Справа №521/9920/21
Провадження № 2-з/521/167/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2021 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Бобуйок І.А., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Абріс-Н» про забезпечення позову до подання позовної заяви,

В С Т А Н О В И В :

06.07.2021 року заявник звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, у якій просив суд:

- вжити заходи забезпечення позову до подання позовної заяви та зупинити будівельних роботі щодо реконструкції під`їзної колії ФОП ОСОБА_1 , яка знаходиться в оренді ТОВ «ТРАНС ЮГ СЕРВІС», що примикає до станції Одеса-Застава І регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця», які здійснюються на земельній ділянці кадастровий №:14:002:0063 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ФОП ОСОБА_1 , а також будь-яким іншим фізичним чи юридичним особам вчиняти певні дії, а саме: здійснювати демонтаж, реконструкцію, а також будь-які інші будівельні роботи, які можуть призвести до знищення та/або зміни, та/або пошкодження залізничних під`їзних колій знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; встановити негайне виконання ухвали в порядку виконання судових рішень та можливість пред`явити ухвалу для виконання в порядку Закону України «Про виконавче провадження» протягом 3-х років з моменту постановлення ухвали судом; визначити стягувача за ухвалою про забезпечення позову: товариство з обмеженою відповідальністю «Абріс-Н»; визначити боржника за даною ухвалою про забезпечення позову: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову, тягне за собою реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява заявника про забезпечення позову не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов може бути забезпечений забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Відповідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням шляхом: арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, заборони вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; заборони іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заява ТОВ «Абріс-Н» відповідно до вимог статті 151 ЦПК України має містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення. .

Суд роз`яснює, що вимога заявника, яка полягає у визначенні ОСОБА_1 розмір зустрічного забезпечення у сумі 12 000,00 грн. та зобов`язати ОСОБА_1 сплатити вказану суму на депозитний рахунок суду у строк, що не перевищує десяти днів з дня постановления ухвали про забезпечення позову та зобов`язати ОСОБА_1 у вказаний строк надати до суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення, не відповідає призначенню інституту зустрічного забезпечення, оскільки зустрічне забезпечення направлено, перш за все, на захист інтересів відповідача. Крім того, фактично це є збереженням існуючого стану status-quo між сторонами до ухвалення кінцевого рішення суду.

Відповідно до п. п. 5, 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 1 п. 6 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Отже, суд не може застосувати заходи забезпечення позову до подання позовної заяви без вирішення питання щодо зустрічного забезпечення, оскільки заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими вимогами.

Згідно ч. 10 ст. 151 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260 261, 263, 352-354 ЦПК України, СУД

У Х В А Л И В :

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Абріс-Н» про забезпечення позову до подання позовної заяви повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові). Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СУДДЯ: Бобуйок І.А.