Справа №463/5794/21
Провадження №2-з/463/42/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

розглянувши в м. Львові заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського національного медичного університету ім. Д. Галицького, ректора Львівського національного медичного університету ім. Д. Галицького Зіменковського Бориса Семеновича, Конкурсної комісії Львівського національного університету ім. Д. Галицького по відбору претендентів на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників про визнання дій протиправними, скасування наказу, зобов`язання допустити до участі в конкурсному відборі, зобов`язання видати наказ

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, просить ухвалити рішення, яким:

визнати протиправними дії ректора Львівського національного медичного університету ім. Д. Галицького Зіменковського Б.С., що виявились у відмові допуску його до участі в конкурсі на заміщення вакантної посади завідувача кафедрою оториноларингології, оголошеного 10.12.2020 та у скасуванні наказом № 2646-з від 18.09.2020 конкурсу від 06.03.2020 на заміщення вакантної посади завідувача кафедри оториноларингології;

дії конкурсної комісії та її висновок про невідповідність поданих на конкурс документів вимогам оголошеного конкурсу визнати протиправними та зобов`язати конкурсну комісію допустити його до участі в конкурсному відборі на зміщення вакантної посади завідувача кафедри оториноларингології ЛНМУ ім. Д. Галицького;

ректора ЛМНУ ім. Д. Галицького зобов`язати видати наказ про допуск його до участі в конкурсному відборі на заміщення вакантної посади завідувача кафедри оториноларингології ЛНМУ ім. Д. Галицького.

Як на підставу позову покликається на те, що йому безпідставно відмовлено в участі у конкурсному відборі.

Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 05.07.2021 прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено таку до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання за наявними в ній матеріалами. Визначено сторонам строк та черговість подання заяв по суті справи.

До початку розгляду справи по суті позивач подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони конкурсній комісії до вирішення спору судом вчиняти будь-які дії щодо проведення конкурсу на зайняття вакантної посади завідувача кафедрою оториноларингології, на зборах трудового колективу кафедри, на Вченій раді факультету, Вченій раді університету та розглядати висновки одержані в результаті цих обговорень; заборони Вченій раді університету до вирішення спору судом проводити обговорення кандидатур на посаду завідувача кафедрою оториноларингології та приймати рішення з цього питання; заборонити ректору та особам, які виконуватимуть обов`язки ректора укладати трудовий договір (контракт) з кандидатом на посаду завідувача кафедрою оториноларингології. Мотивує тим, що на даний час до участі в конкурсі вже допущено двох осіб, внаслідок чого призначення когось з них може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Оглянувши матеріали справи, вивчивши заяву про забезпечення позову, суд вважає, що така не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є заборона вчиняти певні дії.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Повертаючись до обставин цієї справи суд звертає увагу, що заходи забезпечення позову які просить вжити позивач стосуються гарантій, визначених у статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, згідно практики ЄСПЛ, яку останній повторив у справі «Денісов проти України» (рішення від 25.09.2018р., заява № 76639/11, п. 100) хоча зі статті 8 Конвенції прямо не випливає право на працевлаштування або право на вибір конкретної професії, поняття «приватне життя» у широкому розумінні в принципі не виключає діяльність професійного або ділового характеру. Зрештою, саме у рамках трудової діяльності більшість людей мають значну можливість розвивати стосунки із зовнішнім світом (див. рішення у справі «Нємець проти Німеччини» (Niemietz v. Germany), від 16 грудня 1992 року, пункт 29, Серія A № 251B, та згадані рішення у справах «Олександр Волков проти України» (Oleksandr Volkov v. Ukraine), пункт 165, «Барбулеску проти Румунії» (Barbulescu v. Romania), пункт 71). Отже, професійне життя є частиною зони взаємодії між особою та іншими людьми, що за певних обставин навіть в публічному контексті може підпадати під сферу «приватного життя» (див. згадане рішення у справі «Фернандез Мартінез проти Іспанії» (Fernandez Martinez v. Spain), пункт 110).

Тобто, вживши заходи забезпечення позову суд тим самим обмежить право на працевлаштування інших конкурсантів, однак з іншої сторони, можливе задоволення позову не призведе до визнання позивача переможцем цього конкурсу, оскільки предметом спору є власне дії комісії, які пов`язані з добором кандидатів.

Таким чином заборони, які просить застосувати позивач не забезпечують виконання рішення суду, яке може бути ухвалене за позовними вимогами відносно предмета спору та відповідно, такі заходи забезпечення позову не відповідають заявленим вимогам і є неспівмірними з наслідками, які будуть спричинені у випадку задоволення заяви.

Тому підстави для вжиття заходів забезпечення позову відсутні і як наслідок суд відмовляє в задоволенні заяви позивача.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 154 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського національного медичного університету ім. Д. Галицького, ректора Львівського національного медичного університету ім. Д. Галицького Зіменковського Бориса Семеновича, Конкурсної комісії Львівського національного університету ім. Д. Галицького по відбору претендентів на заміщення вакантних посад науково-педагогічних працівників про визнання дій протиправними, скасування наказу, зобов`язання допустити до участі в конкурсному відборі, зобов`язання видати наказ відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 354, 355, пп. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя: Леньо С. І.