Справа № 277/1012/20
Номер рядка звіту 43
РІШЕННЯ

іменем України

"02" березня 2021 р. смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді: Греська В.А.

при секретарі с/з Сорока М.М.

з участю представника позивача Джали Г.Ю.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Ємільчине цивільну справу за позовом ПП «Злагода-Агро» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача на свою користь 9253,57 грн. шкоди, завданої самовільним збором врожаю сільськогосподарської культури, та судові витрати.

Вимоги мотивує тим, що здійснює сільськогосподарську діяльність на території Барашівської сільської ради Ємільчинського району, має оформлене право оренди земельних ділянок, на яких було посіяно та оброблено сільськогосподарську культуру озиму пшеницю.

Позивач був позбавлений можливості зібрати вирощений врожай на орендованих земельних ділянках та отримати прибуток від його реалізації, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 самовільно зібрав посіви озимої пшениці. Незаконні дії відповідача по самовільному захопленню земель призвели до порушення прав позивача на володіння та користування орендованою землею, оскільки останній позбавлений можливості використовувати її в своїх цілях та втратив можливість отримати прибуток, на який розраховував при укладенні договорів оренди землі.

Позивач зазначив, що ним понесено прямі збитки у вигляді орендної плати, виплаченої за земельні ділянки (паї) за 2020 рік, від використання яких не зміг отримати дохід, що склали 3586,37 грн., та не прямі збитки (упущена вигода), які міг отримати від використання земельних ділянок (паїв), але врожай з яких самовільно у 2020 році зібрав відповідач, що складає 5667,20 грн.

04.12.2020 року по даній справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та справу було призначено до підготовчого судового засідання.

03.02.2021 року ухвалою Ємільчинського районного суду було закрито підготовче провадження по даній справі та справу призначено до розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві. Крім цього представник позивача зазначила, що на її думку суду надано нею достатньо доказів для задоволення позову, серед яких є акти обстеження земельних ділянок від 03.09.2020 року, від 13.10.2020 року, в яких прямо сказано про причетність ОСОБА_1 до здійснення самовільного збору врожаю, відповідь Ємільчинського ВП №4576/220-20 від 24.12.2020 року, у працівників якого немає сумнівів хто винен і немає сумнівів, що був факт злочину крадіжка пшениці. Поліція встановлює суму збитків. Необхідності чекати рішення поліції про результати досудового розслідування не має, оскільки вважає, що надали суду достатньо докази виновності ОСОБА_1 та визначення суми завданого ним збитку і наполягає на прийнятті рішення судом.

В підтвердження позовних вимог позивач надав суду договір оренди землі №52 від 25.10.2019 року, укладений між позивачем ПП «Злагода-Агро» (орендарем) та ОСОБА_2 (орендодавцем), згідно пунктів 1, 2 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, кадастровий номер :03:000:0142, загальною площею 0,5481 га, яка знаходиться в межах Барашівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області, викопіювання земельної ділянки (а. с. 09-11, 97).

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права слідує, що за ПП «Злагода-Агро» зареєстровано право оренди земельної ділянки, кадастровий номер :03:000:0142, площею 0,55 га, орендодавець ОСОБА_2 (а. с. 8).

01.04.2020 року між Барашівською сільською радою (ОТГ) Ємільчинського району Житомирської області та ПП «Злагода Агро» укладено договір оренди землі №5, згідно пунктів 1, 2 якого орендодавець Барашівська сільська рада надає, а орендар ПП «Злагода Агро» приймає в строкове платне користування неуспадковану земельну ділянку (пай) №8/ НОМЕР_1 , кадастровий номер :03:000:0143, загальною площею 2,1115 га, для вирощування сільськогосподарських культур, яка знаходиться на території Барашівської сільської ради, за межами населених пунктів с. Бобриця, с. Йосипівка, викопіювання земельної ділянки (а. с. 13-15, 100).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права слідує, що за ПП «Злагода-Агро» зареєстровано право оренди земельної ділянки, кадастровий номер :03:000:0143, площею 2,1115 га, орендодавець територіальна громада в особі Барашівської сільської ради Ємільчинського району (а. с. 12).

21.06.2019 року між Барашівською сільською радою (ОТГ) Ємільчинського району Житомирської області та ПП «Злагода Агро» укладено договір оренди земельної ділянки №96, згідно пунктів 1, 2 якого орендодавець Барашівська сільська рада надає, а орендар ПП «Злагода Агро» приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка обліковується як нерозподілена (невитребувана) земельна частка (пай) №8/70( НОМЕР_2 ), загальною площею 0,4079 га, кадастровий номер :03:000:0151, для вирощування сільськогосподарських культур, яка знаходиться на території Барашівської сільської ради (ОТГ) Ємільчинського району, за межами населених пунктів с. Бобриця, с. Йосипівка, викопіювання земельної ділянки (а. с. 17-19, 103).

