеріалах справи відсутні докази напідтвердження обставин здійснення повної оплати за Договором № 2083/К купівлі-продажу прав. Наведені обставини є самостійною та достатньою підставою для відмови Товариству у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 20.02.2019 у справі №910/16109/14 та у постанові від 17.01.2020 року по справі № 916/2286/16.

З огляду на викладене, за відсутності відповідних доказів здійснення оплати за договором купівлі-продажу прав вимоги, у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.

Відтак, оскаржувана ухвала суду є незаконною та необґрунтованою.

Оскаржувану ухвалу суду винесено у судовому засіданні без повідомлення боржника, що є порушенням норм процесуального права.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція), яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, у пункті 24 Рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та пункті 23 Рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Крім цього, ЄСПЛ у справі «Стрижак проти України» констатував наявність у заявника права надавати свої аргументи під час публічного слухання справи, недотримання якого було кваліфіковано ЄСПЛ як порушення частини 1 статті 6 Конвенції з огляду на відмову повідомити заявника про дату та час слухання у цій справі (пункти 39-41 рішення). Право на публічний розгляд справи позбавлене сенсу, якщо сторона, яка бере участь у справі, не повідомляється про судовий розгляд з таким розрахунком, щоб особа, яка викликається, мала достатньо часу для явки в суд у тому випадку, якщо особа вирішить скористатися своїм правом, передбаченим національним законодавством (пункт 21 у Рішенні ЄСПЛ у справі «Яковлєв проти Російської Федерації»),

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції провів судове засідання та розглянув заяву Товариства без участі боржника (відповідача) ОСОБА_1 ОСОБА_1 не було повідомлено про час та місце розгляду справи в Малиновському районному суді м. Одеси, копію заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні та жодних судових повісток вона не отримувала, у зв`язку з чим вона була позбавлена можливості подання до суду заперечень на заяву.

У матеріалах справи (а.с. 211,223) містяться судові повістки, які мали бутинаправлені боржнику, а на аркушах справи 217,226 містяться складені секретарем судового засідання ОСОБА_3 акти про неможливість здійснення поштових відправлень у зв`язку з відсутністю знаківпоштової оплати (поштових марок). Отже, наявність в матеріалах справи судових повісток та актів про неможливість відправлення вказаних судових повісток учасникам справи свідчить про неналежне повідомлення ОСОБА_1 про час та місцем розгляду справи.

З огляду на вказане, у суду першої інстанції були відсутні підстави для розгляду заяви Товариства про заміну сторони виконавчого провадження у судовому засіданні 02.04.2020 року.

Відзив представника Товариства зазначає:

Апеляційна скарга є безпідставно та необґрунтованою.

28.02.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №0. 28.02.2008 року АКІБ «УкрСиббанк» та юридичною особою ТОВ «Кінч В» укладений договір поруки № 183549 з метою забезпечення виконання кредитного договору. Також, 28.02.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладений договір поруки № 183548 у забезпечення виконання кредитного договору. У подальшому між АКІБ «УкрСиббанк» та Банком укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, зокрема, за кредитним договором №0 та договорами поруки. У зв`язку із невиконанням зобов`язань боржниками за кредитним договором, Банк звернувся із позовом для захисту своїх прав.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеса 16.01.2014 року задоволений позов Банка і з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ТОВ «Кінч В», як солідарних боржників, суд стягнув заборгованість за кредитним договором. Малиновський районний суд видав виконавчий лист у справі № 521/9561/13-ц, стягувачем за яким є Банк, на підставі яких відкрито виконавче провадження ВП № 49876418.

15.11.2019 року між Банком і Товариством укладений договір купівлі-продажу прав вимоги № 2083/К, в тому числі, було від ступлено право вимоги за кредитним договором № 0 від 28.02.2008 року. За п. 3.1. договору купівлі-продажу прав вимоги № 2083/К від 15.11.2019 року, ціна договору має бути сплачена покупцем продавцю до моменту набуття чинності цим договором. В п. 5.6. договору зазначено, що він набуває чинності з моменту його підписання та нотаріального посвідчення.

