Справа №: 272/486/21
Провадження № 2/272/322/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Карповця В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Степанчук Т.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, суд, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті її матері ОСОБА_4 , яка до смерті була зареєстрована в с.Лебединці, хутір Грушки, Андрушівського району, Житомирської області, відкрилась спадщина на належне їй на день смерті майно, зокрема на земельні ділянки: площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 , та площею 0,37 га для ведення особистого селянського господарства в с.Лебединці, хутір Грушки, Андрушівського району, Житомирської області, які були передані ОСОБА_4 у приватну власність на підставі рішення виконавчого комітету Лебединецької сільської ради Андрушівського району Житомирської області.

За життя, а саме 03.01.2015 ОСОБА_4 був складений заповіт, посвідчений секретарем Бровківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області, зареєстрований в реєстрі за №1, відповідно до положень якого спадкодавиця заповіла все належне їй на день смерті майно свої дочці ОСОБА_1 , яка є позивачкою по справі. Відповідачі по справі також є дітьми померлої ОСОБА_4 та у відповідності до положень ст.1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги за законом після її смерті. При цьому, позивачка прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 шляхом звернення у встановлений вимогами законодавства строк із відповідною заявою до приватного нотаріуса Андрушівського районного нотаріального округу Вальчука О.М. та частково реалізувала свої спадкові права шляхом отримання 25.02.2021 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Однак, позивачка не в змозі в позасудовому порядку в повному обсязі реалізувати свої спадкові права після смерті матері ОСОБА_4 , а саме на вищевказані земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та для ведення особистого селянського господарства, оскільки спадкодавицею за життя на них не були виготовлені відповідні правовстановлюючі документи, що стало підставою відмови нотаріуса у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом. Вказані документи не можуть бути виготовлені в силу ст.ст.26, 346 ч.1 п.11 ЦК України у зв`язку зі смертю власника.

Враховуючи вищезазначене, позивачка просить суд, визнати за нею, ОСОБА_1 право власності, як на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельні ділянки: площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,37 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: с.Лебединці, хутір Грушки, Андрушівського району, Житомирської області. Судовий збір з відповідачів просить не стягувати.

Позивачка та її представник адвокат Гарастівський С.А. в підготовче судове засідання не з`явилися. Від представника позивачки на адресу суду надійшла заява в якій він просить розгляд справи провести у його відсутність та у відсутність позивачки, позовні вимоги підтримують, позов просять задовольнити.

Відповідачі в підготовче судове засідання не з`явилися, надіслали на адресу суду заяви в яких розгляд справи просять провести у їх відсутність, позовні вимоги визнають та не заперечують проти задоволення позову.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 (а.с.5). Сторони по справі є дітьми померлої ОСОБА_4 (а.с.9-12,43). На день смерті ОСОБА_4 постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , і разом з нею без реєстрації проживала її дочка - ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою виданою Андрушівською міською радою Житомирської області від 19.01.2021 №229 (а.с.16). Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне їй на день смерті майно, зокрема на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а також на земельну ділянку площею 0,37 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: с.Лебединці, хутір Грушки, Андрушівського району, Житомирської області, які були передані ОСОБА_4 у приватну власність на підставі рішення Виконавчого комітету Лебединецької сільської ради Андрушівського району Житомирської області від 30.11.1993 Про передачу у приватну власність земельних ділянок громадянам (а.с.18). Проведеними замірами вищевказаних земельних ділянок встановлено, що їх фактичні площі становлять: 0,25 га - площа земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, 0,37 га - площа земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується кадастровими планами земельних ділянок (а.с.19-20).

За життя, а саме 03 січня 2015 року ОСОБА_4 був складений заповіт, посвідчений секретарем Бровківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області Манзебур Н.Г., зареєстрований в реєстрі за №1, відповідно до положень якого спадкодавиця заповіла все належне їй на день смерті майно - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.15). Згідно повідомлення, інформаційної довідки зі Спадкового реєстру наданих приватним нотаріусом Андрушівського районного нотаріального округу Житомирської області Вальчуком О.М. та копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом вбачається, що спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 прийняла за заповітом її дочка - ОСОБА_1 , та на її ім`я нотаріусом 25 лютого 2021 року було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.13, 33-34). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що ОСОБА_1 оформила право приватної власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14).

В позасудовому порядку позивачка не в змозі в повному обсязі реалізувати свої спадкові права після смерті матері ОСОБА_4 , а саме на вищезазначені спадкові земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та для ведення особистого селянського господарства, оскільки спадкодавицею за життя на них не були виготовлені відповідні правовстановлюючі документи, у зв`язку з чим нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, що підтверджується листом приватного нотаріуса Андрушівського районного нотаріального округу Житомирської області Вальчука О.М. (а.с.23).

Зазначені обставини визнані відповідачами, підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст.82 ЦПК України.

Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст.328, 380, 1222, 1233, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст.80, 81, 120, 125 ЗК України.

Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст.1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.

Згідно положень ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивачка ОСОБА_1 має право на спадкування майна після смерті спадкодавиці ОСОБА_4 , однак в позасудовому порядку позбавлена можливості його оформити у зв`язку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів, тому позов підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.328, 1216, 1218, 1220, 1222, 1233, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст.81, 120, 125 ЗК України, ст.ст.4, 76 - 89, 200, 206, 258, 263 - 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) право власності на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку площею 0,37 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: с.Лебединці, хутір Грушки, Андрушівського району, Житомирської області, як на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

При цьому, у відповідності до підпункту 15.5. пункту 15 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:В. В. Карповець