ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1287/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №712/1440/13-ц Категорія: на ухвалу Токова С. Є.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

секретар Торопенко Н.М.

учасники справи:

стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест»;

боржник: ОСОБА_1 ;

виконавець: приватний виконавець Корольов Вадим Вячеславович

особа, яка подає апеляційну скаргу: ОСОБА_1 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 квітня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

15 січня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаною заявою, в обґрунтування якої вказувала, що 03 липня 2018 року приватний виконавець Корольов В.В. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 712/1440/13-ц, дублікат якого був виданий 25 січня 2018 року Соснівським районним судом міста Черкаси.

Ухвала Соснівського районного суду міста Черкаси від 03 березня 2017 року на підставі якої, видано дублікат виконавчого листа та поновлено стягувачу строк на пред`явлення виконавчого документа до виконання була скасована постановою Черкаського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року.

В подальшому, за результатами розгляду заяви стягувача про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання відмовлено.

ОСОБА_1 вказує, що у зв`язку з тим, що Соснівським районним судом м. Черкаси помилково видано стягувачу дублікат виконавчого листа № 712/1440/13-ц, оскільки відповідна ухвала Соснівського районного суду Черкаської області від 03 березня 2017 року у вказаній справі скасована та постановлена нова ухвала від 14 січня 2021 року про відмову у видачі дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку на пред`явлення його до виконання, слід визнати дублікат виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи наведене, заявниця просила суд визнати виконавчий лист № 712/1440/13-ц від 10 червня 2013 року, дублікат якого виданий Соснівським районним судом м. Черкаси, 25 січня 2018 року, таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 квітня 2021 року у задоволенні заяви відмовлено.

Ухвала суду обґрунтована тим, що доводи заявниці про помилкове видання виконавчого листа у зв`язку із тим, що суд при повторному розгляді заяви правонаступника про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання відмовив у задоволенні заяви, є безпідставними виходячи з того, що така ухвала скасована судом апеляційної інстанції, та заява правонаступника задоволена.

Крім того, суд вказав, що при зверненні до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до виконання, заявниця не вказувала на відсутність обов`язку боржника, а матеріали справи не містять відомості про хід виконавчого провадження та розмір виконаних/невиконаних боржником зобов`язань, визначених на підставі заочного рішення суду, оскільки учасники процесу таких відомостей суду не надали.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу та просить скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 квітня 2021 року та задовольнити заяву ОСОБА_1 шляхом визнання виконавчого листа № 712/1440/13-ц таким, що не підлягає виконанню.

В апеляційній скарзі вказує, що ТОВ «ФК «Гефест» здійснило в позасудовому порядку звернення на предмет іпотеки, яким забезпечуються зобов`язання за кредитним договором, та зареєструвало за собою право власності на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 , у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Отже, стягувачем було реалізовано своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору і виходячи з цього він втратив правові підстави на будь-які наступні вимоги погасити заборгованість за цим договором, включаючи в примусовому порядку на підставі виконавчого листа.

Скаржник вважає, що в момент набуття права власності на предмет іпотеки недійсними стали всі існуючі у ТОВ «ФК «Гефест» вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором у ТОВ «ФК «Гефест» вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором на підставі виконавчого листа № 712/1440/13-ц від 10 червня 2013 року, які залишились невиконаними після звернення стягнення на предмет іпотеки.

Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно відмовився при розгляді заяви ОСОБА_1 застосувати до правовідносин сторін вказані норми закону.

Представник ТОВ «ФК «Гефест» - адвокат Остащенко Олеся Миколаївна подала відзив на апеляційну скаргу та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

У відзиві вказує, що рішення суду про стягнення із ОСОБА_1 1 172776,75 грн залишається невиконаним, а заборгованість, яку відступив ПАТ «Дельта Банк» правонаступнику ТОВ «ФК «Гефест», в розмірі 7 018382,74 грн, частково погашена 12 серпня 2020 року за рахунок предмету іпотеки в сумі 820 800 грн.

Зазначає, що заявницею не надано жодних доказів на підтвердження того, що заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 червня 2013 року у даній справі виконане у повному обсязі. Вказує, що відсутність виконання рішення підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 28.01.23021 року.

