Житомирський апеляційний суд
Справа №296/5308/16-ц Головуючий у 1-й інст.
Категорія 60 Доповідач Григорусь Н. Й.
У Х В А Л А

09 березня 2021 року м. Житомир

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Григорусь Н.Й.,

суддів Галацевич О.М., Микитюк О.Ю.

секретаря судового засідання Бірюченка Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 296/5308/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Кулініч Руслан Валерійович про визнання спадкового договору недійсним та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Кулініч Руслан Валерійович про визнання права власності на нерухоме майно та виселення,

в с т а н о в и в:

У червні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним спадкового договору.

У вересні 2016 року ОСОБА_1 подав зустрічну позовну заяву до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з вимогами про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 та виселення.

Рішенням Корольовського районного суду міста Житомира від 29 листопада 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Кулініч Р.В., про визнання спадкового договору недійсним та зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Кулініч Р.В. про визнання права власності на нерухоме майно та виселення відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 02 липня 2020 року вказане рішення скасовано в частині відмови у задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на нерухоме майно і ухвалено в цій частині нове судове рішення про задоволення позову. Визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 згідно спадкового договору, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 12 серпня 2011 року та посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Кулінічем Р.В. за № 203. З ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 стягнуто по 431,54 грн судового збору.

09 листопада 2020 року від представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на адресу Житомирського апеляційного суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення. В обґрунтування поданої заяви позивач за зустрічним позовом вказав, що під час розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції ним було заявлено вимогу про відшкодування понесених судових витрат, проте це питання судом вирішено не було. Зазначає, що у разі задоволення апеляційної скарги, понесені витрати необхідно покласти на відповідачів на підставі ст. 141 ЦПК України.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, що відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши заяву, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч. 2 ст. 270 ЦПК України).

Статтею 133 ЦПК України визначено види судових витрат, які складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України визначено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Скасовуючи рішення першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 , та задовольняючи її, Житомирський апеляційний суд постановою від 02 липня 2020 року відповідно до положень ст. 141 ЦПК України поклав судовий збір на відповідачів за зустрічним позовом та стягнув їх на користь позивача за зустрічним позовом.

Відмова у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про виселення відповідачів за зустрічним позовом зі спірної квартири не оскаржувалась.

З огляду на наведене, апеляційним судом при винесенні постанови від 02 липня 2020 року відповідно до положень ст. 141 ЦПК України розподіл судових витрат здійснено, що не позбавило скаржника ОСОБА_8 при незгоді з вказаним розподілом права на оскарження вказаної постанови суду, а тому ці обставини не можуть бути підставою для ухвалення додаткового рішення в розумінні ст. 270 ЦПК України.

За таких обставин заява представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 259, 268, 270, 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Відмовити представнику ОСОБА_1 ОСОБА_2 у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст ухвали складено 09.03.2021