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права слідує, що за ПП «Злагода-Агро» зареєстровано право оренди земельної ділянки, кадастровий номер :03:000:0151, площею 0,4079 га, орендодавець територіальна громада в особі Барашівської сільської ради Ємільчинського району (а. с. 16).

15.08.2017 року між ОСОБА_3 та ПП «Злагода Агро» укладено договір оренди землі №114-К, згідно пунктів 1, 2 якого орендодавець ОСОБА_3 надає, а орендар ПП «Злагода Агро» приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, загальною площею 1,9017 га, кадастровий номер :03:000:0149, для ведення сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в межах Бобрицької сільської ради Ємільчинського району, викопіювання земельної ділянки (а. с. 21-23, 106).

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права слідує, що за ПП «Злагода-Агро» зареєстровано право оренди земельної ділянки, кадастровий номер :03:000:0149, площею 1,9017 га, орендодавець ОСОБА_3 (а. с. 20).

В якості доказів факту самовільного збору врожаю на орендованих позивачем земельних ділянках відповідачем та завданих останнім збитків підприємству надано наступні матеріали:

- акт обстеження земельних ділянок від 03.09.2020 року, з якого слідує, що комісією у складі голови Барашівської сільської ради ОСОБА_4 , землевпорядника Барашівської сільської ради ОСОБА_5 , директора ПП «Злагода Агро» - ОСОБА_6 , агронома ПП «Злагода Агро» - ОСОБА_7 проведено обстеження земельних ділянок кадастрові номери :03:000:0149, :03:000:0151, :03:000:0143, :03:000:0142, які розташовані на території Барашівської сільської ради Ємільчинського району, під час якого встановлено факт самовільного збору врожаю озимої пшениці ОСОБА_1 на загальній площі 2,2000 га, розмір збитків (упущеної вигоди) становить 51660,40 грн. (а. с. 26).

- витяг з ЄРДР, з якого вбачається, що 13.08.2020 року було внесено відомості до ЄРДР за №0000196 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, про те, що 09.08.2020 року працівниками ПП «Злагода Агро» було виявлено, що з орендованої вказаним підприємством земельної ділянки № НОМЕР_3 ( НОМЕР_2 ) площею 2 га за кадастровим номером :03:000:0151 поблизу с. Симони Ємільчинського району за допомогою сільськогосподарської техніки комбайну невстановленої марки, д/н НОМЕР_4 , шляхом збору урожаю скоєно крадіжку зерна пшениці, чим завдано значних матеріальних збитків (а. с. 7).

- лист ст. слідчого СВ Ємільчинського ВП Серпутько В. від 04.11.2020 року, адресованого представнику ПП «Злагода Агро», з якого слідує, що кримінальне провадження за №0000196 знаходиться на стадії досудового розслідування, проводяться слідчі дії з метою встановлення винних осіб, крім того проводиться перевірка причетності ОСОБА_1 до вчинення вказаної крадіжки (а. с. 5).

Позивачем також надано лист ГУ Держгеокадастру від 13.10.2020 року, з якого слідує, що право власності або право користування на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:000:0149, :03:000:0151, :03:000:0143, :03:000:0142 за ОСОБА_1 не зареєстровано (а. с. 24).

Крім того, позивач додав до позову лист ГУ Держгеокадастру у Житомирській області від 09.11.2020 року, з якого слідує, що розрахунок розміру шкоди проведено відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 року №963, яка становить загалом 5667,2 грн. (а. с. 44-45).

Позивачем надано бухгалтерську довідку, з якої слідує, що для розрахунку суми упущеної вигоди використано середню урожайність озимої пшениці та ціну реалізації зібраного врожаю пшениці 2020 року своєму контрагенту згідно видаткової накладної №2 від 01.08.2020 року в розмірі 5900 грн. за 1 т. (а. с. 46, 49).

Крім того, позивачем, на підтвердження вимог позовної заяви щодо спричинення збитків було надано розрахунок суми земельного податку (а. с. 28-37), платіжні доручення (а. с. 39-43), розписку (а. с. 50), відомість на виплату готівки (а. с. 51).

