Ухвала

12 липня 2021 року

м. Київ

справа № 296/589/19

провадження № 61-7938ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 11 лютого 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 13 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про захист честі та гідності, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про захист честі та гідності, відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Корольовського районного суду міста Житомира від 11 лютого 2020 року, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 13 травня 2020 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У червні 2020 року ОСОБА_1 вперше звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 11 лютого 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 13 травня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 ухвали Верховного Суду від 30 червня 2020 року, ухвали Верховного Суду від 30 листопада 2020 року та ухвали Верховного Суду від 21 січня 2021 року про залишення касаційної скарги без руху, ухвалою Верховного Суду від 15 березня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 повернуто особі, яка її подала.

У травні 2021 року ОСОБА_1 вдруге звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 11 лютого 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 13 травня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Ухвалою Верховного Суду від 01 червня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 11 лютого 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 13 травня 2020 року, залишено без руху для визначення поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень, зазначення в касаційній скарзі обов`язкових підстав касаційного оскарження, зазначення всіх осіб які брали участь у справі та надання касаційної скарги (у новій редакції) та її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

У травні 2021 року до суду на виконання ухвали Верховного Суду від 01 червня 2020 року від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, у якій ОСОБА_1 вказує про помилковість ухвал Верховного Суду від 30 червня 2020 року, від 30 листопада 2020 року та від 21 січня 2021 року про залишення касаційної скарги без руху, у зв`язку з чим вважає, що строк на касаційне оскарження попущено з незалежних від неї причин.

На підставі зазначеного ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 11 лютого 2020 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 13 травня 2020 року.

Дослідивши заяву ОСОБА_1 щодо поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень, суд доходить висновку, що з вищезазначеного неможливо констатувати поважність причин пропуску строку звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 11 лютого 2020 року та постанови Житомирського апеляційного суду від 13 травня 2020 року.

У частині обґрунтування підстав для касаційного оскарження судових рішень, зазначення всіх осіб, які брали участь у справі, та надання касаційної скарги (у новій редакції) та її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, вимоги ухвали Верховного Суду від 01 червня 2021 року ОСОБА_1 не виконано.

Таким чином, касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених цивільним процесуальним законодавством України, що свідчить про невиконання вимог, вказаних в ухвалі Верховного Суду від 01 червня 2021 року.

Згідно із частиною третьою статті 185, частиною другою статті 393 ЦПК України, у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, узгоджуються із положеннями Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, невиконання вимог суду про усунення недоліків касаційної скарги перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження, а тому касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає поверненню.

Керуючись статтями 185, 260, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 11 лютого 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 13 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про захист честі та гідності, відшкодування моральної шкоди повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Черняк