Отже, сам факт укладення даного договору, свідчить, що новим кредитором (покупцем) вже перераховано на рахунок попереднього кредитора (продавця) ціну договору. Також на підтвердження вказаного факту надаємо копію платіжного доручення про перерахування на рахунок продавця ціни договору.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Доказами правонаступництва, залежно від підстав виникнення, можуть бути: свідоцтво про право на спадщину (статті 1296,1297 ЦК України), передавальний акт комісії з припинення юридичної особи (статті 104, 106 ЦК України), правочин щодо заміни кредитора або боржника у зобов`язанні (статті 512, 513, 520, 521 ЦК України).

Щодо посилання боржника, що йому не направлялися судові повістки у зв`язку з відсутністю поштових марок у суді, то необхідно звернути увагу, що така ситуація не залежить від суду, сторін у справі. Суди не є розпорядниками коштів, марками їх повинна забезпечити Державна судова адміністрація. Така ситуація не може бути причиною постійного відкладання розгляду справ і порушення строків їх розгляду. З іншого боку, учасники справи мають сучасні альтернативні способи для отримання повісток, повідомлень та іншої інформації із суду, в тому числі процесуальних документів: ознайомитись з датою призначення справи до розгляду на веб-сайті суду у розділі «Громадянам»: Списки судових справ, призначених до розгляду»; отримувати процесуальні документи електронною поштою; телефонувати до єдиного контакт-центру судової влади; отримувати процесуальні документи електронною поштою через підсистем «Електронний суд».

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Суд першої інстанції, вирішуючи 02.04.2020 року заяву про заміну сторони, виходив з того, що представник Товариства у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, а інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України (а.с.232-234 т.1).

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження (ст. 442 ч.ч.1-3 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається наступне.

13.03.2020 року Товариство звернулось із заявою про заміну сторони у справі.

16.03.2020 року суд постановив ухвалу про призначення справи у судове засідання на 24.03.2020 року (а.с.188,189,209 т.1).

Згідно довідки від 24.03.2020 року (а.с.219 т.1) розгляд справи відкладений на 02.04.2020 року.

17.03.2020 року (а.с.117 т.1) і 24.03.2020 року (а.с. 226 т.1) секретарем суду складені акти №№57,90 про неможливість здійснення поштових відправлень у зв`язку з відсутністю знаків поштової оплати (поштових марок), у тому числі судових повісток про виклик осіб, які беруть участь у справі, в судове засіданні на 02.04.2020 року (а.с.210-226 т.1).

В матеріалах справи відсутні докази належного сповіщення осіб, які беруть участь у справі, зокрема відповідачки та боржника ОСОБА_1 на 02.04.2020 року.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою (ст. 376 ч.3 п.3 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ТОВ «Кінч В» належним чином не сповіщались судом про розгляд справи на 02.04.2020 року, представник ОСОБА_1 обґрунтовує апеляційну скаргу тим, що ОСОБА_1 належним чином не сповіщалась судом про розгляд справи, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення.

Заява представника Товариства про заміну сторони підлягає задоволенню з таких підстав.

28.02.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №0. 28.02.2008 року АКІБ «УкрСиббанк» та юридичною особою ТОВ «Кінч В» укладений договір поруки № 183549 з метою забезпечення виконання кредитного договору. Також, 28.02.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладений договір поруки № 183548 у забезпечення виконання кредитного договору. У подальшому між АКІБ «УкрСиббанк» та Банком укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, зокрема, за кредитним договором №0 та договорами поруки. У зв`язку із невиконанням зобов`язань боржниками за кредитним договором, Банк звернувся із позовом для захисту своїх прав (а.с.7-23,38-40 т.1).

11.06.2013 Банк звернувся із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором №0 від 28.02.2008 року і за забезпечувальними договорами. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеса 16.01.2014 року позов Банка задоволений, з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ТОВ «Кінч В», як солідарних боржників, суд стягнув заборгованість за кредитним договором. 18.08.2014 року Малиновський районний суд видав виконавчі листи у справі № 521/9561/13-ц, стягувачем за яким є Банк, на підставі яких відкрито виконавче провадження ВП № 49876418 (а.с.3-6,156-161, 184 зворот т.1).