Заслухавши представника скаржниці ОСОБА_1 адвоката Клюца Сергія Олександровича, який з`явився в судове засідання в режимі відеоконференції, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення із наступних підстав.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказане судове рішення відповідає вказаним вимогам.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 червня 2013 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 1 169 557, 75 грн. та судовий збір 3 219 грн., а всього 1 1727 76,75 грн.

Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкаси від 03 грудня 2013 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду залишено без задоволення.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 13 березня 2014 року заочне рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 10 червня 2013 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 27 серпня 2014 року рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 10 червня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 13 березня 2014 року залишено без змін.

10 серпня 2013 року Соснівським районним судом міста Черкаси видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитом в сумі 1169 557, 75 грн. та судовий збір в сумі 3219,00 грн., а всього 1172776,75 грн.

До відділу ДВС Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві було подано заяву про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа від 10 серпня 2013 року, виданого Соснівським районним судом міста Черкаси про стягнення коштів в сумі 1172776,75 грн.

18 листопада 2015 року головним державним виконавцем Телявським А.М. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 березня 2017 року поновлено ПАТ «Дельта Банк» пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого документа № 712/1440/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» боргу в сумі 1172776,75 грн. Видано ПАТ «Дельта Банк» дублікат вказаного виконавчого листа.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 березня 2017 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкаси від 27 грудня 2019 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» замінено ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Гефест».

Ухвалою суду від 14 січня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕФЕСТ», боржник ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа.

Постановою Черкаського апеляційного суду Черкаської області від 25 березня 2021 року скасовано ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 січня 2021 року; заяву ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Гефест», задоволено; поновлено ТОВ «ФК «Гефест» пропущений строк для предя`влення виконавчого листа Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 серпня 2013 року у справі № 712/1440/13-ц до виконання; видано ТОВ «ФК «Гефест» дублікат вказаного виконавчого листа.

Звертаючись до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, ОСОБА_1 посилалась на те, що дублікат виконавчого листа видано помилково, у зв`язку зі скасуванням ухвали суду першої інстанції від 03 березня 2017 року, на підставі якої було видано вказаний дублікат виконавчого листа, та ухваленням постанови Черкаського апеляційного суду від 14 січня 2021 року. При цьому просила визнати таким, що не підлягає виконанню саме виконавчий лист № 712/1440/13-ц від 10 червня 2013 року, а не його дублікат виданий 25.01.2018 року.

Відповідно до частин 1, 2 статті 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Статтею 129-1 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та ст. 18 ЦПК України передбачено обов`язковість судових рішень.

Зокрема, за змістом вказаних вимог Закону передбачено, що всі судові рішення, які набрали законної сили обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Виконання судового рішення, ухваленого будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина судового розгляду у сенсі ст. 6 вказаної Конвенції. Провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадіями одного провадження (рішення Європейського Суду з прав людини у складі Великої палати «Scordino v.Italy». Таким чином, виконавче провадження не може бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження потрібно розглядати як цілісний процес (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Крутько проти України № 2» від 27 листопада 2008 року).

За таких умов слід діти висновку, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для виконання та в розумінні зазначених вище норм Закону повинно бути виконане з метою забезпечення ефективного та реального захисту прав та інтересів людини.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як вбачається з ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що посилання заявниці ОСОБА_1 на те, що дублікат виконавчого листа було видано помилково, є безпідставними, оскільки постановою Черкаського апеляційного суду від 25 березня 2021 року задоволено заяву стягувача про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видано дублікат виконавчого листа Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 серпня 2013 року у справі № 712/1440/13-ц.

Крім того боржником ОСОБА_1 не надано доказів виконання у повному розмірі рішення суду на підставі виконавчого листа № 2-6739/2010 від 13 грудня 2010 року, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси, який заявниця просить визнати таким, що не підлягає виконанню.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ТОВ «ФК «Гефест» було реалізовано своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору і виходячи з цього він втратив правові підстави на будь-які наступні вимоги погасити заборгованість за цим договором, включаючи в примусовому порядку на підставі виконавчого листа, не можуть бути розглянуті судом апеляційної інстанції, оскільки вказані підстави не були вказані боржником під час подання заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, та не розглядались судом першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до статті 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, оскільки судом першої інстанції постановлено обґрунтовану ухвалу, яка зміні чи скасуванню не підлягає, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 квітня 2021 року без змін.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, визначених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді

Повний текст постанови складений 09 липня 2021 року