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що позивачем було здійснено посів на орендованих земельних ділянках, а також було засіяно під`їздні польові дороги. В серпні 2020 року він звернувся до ОСОБА_8 , який комбайном убирав врожай у жителів с. Бобриця, щоб здійснити уборку врожаю на його земельній ділянці, розміщеній біля орендованих позивачем земельних ділянок. Оскільки не можливо було заїхати на його земельну ділянку через здійснений посів позивача, він запропонував ОСОБА_8 прокосити проїзд, щоб доїхати до власної земельної ділянки. Комбайном на ширину жатки біля 2,5 м було здійснено уборку пшениці, але якою довжиною не може пояснити. Вважає, що в загальному було убрано ним пшеницю на земельній ділянці не більше 0,3 га і при визначенні збитку погоджується відшкодувати матеріальну шкоду.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , допитаний по клопотанню відповідача, пояснив суду, що в серпні 2020 року допомагав відповідачу ОСОБА_1 забрати з поля зерно пшениці. До поля ОСОБА_1 не можливо було доїхати комбайну через засіяне позивачем поле і було прокошено проїзд на посіві пшениці розміщеній рядом на ширину жатки комбайна більше 2 м., але якою довжиною не може повідомити. Після збирання врожаю комбайн тим же слідом виїхав із поля ОСОБА_1 , а також по цій доріжці вони перевезли зерно. Відповідач дозволив йому після уборки урожаю зібрати солому, яку він склав в копиці, а потім перевіз до себе.

Свідок ОСОБА_5 , допитаний по клопотанню позивача, пояснив суду, що не був учасником обстеження земельної ділянки від 03.09.2020 року. Про оренду земельних ділянок ПП «Злагода Агро» нічого не знає, а також із якими земельними ділянками вони межують. Акт обстеження земельної ділянки від 03.09.2020 року наданий представником позивача бачить вперше і він ним не підписувався. Про даний акт обстеження йому взагалі нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_8 , допитаний по клопотанню позивача, пояснив суду, що в серпні 2020 року по проханню відповідача здійснював уборку врожаю на його земельній ділянці. В даному місці були посіви пшениці обробленої, а також не обробленої із травою, які були розміщені одна біля однієї. В даному місці він вперше обмолочував зерно відповідачу. Помічник обміряв обмолочену площу, яка становила біля 2 га і ОСОБА_1 з ним розрахувався. До вказаного ОСОБА_10 поля не можливо було проїхати іншою дорогою, крім тієї, що він проїхав. Коли проводилося обстеження земельної ділянки його не залучали. Слідчому давав тільки показання з приводу обмолочування зерна і більше ніяких слідчих дій з ним не проводилося.

Свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що в серпні 2020 року допомагав ОСОБА_9 складати солому на земельній ділянці відповідача, яку він віддав ОСОБА_12 . На момент складання соломи на вказаному полі було змолочено всі посіви. Не убраного врожаю в даному місці не було.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, дійшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування, що передбачено у ст. 78 ЦПК України про допустимість доказів.

Належними є доказами які містять інформацію щодо предмета доказування: обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 77 ЦПК України).

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оренду землі" орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (пункт "д" частини першої статті 156 ЗК України неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки).

Згідно статті 157 ЗК України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Підставою стягнення з відповідача понесених збитків позивач вказує самовільний збір врожаю відповідачем на орендованих земельних ділянках.

За змістом статті 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Згідно п. «б» ч.1 ст. 211 ЗК України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок.

Відповідно до ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору даної справи є стягнення з відповідача збитків, завданих позивачу самовільним зайняттям земельних ділянок (самовільний збір врожаю), якими користується позивач на підставі договорів оренди землі, тобто є деліктною відповідальністю, до якої позивач просить притягнути відповідача.

До загальних умов деліктної відповідальності належать: наявність шкоди; протиправність поведінки правопорушника; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою та результатом (шкодою); вина правопорушника. Вони визнаються загальними, тому що для виникнення деліктного зобов`язання їх наявність необхідна за будь-яких умов, якщо інше не визначено законодавством.

Притягнення до цивільно-правової відповідальності можливе лише при наявності певних, передбачених законом умов. Їх сукупність утворює склад цивільного правопорушення, який і є підставою цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, за змістом ст. 1166 ЦК України підставою для майнової відповідальності особи за шкоду, завдану потерпілому, є склад цивільного правопорушення, до якого входить протиправна поведінка, збитки, вина і причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками. При цьому позивач повинний довести той факт, що саме відповідач завдав шкоду і розмір цієї шкоди. При доведеності цих юридичних фактів презюмується вина особи, яка завдала шкоди, і ця особа звільняється від відповідальності лише якщо спростує свою вину.

Позивач звертаючись до суду зазначив, що ним встановлено факт самовільного заняття земельних ділянок площею 2,2 га, шляхом збору врожаю озимої пшениці, на чому наполягав представник позивача у судовому засіданні.

Відповідач заперечив даний факт, пояснивши, що змушений був прокосити проїзд до власної земельної ділянки на ширину жатки комбайна біля 2,5 м, але якою довжиною не може повідомити. Свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 підтвердили пояснення відповідача ОСОБА_1 у судовому засіданні і суд визнає дані показання достовірними.

Порядок визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок визначений постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття та знесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу" №963 від 25.07.2007(далі - Методика).

