Справа №345/2283/21
Провадження № 2/345/767/2021
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.07.2021 м.Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючої-судді Кардаш О.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Калуський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерств юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
Позивач звернулася в суд з вказаним позовом посилаючись на те, що 10.02.2012 між нею та банком «Русский стандарт банк» було укладено кредитний договір № 95225972 згідно якого позивач отримала кредит в сумі 5000 грн. строком на один рік, який вона сплатила. В жовтні 2014 банк «Русский Стандарт Україна» у зв`язку з програмою стратегічного розвитку об`явив ребрендінг і про зміну назви на ПАТ «Банк Форвард». На даний час позивачу відомо, що право вимоги відступлено ТзОВ «Фінпром Маркет». 22.07.2020 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис № ВН№3651 про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості за кредитним договором № 113773605 від 16.07.2014 укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «ФОРВАРД» у розмірі 26 586,20 грн. за період з 24.02.2015 по 22.07.2020. Письмової вимоги (повідомлення) відповідача про заборгованість за кредитом позивачу не надходило. Постановою старшого державного виконавця Калуського МВ ДВС відкрито виконавче провадження ВП № 65147112 про примусове стягнення заборгованості. Позивач зазначає, що посилання фінансової компанії на те, що заборгованість стягується з 24.02.2015 по 22.07.2020 включно не є достатнім та безспірним документом, який підтверджує дійсний період та суму заборгованості. Окрім цього, у даному випадку не можна говорити про безспірність стягнення на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» з позивача даної грошової суми, адже наведена у виконавчому написі нотаріуса грошова сума кредитної заборгованості утворилася поза межами строку позовної давності, оскільки строк повернення коштів за кредитним договором сплинув 10.02.2016. А тому, на підставі викладеного позивач просить суд, визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис за № ВН№3651 вчинений 22.07.2020 приватним нотаріусом Остапенко Є.М. та стягнути із відповідача судові витрати.
Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.06.2021 відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову.
У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
За згодою позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що 22.08.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис, яким вирішено: звернути стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невиплачені кошти на користь ТзОВ «Фінпром Маркет», якому ТзОВ «Фінансова компанія управління активами» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 20/ФК від 09.07.2020, якому в свою чергу ТзОВ «Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги на підставі Договору відступлення права вимоги № 201807-1/2 від 24.07.2018, якому в свою чергу ПАТ «Банк «ФОРВАОД» на підставі Договору відступлення права вимоги № 25/02/15-1 від 25.02.2015 відступлено право вимоги за Кредитним договором № 113773605 від 16.07.2014 укладеного між ПАТ «Банк «ФОРВАРД» та ОСОБА_1 . При цьому, стягнення заборгованості проводиться за період з 24.02.2015 по 22.07.2020, загальна сума заборгованості становить 26 586,20 грн.(а.с. 8).
Як наслідок відповідач звернувся до Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерств юстиції (м. Івано-Франківськ) із заявою про примусове виконання виконавчого напису № ВН№3651 виданий 22.07.2020), у зв`язку з чим старшим державним виконавцем Калуського МВ ДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 65147112 від 15.04.2021 про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 26 586,20 грн. (а.с. 10).
Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.
Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).
Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів; нормативно-правовий акт № 1172 від 29.06.1999, постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.
Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
З матеріалів справи вбачається, що вчиняючи оспорюваний виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості.
Так те, що існує спір між сторонами свідчить твердження позивача, що наведена у виконавчому написі нотаріуса грошова сума кредитної заборгованості утворилася поза межами строку повернення коштів, оскільки строк повернення коштів за кредитним договором сплинув 10.02.2016. Також в матеріалах справи відсутні відомості про повідомлення позивача про перехід права вимоги до кожного із кредиторів. Окрім цього відсутні докази належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень у не менш ніж тридцятиденний строк, що є обов`язковою вимогою ч.4 ст.16 ЗУ «Про споживче кредитування», тому були відсутні правові підстави звернення до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису щодо стягнення такого боргу. Дані обставини саме і свідчать про відсутність безспірності.
Водночас, відповідач доводи позивача про те, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не заперечив та не спростував.
За таких обставин нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, не надав копії кредитного договору, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Враховуючи викладене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, суд вважає за необхідне визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.
У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача слід також стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати (а.с. 7, 15).
На підставі викладеного, статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» та керуючись ст.ст. 141, 259,263-265,280-282 ЦПК України,
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3651 від 22.07.2020, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованості за кредитним договором № 113773605 від 16.07.2014 у розмірі 26 586,20гривні.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: