Справа № 204/8192/20
Провадження № 2/204/554/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська, у складі:

головуючого судді Приваліхіної А.І.,

за участю секретаря судового засідання Сокола Д.О.,

позивачки ОСОБА_1 , представниці відповідача адвокатки Сороки Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2020 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 із вимогою про розірвання шлюбу (а. с. 2-3).

В обґрунтування позову вказала на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, що знайшло своє відображення у втраті почуття взаємної любові та поваги один до одного, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки між ними. Зазначила, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя, виховання дітей, ведення домашнього господарства та місця спільного проживання, оскільки після військових дій на території Донецької області у 2014 році вони переїхали жити до м. Дніпра, а після наполягань відповідача, на початку 2015 року, вони повернулися до м. Добропілля Донецької області, де в них народилися доньки. Однак на вказаній території велися військові дії, через що вона прохала відповідача повернутися до м. Дніпра, на що він категорично не погоджувався. Тому, не бажаючи ризикувати життям та здоров`ям дітей, вона разом з дітьми, у травні 2018 року, переїхала жити до м. Дніпра, а відповідач залишився в м. Добропіллі Донецької області. Також зазначила, що спільне господарство з відповідачем вони не ведуть, жодні сімейні та подружні відносини між ними відсутні, тому шлюбно-сімейні відносини між ними припинилися з початку 2018 року та мають лише формальний характер, майнових спорів між ними немає. Тому просила суд шлюб між нею та відповідачем розірвати. Від шлюбу мають спільних доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 08 грудня 2020 року позовну заяву залишено без руху, позивачці надано строк для усунення недоліків (а. с. 16).

15 грудня 2020 року недоліки, зазначені в ухвалі суду від 08 грудня 2020 року, позивачкою усунуто (а. с. 17-18).

Ухвалою суду від 16 грудня 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 10 годину 30 хвилин 01 лютого 2021 року (а. с. 19).

Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, прохала їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву (а. с. 24), в якій зазначив, що позовні вимоги він визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує.

Представниця відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечувала.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 листопада 2010 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженим у м. Добропіллі Донецької області, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженою у м. Донецьку, укладено шлюб, про що складено актовий запис № 624, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 20 листопада 2010 року (а. с. 18). Прізвище позивачки після реєстрації шлюбу « ОСОБА_6 ». Від шлюбу мають спільних дітей неповнолітніх доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 25 грудня 2015 року (а. с. 6) та, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 25 грудня 2015 року (а. с. 5).

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Приписами ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Вимогами ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Нормою ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ст. 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з вимогами ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Приписами ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок" в ч. 1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання". Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Оскільки жоден з подружжя за час перебування справи у суді не висловив бажання щодо примирення, приймаючи до уваги договірну природу шлюбу та принцип добровільності, суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 294 ЦПК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Нормами ст. 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Оскільки позивачка не виявила бажання змінювати прізвище, суд залишає їй шлюбне прізвище.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача понесені позивачем судові витрати.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 5, 10, 12, 13, 76-82, 89, 133, 141, 259, 263-265, 279, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 24, 55, 56, 104, 105, 109, 110, 112, 113 СК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений 20 листопада 2010 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис № 624, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженим у м. Добропіллі Донецької області, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженою у м. Донецьку, розірвати.

Залишити позивачці шлюбне прізвище « ОСОБА_6 ».

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів зо дня його проголошення або протягом 30 днів зо дня його отримання учасниками справи, які не були присутніми у судовому засіданні.

Рішення суду набирає законної сили протягом 30 днів зо дня його проголошення або протягом 30 днів зо дня його отримання учасниками справи, які не були присутніми у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя А.І. Приваліхіна