Провадження № 2/752/3502/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 липня 2021 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Коротун Т.В.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

встановив:

15.10.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_3 .

Звертаючись до суду з позовом, в обгрунтування заявлених вимог позивачка ОСОБА_1 вказала, що їх з відповідачем ОСОБА_3 шлюб було зареєстровано 28 липня 2017 року. Від шлюбу мають двох спільних дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають разом із нею та знаходяться на її ж утриманні.

Спільне господарство з відповідачем не ведуть, незважаючи на те, що продовжують проживати разом у належному їй на праві власності житловому приміщенні, останній здійснює відносно неї психологічний тиск постійно. З моменту її працевлаштування відповідач перебував на її утриманні, користувався її ж заробітною карткою. З початку вересня 2019 року відповідач, будучи офіційно працевлаштованим, перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Також вказала, що відповідач має борги за кредити, користується послугами ломбардів, куди здає різні речі, які вона потім змушена викупати. Останнім часом психологічний тиск з боку чоловіка посилився та почастішав. Подальше їх спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим. Заходи примирення будуть суперечити її інтересам. Просила шлюб розірвати.

Провадження у справі відкрито 02 березня 2021 року з призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 17.06.2021 року судом було надано відповідачу можливість подати відзив на позов.

У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. Позивачка також вказала суду, що відповідач неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності з підстав вчинення психологічного та фізичного насильства в сім`ї. З липня 2020 року вони не підтримують подружніх стосунків, з вересня цього ж року не ведуть спільного господарства. У березні 2021 року змінила замки в квартирі, з цього ж часу проживають окремо. 11 травня 2021 року судом було ухвалено рішення про видачу обмежувального припису, яким заборонено відповідачу з`являтися в житлових приміщеннях де вона проживає або перебуває з дітьми, наближатися до неї та дітей, спілкуватися з ними, розшуковувати їх протягом шести місяців. Також вказала суду, що за її заявою Голосіївіським УП ГУ НП у місті Києві внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо вчинення відповідачем розпусних дій відносно малолітньої дочки ОСОБА_4 . Стверджувала про неможливість збереження їх з відповідачем шлюбу, їх подальше перебування у шлюбі буде суперечити інтересам їх спільних малолітніх дітей та її інтересам.

Відповідач ОСОБА_3 заперечив щодо розірвання його з позивачкою ОСОБА_1 шлюбу. Стверджував, що його дружина має проблеми зі вживанням алкогольних напоїв, він у свою чергу вживає заходи щодо її лікування та надіється на позитивний результат і як наслідок збереження їх шлюбу. ОСОБА_1 спілкується з ним, однак наполягає на розірванні їх шлюбу, тільки під впливом її батька та адвоката, котрий надає їй правничу допомогу.

У той же час відповідач визнав, що він притягувався до адміністративної відповідальності з приводу психологічного та фізичного насильства вчиненого ним у сім`ї та видачу судом обмежувального припису відносно нього щодо обмежень у спілкуванні з дружиною та дітьми, який ним оскаржено в апеляціному порядку. Також заперечив наявність підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо вчинення ним розпусних дій відносно дочки. Стверджував,що зазначені справи були сфабриковані, він має намір зберегти сім`ю. Підтвердив, що за його позовною заявою судом вирішується спір про його примусове вселення до квартири, котра є власністю його дружини та її батька, оскільки останні протиправно позбавили його можливості проживати в квартирі, іншого житла в місті Києві у нього не має.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебувають в офіційно зареєстрованому шлюбі з 28 липня 2017 року. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

15.10.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання їх з ОСОБА_3 шлюбу з тих підстав, що чоловік чинить відносно неї психологічне насильство, що стало причиною припинення ведення спільного господасрства.

Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини що мають істотне значення.

Під час судового розгляду позивачка , додатково повідомила суду, що між нею та відповідачем припинені подружні стосунки та спільне проживання, стверджувала про недоцільність збереження їх з відповідачем шлюбу в інтересах їх малолітніх дітей, а також в її інтересах.

На підтвердження обставин щодо недоцільності збереження шлюбу сторін позивачкою надано суду копії судових рішень на підтвердження вчиненя відповідачем психологічного та фізичного насильства в сім`ї, а також видачу обмежувального припису.

Судом також досліджено докази, якими спростовується твердження відповідача щодо алкогольної залежності позивачки ОСОБА_1 .

На думку суду, встановлені за результатами судового розгляду обставини є підтвердженням того, що заходи збереження шлюбу сторін, передбачені статтею 111 СК України не можуть бути застосовані при вирішенні заявленого спору.

Суд прийшов до переконання, що збереження сім`ї сторін у справі буде суперечити інтересам їх спільних малолітніх дітей та позивачки.

Обставини, за яких суд дійшов висновку про неможливість збереження шлюбу сторін у справі є істотними, стосуються інтересів малолітніх дітей та позивачки.

З огляду на викладене, суд вважає встановленим, що за зазначених вище обставин подальше збереження сім?ї сторін у справі не є можливим, щлюб сторін у справі має бути розірваний, у зв`язку з чим позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Судові витрати щодо позовних вимог про розірвання шлюбу віднести на рахунок позивачки, оскільки остання не просила їх відшкодуватики за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 104,110,111,112 СК України, ст.ст. 4,6,23,27,76,141,259,263 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , зареєстрований 28 липня 2017 року Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №756 - розірвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано , набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя К.Г. Плахотнюк