Справа № 454/712/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

06 липня 2021 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л. Ю. ,

за участю секретаря Кочмар Н.-Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом адвоката Герман Михайла Богдановича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд та просить стягнути з відповідача на його користь 660 800грн. та судові витрати.

Свої вимоги мотивує наступним.

18.08.2015р. він надав відповідачці позику у сумі 3000 доларів США, зі строком повернення до 01.01.2016р. року, про що було укладено договір позики. При неповерненні боргу в зазначений термін відповідачка зобов`язувалась виплатити позикодавцю пеню у розмірі 20% за кожен місяць протермінування.

Крім цього, 18.08.2015р. він вдруге надав відповідачці позику у сумі 2000 доларів США, зі строком повернення до 01.01.2016р. року, про що була складена розписка.

Однак, відповідачка у визначений строк та станом на день звернення до суду з даним позовом грошових коштів йому не повернула.

Представник позивача надав суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує та просить розгляд справи проводити у його та позивача відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечив.

Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання, повторно, не з`явилася, причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності та відзиву на позов суду не подала.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення у справі.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

З дослідженої в судовому засіданні розписки установлено, що ОСОБА_2 позичила 18.08.2015 року у ОСОБА_1 гроші в сумі 2300 доларів США.

Також, згідно договору позики укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 18.08.2015р. встановлено, що ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 3000 доларів США з кінцевим терміном погашення до 01.01.2016р.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку).

Ч.2 ст.509 ЦК України встановлено, що зобов`язання виникають з підстав встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Як передбачено ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно до ч.2 ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

За змістом ч.2 ст.1051 ЦК України при укладенні договору позики в письмовій формі (крім випадків укладення його під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини) безгрошовість такого договору не може ґрунтуватись на свідченнях свідків, а може бути підтверджена лише належними та допустимими доказами.

Факт передачі грошей підтверджений розпискою та договором позики.

Таким чином, факт написання розписки про отримання грошей та договором позики є доказом отримання грошей позичальником від позикодавця.

Таким чином, судом встановлено істотне порушення умов договору зі сторони ОСОБА_2 та відповідно позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

В той же час, виходячи зі змісту статей 546, 548, 549 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися відповідно до вимог закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі порушення зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України).

У разі, якщо розмір неустойки перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд може його зменшити (частина третя статті 551 ЦК України).

Положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 цього Кодексу щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 12 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

При цьому положеннями статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення.

Крім того, положення ст.ст.13, 129 Конституції України гарантують однаковий захист державою всіх учасників цивільних правовідносин, забезпечують їх рівність перед законом та судом. Відповідно, учасників цивільних правовідносин наділено рівними правами вільно та безперешкодно реалізовувати права та отримувати реальну можливість їх захисту у випадку порушення.

В даному випадку позивачем нараховано пеню в розмірі 520 800грн., що значно перевищує заборгованість за основною сумою боргу.

Таким чином, внаслідок стягнення заборгованості, в тому числі і пені, розмір якої значно перевищує суми заборгованості за основною сумою боргу, будуть порушені права відповідача, оскільки вона є пенсіонеркою, а тому суд, дійшов висновку про необхідність застосування до спірних правовідносин положення частини третьої статті 551 ЦК України та зменшення розміру пені до 84 000грн., буде відповідати інтересам обох сторін.

З огляду на зазначене, позов підлягає до часткового задоволення, зокрема в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом та пені в сумі 84 000грн.

Також, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 140 000 (сто сорок тисяч) грн. боргу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 84 000 (вісімдесят чотири тисячі) грн. пені.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6608 (шість тисяч шістсот вісім) грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто за заявою відповідача, поданою до Сокальського районного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення десяти днів з дня отримання його копії.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий: Л. Ю. Фарина