Провадження № 2/742/93/21
Єдиний унікальний № 742/2043/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Циганка М.О., за участю секретаря судового засідання Харченко Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» в особі відокремленого підрозділу Прилуцький район електричних мереж АТ «Чернігівобленерго» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію,-

встановив:

Позивач АТ «Чернігівобленерго» в особі відокремленого підрозділу Прилуцький район електричних мереж АТ «Чернігівобленерго» звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 8907,42 грн, посилаючись на те, що Прилуцьким РЕМ ПАТ «Чернігівобленерго» здійснювалося постачання електроенергії за адресою: АДРЕСА_1 , згідно відкритого особового рахунку № НОМЕР_1 для здійснення розрахунків за спожиту електроенергію. Відповідачі договір про користування електричною енергією на своє ім`я не уклали, проте електроенергія до вказаного об`єкту була підключена і здійснювалося постачання електроенергії, і відповідно відповідачі зобов`язані оплачувати спожиту електричну енергію, однак споживачами оплата проводилася не своєчасно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим за ними утворилася вказана заборгованість, яку просить стягнути позивач разом із судовими витратами у розмірі 2102 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте згідно його заяви про уточнення позовних вимог, у зв`язку зі смертю 04 жовтня 2020 року відповідача ОСОБА_2 , просить суд стягнути заборгованість та судовий збір з відповідача ОСОБА_1 , розглядати справу без участі їх представника.

Відповідач в судове засідання не з`явився, проте попередньо надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, просить врахувати його тяжке матеріальне становище, а також те, що він особисто договору з Чернігівобленерго не укладав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що відокремлений підрозділ Прилуцький район електричних мереж є структурною одиницею ПАТ «Чернігівобленерго»(згідно рішення загальних зборів від 16.04.2019 змінено найменування на АТ «Чернігівобленерго»), та постачає електричну енергію від імені АТ «Чернігівобленерго».

Згідно довідки комітету самоорганізації населення №1 Центрального мікрорайону №2255 від 02.06.2020 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . ОСОБА_4 помер (а.с.8).

Згідно акту технічної перевірки №128729 Прилуцького РЕМ від 24 січня 2018 року вбачається, що 24.01.2018 під час проведення технічної перевірки засобів обліку за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками Прилуцького РЕМ було зафіксовано показник 004624. Врахочуючи, що попередні покази лічильника споживачем не передавалися належним чином та суттєво відрізнялися від показів фактично спожитої електричної енергії, за результатами знятих фактичних показів використаної електричної енергії була нарахована вищевказана заборгованість(а.с.7).

У зв`язку з виниклою заборгованістю за спожиту електроенергію 21 червня 2018 року Прилуцьким РЕМ абонента ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , було відключено від мережі електропостачання(а.с. 9).

Як вбачається з обігової відомості по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованість за спожиту електроенергію становить 8907,42 грн. Також вбачається наявність помісячних показників лічильника за період з лютого 2017 по березень 2018 року, при цьому підтверджується часткова сплата відповідачем коштів за спожиту електричну енергію (а.с. 4-5).

Положеннями ст..ст.67,68 ЖК України визначено, що наймачі (власники) квартир зобов`язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Відповідно до ч.2 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Виконавцем комунальних послуг з постачання та розподілу електричної енергії є електропостачальник або інший суб`єкт визначений законом.

Споживачем електроенергії є особа, або як мешканець квартири, до якої цю енергію постачає електропостачальна організація, або як її власник. Між постачальником та споживачем діють зобов`язальні правовідносини про постачання та користування електричною енергією, згідно якого електропостачальник бере на себе зобов`язання постачати споживачеві електричну енергію, а споживач зобов`язується оплачувати фактично спожиту електричну енергію.

Відносини між громадянами та електропостачальниками відповідно до п.1 регулюють Правила користування електричною енергією для населення, затвержені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357 (які діяли на час виникнення спірних правовідносин)(далі - ПКЕЕН). Ці правила є обов`язковими для виконання всіма споживачами і електропостачальниками незалежно від форм власності.

Всупереч вимогам ПКЕЕН, відповідач ОСОБА_1 після смерті свого батька ОСОБА_4 , договір про користування електричноюж енергією, як правонаступник на своє ім`я не укладав, проте електроенергія до вказаного об`єкту була підключена, здійснювалося постачання електроенергії та проводилися розрахунки за спожиту електроенергію, тобто фактично договірні віднос ини з електропостанння існували.

Відповаідно до ст..7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укладати договори рпо наджання житлово-комунальних у порядку та випадках, визначених законом.

Згідно ч.5 ст.13 Закону, відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеній у постанові від 30.10.2013 по справі №6-59цс13, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідно достатті 526 ЦК Українизобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідност. 12 ЦПК України, обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ч. 1ст. 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

При цьому, відповідно до ч. 1ст. 76 цього Кодексу, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК).

Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності суд вважає, що позивачем доведено факт виникнення у відповідача ОСОБА_1 заборгованості за спожиту ним електричну енергію. Відповідач порушив вимоги Правил користування електричною енергією для населення, затвердженихпостановою КМУ № 1357 від 26.07.1999 року.

Доводи відповідача в частині того, що він не мав жодних правовідносин з позивачем не заслуговують на увагу, оскільки електроенергія до вказаного об`єкту була підключена, здійснювалося постачання електроенергії та проводилися розрахунки за спожиту електроенергію, тобто фактично договірні відносини з електропостанння існували. А відсутність договору сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг. Крім цього, відповідач, будучи зареєстрованим за даною адресою, не звертався до позивача з заявою про відмову від користування елекричною енергією. Більш того, відповідач частково проводив оплату послуг АТ «Чернігівобленерго», що підтверджує факт визнання споживання вказаних послуг. У зв`язку з чим необхідно стягнути з відповідача на користь АТ «Чернігівобленерго» заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 8907,42 грн..

На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає, оскільки позов задоволено, судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідача на користь позивача у сумі 2102 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючого ст.ст.2, 12, 13, 81, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354-355, п.9, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Уточнений позов Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» в особі відокремленого підрозділу Прилуцький район електричних мереж АТ «Чернігівобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , на користь АТ «Чернігівобленерго» заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 8907 грн.(вісім тисяч дев`ятсот сім) 42 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , на користь АТ «Чернігівобленерго» 2102 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя М.О. Циганко