Справа № 450/1678/21 Провадження № 2/450/1283/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2021 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Блистів М.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Заявники звернулися в суд зі спільною заявою, у якій просили розірвати шлюб, зареєстрований між ними 17 липня 2009 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 1282, від якого вони мають спільних дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Свої вимоги мотивували тим, що після народження сина ОСОБА_3 їхні стосунки почали поступово погіршуватися. Непорозуміння і сварки ставали дедалі частішими і жорстокішими, носили не лише побутовий характер, але й особистісний. Відносини між ним тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування. Критичними їхні відносини стали після народження доньки ОСОБА_4 . Вважають, що примирення між ними не є можливим. З огляду на вказане, просять заяву задовольнити.

Ухвалою судді від 02 червня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.

Заявники, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, однак у заяві просили розгляд справи проводити за їх відсутності.

Оскільки в судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, суд у відповідності зі ст. 247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами.

Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що заявники перебувають у шлюбі з 17 липня 2009 року, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, що стверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 25 лютого 2016 року, актовий запис № 1282.

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 05 квітня 2016 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, стверджується, що заявники є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 03 червня 2020 року Сихівським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), вбачається, що заявники є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно із ст. 21 СК України заявниками в цій справі є тільки подружжя особи, які перебувають в офіційно зареєстрованому шлюбі. До суду подається спільна заява подружжя про розірвання шлюбу, до якої має бути доданий письмовий договір про те, з ким проживатимуть діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто проживатиме окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Як роз`яснено у п. 8 постанови Пленуму ВС України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 109 СК подружжя має право подати письмовий договір, в якому передбачити: - з ким з них будуть проживати діти; - яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той із батьків, хто буде проживати окремо; - умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Крім того, подружжя подає до суду договір про розмір аліментів на дитину (дітей). Судам слід перевіряти дотримання нотаріального посвідчення такого договору. У ньому сторони передбачають способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину тим з них, хто проживає окремо від дитини. Сторони передбачають у договорі також порядок, умови та форми (грошова і (або) натуральна) надання утримання одним з батьків.

При розірванні шлюбу за спільною заявою подружжя, яке має дітей, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подачі заяви, якщо її не відкликано хоча б одним із подружжя.

Заявниками додано до заяви договір про визначення місця проживання дітей, умов їх утримання та участі батьків у їх вихованні від 07 травня 2021 року, у якому визначено, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. З даного договору вбачається, що такий нотаріально не посвідчений.

Хоча ст. 109 СК України не визначає обов`язкового нотаріального посвідчення для такого договору, ч. 4 ст. 157 СК України встановлено, що договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини підлягає нотаріальному посвідченню.

Водночас, всупереч вимогам ст. 109 СК України, заявниками не подано до суду копію нотаріально посвідченого договору про розмір аліментів на дітей.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що в задоволенні спільної заява подружжя про розірвання шлюбу слід відмовити, зважаючи на те, що між подружжям не укладено нотаріально посвідчений письмовий договір про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей, а також про розмір аліментів на дітей.

Згідно з ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не передбачене законом.

Керуючись ст.ст. 13, 81, 89, 247, 259, 263-265, 268, 293-294 ЦПК України, ст.ст. 21, 109, 157 СК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні вимог заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мусієвський В.Є.