Провадження № 6/554/36/2021
У Х В А Л А

іменем України

16 червня 2021 року м.Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі головуючого судді Гальонкіної Ю.С., за участю секретаря судового засідання Кононенко А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві заяву ОСОБА_1 про зняття арешту та скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И В:

До Октябрського районного суду м.Полтави звернувся боржник ОСОБА_1 із заявою, в якій просить про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України та зняття арешту на все рухоме й нерухоме майно. Заява мотивована тим, що у провадженні Октябрського районного суду м.Полтави знаходилась справа №2-11447/10 за позовом ЗАТ «ПриватБанк». Зазначає, що предметом спору на даний час є накладення арешту на все рухоме й нерухоме майно та тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, оскільки відповідачем а сьогоднішній день вже погашено заборгованість перед ЗАТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується довідкою. У зв`язку з викладеним, звернувся до суду та просить задовольнити подану заяву.

В судове засідання учасники процесу не з`явились, про розгляд справи повідомлялись в установленому порядку.

Від представника заявника на адресу суду надійшла заява про розгляд без участі, в якій заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі.

Причини неявки інших учасників суду невідомі.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути заяву за вказаної явки учасників справи, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, перевіривши викладені в заяві доводи, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає, що подана заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.ст.4,5 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи охоронюваних законом інтересів, у спосіб, визначений законами України.

За ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.9 ч.2 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України (ст.18 ЦПК України ).

Звертаючись до суду з заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, а також зняття арешту боржник повинен довести факт зміни обставин, які стали підставою для застосування до нього відповідного заходу.

Установлено, що в провадженні Октябрського районного суду м.Полтави перебувала справа №2-2735/11 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокапітал 3000», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

12 жовтня 2010 року ухвалою суду обмежено ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Ленінським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області від 14.01.2002 року) у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань.

12 жовтня 2010 року ухвалою суду накладено арешт на рухоме та нерухоме майно в межах заявлених позовних вимог 14882,94 грн.; заборонено ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії по відчуженню вищезазначеного майна.

Заочним рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 12 січня 2011 року позов задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору в розмірі 14882,94 грн.; вирішено питання щодо судових витрат по справі.

Як вбачається з представленої заявником копії листа Подільського відділу державної виконавчої служби міста Полтава ГТУЮ у Полтавській області №7212 від 27 березня 2019 року, на примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №22492138 з примусового виконання ухвали 2-11447/10, виданої 12.10.2010 року Октябрським районним судом м.Полтави про накладення арешту на все рухоме й нерухоме майно боржника ОСОБА_1 в межах суми заявлених позовних вимог - 14882,94 грн. (стягувач ПАТ «ПриватБанк»).

10 листопада 2010 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника №22492138 та зареєстровано заборону на його відчуження згідно ухвали 2-11447/10, виданої Октябрським районним судом м.Полтави, про накладення арешту на все рухоме й нерухоме майно боржника в межах суми заявлених позовних вимог.

11 листопада 2010 року виконавче провадження №22492138 завершене на підставі п.8 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (в старій редакції).

Також повідомлено, що у відділі на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження №23332608 з примусового виконання виконавчого листа №2-140/09, виданого 22.03.2010 року Ленінським районним судом м.Полтави, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в сумі 9769,30 грн. (постанова про відкриття виконавчого провадження від 20.12.2010 року).

20 вересня 2011 року виконавче провадження №23332608 завершене на підставі п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (в старій редакції).

Виконавче провадження - завершальна стадія судового провадження. Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини рішень Конституційного Суду України від 25.04.2012 року №11-рп/2012 ).

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, право на суд, захищене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі Горнсбі проти Греції від 19 березня 1997 року).

Щодо твердження заявника про виконання ним судового рішення суд зазначає про таке.

Пунктом 1 ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» на боржника покладено ряд обов`язків, зокрема: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Однак, заявником до заяви не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ним вжито всіх можливих дієвих заходів для погашення наявної заборгованості.

Так, в судовому засіданні встановлено та вбачається з матеріалів судової справи №2-2735/11, що заборгованість ОСОБА_1 виникла за кредитним договором №б/н від 24 липня 2008 року.

Разом із тим, до заяви долучено копію довідки АТ КБ «ПриватБанк» №СК3В1МSNJSIQKN15 від 10 січня 2020 року про відсутність заборгованості по кредитному договору за номером PLXRRX01121755 від 22 червня 2007 року (дата закриття кредита 28.07.2008 року), з якої неможливо зробити висновок про тотожність відповідних договорів, а також встановити факт відсутності заборгованості саме по даній справі. Інших належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин зявником не надано.

Тобто, заявником ОСОБА_1 не доведено, що зобов`язання, яке покладено на нього, як боржника, судовим рішенням було ним виконано належним чином. Доказів того, що останній погасив заборгованість, яку стягнуто за судовим рішенням по справі №2-2735/11, зокрема, по кредитному договору від 24.07.2008 року, укладеному з ПАТ КБ «Приватбанк», матеріали поданої заяви не містять.

Відтак, у даному випадку правові підстави для скасування вжитих судом заходів з наведених у заяві мотивів немає, а тому в задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження особи у праві виїзду за межі України та зняття арешту потрібно відмовити.

Керуючись ст.ст.129, 129-1 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.260, 353 ЦПК, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволені заяви ОСОБА_1 про зняття арешту та скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м.Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.С. Гальонкіна