Ухвала

22 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 644/6431/17

провадження № 61-36977св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчка М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ніка-2016», Товариство з обмеженою відповідальністю «АРМА ФАКТОРИНГ»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова

від 01 березня 2018 року та постанову апеляційного суду Харківської області

від 20 квітня 2018 року,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка-2016», Товариства з обмеженою відповідальністю «АРМА ФАКТОРИНГ» про визнання недійсним договору відступлення права вимоги

від 28 квітня 2016 року № 280416, укладеного між відповідачами, в частині відступлення права вимоги за кредитними договорами від 29 серпня 2007 року

№ 014/07/1-967-07, від 07 лютого 2008 року № 010/-2/07-01-0101-08 та від 19 червня 2018 року № 010-2/07-01-0513-08.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанції

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 14 березня

2018 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Харківської області

від 20 квітня 2018 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Аргументи учасників справи

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 14 березня 2018 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 20 квітня 2018 року, у якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильність застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У жовтні 2018 року представник ТОВ «Ніка-2016» подав до суду відзив на касаційну скаргу, у якому просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржені рішення залишити без змін.

Короткий зміст ухвал суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 27 червня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2020 року на розгляд Великої Палати Верховного Суду передано справу № 346/1305/19 (провадження № 14-181цс20). Зазначена ухвала мотивована тим, що у практиці Верховного Суду України та Верховного Суду висловлювалися різні, зокрема взаємовиключні, підходи до застосування конструкції недійсності правочину з відступлення права вимоги за кредитним договором:

1) за допомогою конструкції «віртуальної» нікчемності, не визнаючи правочин про відступлення права вимоги недійсним, суд не застосовував умови цього правочину для регулювання відносин сторін (постанови Верховного Суду України від 2 вересня 2015 року у справі № 6-667цс15 і від 15 квітня 2015 року у справі № 6-59цс15; постанова Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі

№ 465/646/11 (провадження № 14-222цс18));

2) суд вважав, що правочин про відступлення права вимоги є правомірним (стаття 204 ЦК України) і без визнання його недійсним породжує відповідні юридичні наслідки (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2019 року у справі

№ 916/2286/16 (провадження № 12-199гс19); постанова Верховного Суду в складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 січня 2020 року у справі

№ 916/2286/16);

3) оскільки правочин про відступлення права вимоги за кредитним договором фізичній особі суперечить частині третій статті 512 і статті 1054 ЦК України, суд визнавав цей правочин недійсним (постанова Великої Палати Верховного Суду

від 10 листопада 2020 року у справі № 638/22396/14-ц (провадження № 14-16цс20));

у зв`язку з чим необхідно відступити від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у раніше ухвалених судових рішеннях Верховного Суду України (постанови від 2 вересня 2015 року у справі № 6-667цс15 і від 15 квітня 2015 року у справі № 6-59цс15) та Великої Палати Верховного Суду (постанова від 31 жовтня 2018 року у справі № 465/646/11 (провадження

№ 14-222цс18)). Сформульовані у цих рішеннях висновки не відповідають поняттю нікчемного правочину, закріпленому у ЦК України, а ні у цьому кодексі, ні в іншому законі немає вказівки на нікчемність правочину про відступлення права вимоги за кредитним договором фізичній особі;

з огляду на наявність взаємовиключних підходів суду касаційної інстанції до застосування норм права у спорах щодо відступлення права вимоги за кредитними договорами фізичній особі, у справі є виключна правова проблема, вирішення якої необхідне для забезпечення розумної передбачуваності судових рішень і для формування єдиної правозастосовної практики.

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Однією із підстав недійсності договору про відступлення прав вимоги від 28 квітня 2016 року № 280416 позивач зазначав те, що ТОВ «Ніка-2016» не є банком чи фінансовою установою, товариство не внесене до Державного реєстру фінансових установ, у зв`язку з чим воно не могло набути прав вимоги за вказаним договором.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 17 грудня 2020 року прийнято для продовження розгляду справу № 346/1305/19 (провадження № 14-181цс20).

Оскільки правовідносини у справі, що переглядається, та в справі № 346/1305/19 є подібними, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 644/6431/17.

Керуючись статтями 252, 253, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 644/6431/17 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 346/1305/19 (провадження № 14-181цс20).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

В. І. Крат