Справа № 487/1903/21
Провадження № 2/487/1635/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

13.07.2021 року м.Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: Заводський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді Притуляк І.О., за участю секретаря судового засідання Янковець Г.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщені суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Універсальна товарна біржа «Сова» про визнання договору купівлі-продажу дійсним

ВСТАНОВИВ:

23.03.2021 року представник позивача адвокат Мотельчук Ю.І. звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між позивачем, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зареєстрований на УТБ «Варіант-плюс» (після перейменування УТБ «Сова») 12.11.2001 року за реєстровим номером 33 дійсним.

Ухвалою суду від 13.05.2021 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача надала до суду заяву, якою просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в призначене судове засідання не з`явились, про час та дату судового засідання повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений, причини неявки суду не повідомив.

З відома представника позивача суд постановив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Судом розгляд справи було проведено за відсутності відповідачів та представника третьої особи, на підставі наявних у матеріалах справи доказах.

Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 12.11.2001 між ОСОБА_1 , ОСОБА_5 з однієї сторони та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з іншої сторони, був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , який зареєстрований на Універсальній товарній біржі «Варіант-Плюс» за №33 та в подальшому зареєстрований в КП ММБТІ 14.12.2001 за №20007.

Відповідно до Інформаційної довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, УТБ «Варіант-Плюс» змінила назву на УТБ « ОСОБА_6 ».

На теперішній час позивач не має можливості розпорядитися своїм майном, оскільки договір купівлі-продажу від 12.11.2001 нотаріально не посвідчений, а відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення договору.

За змістом ст. ст.57,58 Конституції України,ст. 5 ЦК України, до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Положеннями п. 4 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, що набрав чинності з 01 січня 2004 року, визначено, що цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності.

Враховуючи, що спірні правовідносини виникли у листопаді 2001 року, для їх врегулювання слід застосовувати норми ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Приписами ст. 224 ЦК УРСР встановлено, що за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ст. 225 ЦК УРСР, право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові.

За змістом ч. 1ст. 227 ЦК УРСР, чинного на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу квартири повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу).

Статтею 47 ЦК УРСР була передбачена обов`язковість нотаріальної форми угоди і наслідки недотримання такої форми.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною.

При цьому, вказана норма може застосовуватись лише за наявності таких необхідних умов: одна зі сторін має повністю або частково виконати угоду; інша сторона має ухилятись від нотаріального оформлення угоди; має існувати вимога сторони, яка виконала свої обов`язки. Відсутність хоча б однієї з цих умов унеможливлює визнання договору купівлі-продажу житла з недотриманням нотаріальної форми дійсним.

Разом з тим, згідно із ч. 2ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

На час укладання договору купівлі-продажу квартири сторони цього договору ухилились від його нотаріального посвідчення, а на даний час визнання такого договору дійсним можливе лише в судовому порядку.

Позивач вказує, що після укладання договору сторонами були виконані умови договору, претензій один до одного сторони не мають, про що надав відповідну розписку, складену відповідачами 12.11.2001 року.

За таких обставин, оскільки на момент укладення договору сторони керувались положеннями спеціального законодавства щодо укладення договорів на товарній біржі, під час оформлення договору купівлі-продажу сторони були ознайомлені з його умовами, ніяких претензій з питання оформлення договору не виникало; договір було укладено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства, за спільною згодою сторін та на прийнятних для сторін умовах, умови договору сторонами повністю виконано, право власності позивача на придбане нерухоме майно зареєстроване відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення, зокрема з дотриманням вимог Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.98 року № 121, суд приходить до висновку, що позивач на законних підставах набув право власності на придбане майно, але не має можливості розпоряджатися ним на власний розсуд з причин, що не залежать від нього, а тому позов про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.10,18,23,76,279,258,259,263-265,280,352,354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 , ОСОБА_5 з однієї сторони та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з іншої сторони, зареєстрований на Універсальній товарній біржі «Варіант-Плюс» за № 33 та в подальшому зареєстрований в КП ММБТІ 14.12.2001 за № 20007 - дійсним.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Заводський районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 місце реєстрації АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідачі: ОСОБА_2 місце реєстрації АДРЕСА_3 , РНОКПП не відомий.

ОСОБА_3 місце реєстрації АДРЕСА_3 , РНОКПП не відомий.

ОСОБА_4 місце реєстрації АДРЕСА_3 , РНОКПП не відомий.

Третя особа Універсальна товарна біржа «Сова» місцезнаходження Бузький бульвар, 1-а кв.56 м.Миколаїв.

Головуючий суддя: І.О. Притуляк