Позивачем було наведено в позові розрахунок упущеної вигоди, розрахованої в. о. заступника начальника начальника Управління контролю за використанням та охороною земель Сергієм Козаковим відповідно до Методики, у вигляді упущеної вигоди у розмірі 5667,20 грн. на підставі листа ГУ Держгеокадастру в Житомирській області від 09.11.2020 р. №28-6-0.47-8569/2-20 на підставі особистої складеної ним відповіді на звернення від 13.10.2020 року, в якій він зазначає про встановлення, що ОСОБА_1 використав земельні ділянки на площі 2,2 га. та вказує на розрахунок шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, в розмірі 3586,37 грн.

ОСОБА_13 зазначає про встановлення, що ОСОБА_1 використав земельні ділянки площею 2,2 га шляхом збору врожаю озимої пшениці на підставі акту обстеження земельних ділянок Барашівською ОТГ від 03.09.2020 року.

Згідно акту обстеження земельних ділянок від 03.09.2020 року комісія в складі голови Барашівської сільської ради ОСОБА_4 , землевпорядника Барашівської сільської ради ОСОБА_5 , директора ПП «Злагода Агро» - ОСОБА_6 , агронома ПП «Злагода Агро» - ОСОБА_7 провела обстеження земельних ділянок з кадастровими номерами :03:000:0149, :03:000:0151, :03:000:0143, :03:000:0142, які розташовані на території Барашівської сільської ради Ємільчинського району, під час якого встановлено факт самовільного збору врожаю озимої пшениці ОСОБА_1 на загальній площі 2,2000 га, розмір збитків (упущеної вигоди) становить 51660,40 грн.

Однак в даному акті не зазначено яким чином комісія 03.09.2020 року встановила, що ОСОБА_1 самовільно зібрав врожай озимої пшениці в серпні 2020 року загальною площею 2,2 га. (а. с. 26).

Крім того, свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні вказав, що не приймав участі в обстеженні земельної ділянки та не підписував даний акт, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що акт обстеження земельних ділянок від 03.09.2020 року є неналежним та недопустимим доказом.

Повідомленням ст. слідчого СВ Ємільчинського ВП Серпутько В. від 04.11.2020 року, адресованого представнику ПП «Злагода Агро», стверджується, що по факту крадіжки зерна пшениці на орендованій ПП «Злагода Агро» земельній ділянці здійснюється досудове розслідування. Кримінальне провадження по даному факту за №0000196 знаходиться на стадії досудового розслідування, проводяться слідчі дії з метою встановлення винних осіб, крім того проводиться перевірка причетності ОСОБА_1 до вчинення вказаної крадіжки (а. с. 5).

З повідомлення ст. слідчого СВ Ємільчинського ВП Серпутько В. від 24.12.2020 року, адресованого директору ПП «Злагода Агро», слідує, що під час проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000196 допитано в якості свідка комбайнера ОСОБА_8 . Директора ПП «Злагода Агро» повідомлено про те, що для визначення розміру нанесених збитків у зв`язку з крадіжкою зерна пшениці необхідно провести провести експертизу з повідомленням про вид, клас, сорт, клейковину зібраного урожаю пшениці, а також про зараження (уроження) пшениці шкідниками зерна, і що опираючись на акт обстеження ГУ Держгеокадастру у Житомирській області не можливо встановити розмір шкоди внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок із зазначенням кадастрових номерів (а. с. 83).

Суд сприяв учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України, роз`ясняючи представнику позивача необхідність долучення та дослідження судом прийнятого рішення слідчим відділенням Ємільчинського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області за їх зверненням про самовільне збирання врожаю. Представник позивача зазначила, що на її думку достатньо, що проводиться розслідування і в неї немає сумнівів виновності відповідача та наполягала на прийнятті рішення за позовною вимогою.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що відповідач ОСОБА_1 завдав позивачеві шкоду в сумі 9253,57 грн.

У справі відсутні безспірні докази про те, що відповідач ОСОБА_1 завдав позивачу матеріальну шкоду, в розмірі як зазначив позивач, що є необхідним елементом складу цивільного правопорушення, передбаченого ст. 1166 ЦК України.

Позивач на обґрунтування своїх позовних вимог про відшкодування збитків у вигляді не отриманого доходу від вирощування озимої пшениці (упущеної вигоди) не зазначив про розмір всіх витрат, які мав би понести (витрати на паливо, податки тощо), що відповідно до змісту п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України є обов`язковою складовою частиною такої матеріальної шкоди. При цьому у справі відсутні докази на підтвердження цих обставин.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню доказів прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

В порядку ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що в межах даного спору судом ухвалено рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись вказаними нормами матеріального права, ст. ст. 12, 13, 77-81, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ПП «Злагода-Агро» про стягнення з ОСОБА_1 на свою користь 9253,57 грн. шкоди, завданої самовільним збором врожаю сільськогосподарської культури, та судових витрат відмовити за безпідставністю позовних вимог.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя: В. А. Гресько