15.11.2019 року між Банком і Товариством укладений договір купівлі-продажу прав вимоги № 2083/К, в тому числі, відступлено право вимоги за кредитним договором № 0 від 28.02.2008 року (а.с.190-203 т.1).

Відповідно до п. 3.1. договору купівлі-продажу прав вимоги № 2083/К від 15.11.2019 року, ціна договору має бути сплачена покупцем продавцю у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором на підставі протоколу, складеного за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став покупець (а.с.201 зворот т.1).

Пунктом 5.6. договору купівлі-продажу прав вимоги № 2083/К від 15.11.2019 року визначено, що договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими особами та нотаріального посвідчення (а.с.202 т.1).

Зважаючи на викладене, факт укладення договору купівлі-продажу прав вимоги № 2083/К від 15.11.2019 року свідчить про перерахування Товариством Банку ціни договору.

Крім того, згідно наданої копії платіжного доручення №34 від 19.11.2019 року, Товариство перерахувало Банку 38 433 834,83 гривень згідно із протоколом № UA-EA-2019-09-19-000002-b від 23.10.2019 р. лот GL3N211893 (а.с.58 т.2).

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 512 ч.1 п.1, ст. 514 ч.1 ЦК України).

У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником (ст. 55 ч.ч.1,2, ст. 442 ч.1 ЦПК України).

З огляду на те, що має місце заміна кредитора у кредитному договорі №0 від 28.02.2008 року і за забезпечувальними договорами (договорами поруки, а.с.203 т.1), новим кредитором за кредитним договором №0 від 28.02.2008 року з 15.11.2019 року є Товариство.

Беручи до уваги, що 15.11.2019 року сталася заміна кредитора у кредитному договорі №0 від 28.02.2008 року, а також у забезпечувальних договорах (договорах поруки), заява Товариства про заміну сторони підлягає задоволенню судом апеляційної інстанції.

Доводи представника ОСОБА_1 у скарзі, що: за відсутності відповідних доказів здійснення оплати за договором купівлі- продажу прав вимоги у суду відсутні підстави для задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником; п. 3.1. договору № 2083/К купівлі-продажу прав вимоги передбачено, що сторони домовились, що за продаж прав вимоги за цим договором Товариство сплачує Банку грошові кошти у розмірі 38 433 834,83 гривень, цінадоговору сплачується Товариством Банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим Договором на підставі протоколу, складеного за результатами торгів (аукціону), переможцем яких стало Товариство; в матеріалах справи відсутні докази напідтвердження обставин здійснення повної оплати за договором № 2083/К купівлі-продажу прав, - до уваги не приймаються.

Відповідно до п. 3.1. договору купівлі-продажу прав вимоги № 2083/К від

15.11.2019 року, ціна договору має бути сплачена покупцем продавцю у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором на підставі протоколу, складеного за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став покупець. Пунктом 5.6. договору купівлі-продажу прав вимоги № 2083/К від 15.11.2019 року визначено, що договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими особами та нотаріального посвідчення. Факт укладення договору купівлі-продажу прав вимоги № 2083/К від 15.11.2019 року свідчить про перерахування Товариством Банку ціни договору. Крім того, згідно копії платіжного доручення №34 від 19.11.2019 року, Товариство перерахувало Банку 38 433 834,83 гривень згідно із протоколом № UA-EA-2019-09-19-000002-b від 23.10.2019 р. лот GL3N211893.

Доводи представника ОСОБА_1 , що суд належним чином не сповістив боржників про розгляд справи 02.04.2020 року, прийняті до уваги і є підставою для скасування ухвали суду з прийняттям нового судового рішення.

Доводи представника Товариства у відзиві, що наявні підстави для заміни сторони у виконавчому провадженні, заслуговують на увагу і є підставою для задоволення заяви Товариства.

Відповідно до ч.5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження", у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження визначається як завершальна стадія судового провадження. Таке розуміння виконавчого провадження відповідає практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Так у пункті 15 рішення ЄСПЛ у справі "Моргуненко проти України" від 6 вересня 2007 року (заява № 43382/02) вказується таке: "Суд зазначає, що провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження (див. "Скордіно проти Італії" (Scordino v. Itali) (no. 1) [GC], no. 36813/97, п. 197). Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес (див. "Естіма Джордж проти Португалії" (Estima Jorge v. Portugal), рішення від 21 квітня 1998 року, Report of Judgments and Decisions 1998-II, п. 35, та, з нових джерел, "Сіка проти Словаччини" (Sika v. Slovakia), N 2132/02, пп. 24-27, 13 червня 2006 року).". Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю. Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права нерозривно пов`язане з правонаступництвом як інститутом цивільного права, адже зміни у матеріально-правових відносинах зумовлюють необхідність привести процесуальний стан осіб як учасників таких матеріально-правових відносин у відповідність з їх дійсною юридичною зацікавленістю у перебігу та результаті судового провадження, в тому числі у виконанні рішення суду. Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права має універсальний характер. У разі вибуття правопопередника з виконавчого провадження до правонаступника переходить весь комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних для сторони виконавчого провадження, і, відповідно, комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних стороні судового провадження, враховуючи стадію, на якій відбулося правонаступництво (п.п.6.5, 6.6, 6.13, 6.14 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 року по справі № 911/3411/14).

Зважаючи на те, що сталася заміна кредитора у зобов`язанні на стадії виконання судового рішення, яке набрало чинності і примусово виконується, є підстави для заміни

Банка його правонаступником Товариством.

Оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Відтак заміна у разі вибуття сторони виконавчого провадження правонаступником (стаття 334 ГПК України) має відбуватись з одночасною заміною правонаступником відповідного учасника справи (стаття 52 ГПК України). Відповідний висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду також у постанові від 3 листопада 2020 року у справі № 916/16/17 (пункт 73) (п 6.17. постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 року по справі № 911/3411/14).

15.11.2019 рокуміж Банком і Товариством укладений договір № 2083/К про відступлення прав вимоги, за умовами якого Товариство набуло права вимоги за кредитним договором №0 від 28.02.2008 рокута усіма забезпечувальними договорами.

Матеріали справи не містять відомостей, що договір № 2038/К від 15.11.2019 року, у встановленому законом порядку, визнаний недійсним, отже вказаний правочин є правомірним.

Щодо сповіщення осіб, які беруть участь у справі на 24.06.2021 року.

ВДВС, Банк і Товариство сповіщені про розгляд справи на 24.06.2021 року, що вбачається з рекомендованих повідомлень Укрпошти від 13.04.2021 року (а.с. 78 т.1), від 20.04.2021 року (а.с.79 т.2) і від 12.04.2021 року (а.с.80 т.2).

Боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ТОВ «Кінч В» сповіщались на 24.06.2021 року за адресою реєстрації, яка наявна в матеріалах справи і зазначена в апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 (а.с.1 т.2). Згідно повідомлень Укрпошти від 18.04.2021 року (а.с.81-84 т.1) та від 17.04.2021 рок (а.с.85,86 т.2): «адресати відсутні за вказаною адресою».

Днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (ст. 128 ч.5 п.п.3,4 ЦПК України).

Виходячи з вимог п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ТОВ «Кінч В» вважаються такими, що повідомлені 17.04.2021 року і 18.04.2021 року про розгляд справи в суді апеляційної інстанції на 24.06.2021 року.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою (ст. 376 ч.ч.1,2,3 п.3 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції вирішив заяву Товариства і постановив ухвалу про заміну сторони за відсутності боржниківОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ТОВ «Кінч В», які належним чином не сповіщались про розгляд справи на 02.04.2020 року, ухвала суду підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення.

СУДОВІ ВИТРАТИ

З огляду на те, що суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду першої інстанції з прийняттям нового судового рішення про задоволення заяви Товариства, ОСОБА_1 не має права на відшкодування судових витрат за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.ч.1,2, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2020 року про заміну сторони скасувати.

Заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» про заміну стягувача у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «Кінч В» про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Замінити стягувача публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» () у цивільній справі №521/9561/13-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «Кінч В» про стягнення заборгованості за кредитним договором, на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» ().

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови суду.

Повний текст постанови суду складено 07.07.2021 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Г.Я. Колесніков