Провадження 2-о/522/51/21
РІШЕННЯ

Іменем України

25 лютого 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Лисенко А.О.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Одеська міська рада, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До суду 20.12.2018 року надійшла заява ОСОБА_3 , заінтересована особа: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 19.10.1977 року по 03.06.2015 року.

Вказана заява мотивована тим, що вона, ОСОБА_3 , перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , який у 1977 році було розірвано. Проте, шлюбні відносини припинені не були, подружжя мало спільний побут та господарство, мали взаємні права та обов`язки. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, після його смерті залишилася спадщина, , яка складається із 4/15 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 є його онуки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (спадкування по праву представлення), а спадкоємцем четвертої черги є вона, ОСОБА_3 . Онуки померлого ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відмовилися від прийняття спадщини на користь бабусі ОСОБА_3 . Однак, під час оформлення документів для отримання спадщини, нотаріусом було встановлено, що померлий ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не перебували у зареєстрованому шлюбі та рекомендовано їй звернутися до суду.

Ухвалою суду від 27.12.2018 року відмовлено у відкритті провадження у справі окремого провадження за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

У подальшому, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис про смерть №3197 від 16.03.2019 року (а.с.61, т.1).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.03.2020 року було залучено до участі у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в якості правонаступника ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Постановою Одеського апеляційного суду від 17.03.2020 року ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 27.12.2018 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Цивільна справа надійшла на адресу суду 24.03.2020р. та була отримана суддею 30.03.2020 р..

Ухвалою суду від 31.03.2020 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду в судовому засіданні 25.05.2020 року.

До суду 25.05.2020 року надійшла уточнена заява від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.207-211, т.1), згідно якої просили встановити факт проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 19 жовтня 1977 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 25.05.2020 року було вирішено питання про витребування доказів, а саме з Шостої одеської державної нотаріальної контори копії спадкової справи №522/2015 до майна ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Розгляд справи відкладено на 13.07.2020 року.

Матеріали спадкової справи були надані до суду 15.06.2020 року (а.с.1-27, т.2).

У судовому засіданні 13.07.2020 року суд протокольно задовольнив клопотання представника заявника та залучив в якості правонаступників померлої ОСОБА_3 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , також в якості зацікавленої особи залучив Одеську міську раду. Також суд протокольно задовольнив клопотання представника про виклик та допит свідків.

Розгляд справи відкладено на 05.10.2020 року.

Через неявку сторін, розгляд справи 05.10.2020 року був відкладений на 04.11.2020 року.

У судовому засіданні 04.11.2020 року був присутній представник заявників адв. ОСОБА_5 , який подану заяву підтримав та просив задовольнити. Посилався на те, що без встановлення даного факту заявники не можуть оформити спадщину після ОСОБА_3 .. Вказував, що після смерті ОСОБА_4 заявники відмовились від спадщини на користь ОСОБА_3 , проте остання не змогла оформити спадщину у зв`язку з тим, що не було підтверджено родинні відносини. Посилався на те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 хоча і розірвали шлюб в 1977 році, проте було лише формально та насправді шлюбні відносини припиненні не були та вони проживали у подальшому спільно, були пов`язані спільним побутом та господарством, мали взаємні права та обов`язки. Наполягав на виклику та допиті свідків.

По справі було оголошено перерву до 25.02.2021 року.

У судове засідання 25.02.2021 року з`явились: заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , представник заявників ОСОБА_6 , які подану заяву підтримали та просили задовольнити.

Надали свої пояснення як свідки: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ..

Представник Одеської міської ради у судове засідання не з`явився, був сповіщений про час та місце розгляду справи належним чином.

Суд за згодою присутніх сторін, з урахуванням ч.1 ст. 223 ЦПК України, ухвалив слухати справу за відсутності представника зацікавленої особи, сповіщеного належним чином.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи, вислухавши свідків, приходить до висновку, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Із матеріалів справи вбачається, що 19.10.1977 року було розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

У подружжя ОСОБА_3 та померлого чоловіка - ОСОБА_4 було двоє дітей.

Син - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відповідно до Свідоцтва про народження від 10.05.2006 року та Витягу № 4 від 17.07.2015 року. ІНФОРМАЦІЯ_7 , у ОСОБА_9 та його дружини народився син - ОСОБА_1 , відповідно до Свідоцтва про народження від 02.10.1993 року. ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , відповідно до Свідоцтва про смерть від 17.07.2015 року.

Дочка - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , відповідно до Свідоцтва про народження від 23.04.1987 року. Згідно Свідоцтва про реєстрацію шлюбу від 26.04.1991 року, ОСОБА_10 вийшла заміж за ОСОБА_11 та отримала прізвище - ОСОБА_12 . У подружжя ІНФОРМАЦІЯ_10 народився син - ОСОБА_2 , відповідно до Свідоцтва про народження від 22.07.1992 року.

ОСОБА_12 померла ІНФОРМАЦІЯ_11 відповідно до Свідоцтва про смерть від 12.02.2010 року.

Після смерті ОСОБА_12 була відкрита спадкова справа на належну їй 1/5 частку квартири, яку прийняли спадкоємці першої черги ОСОБА_3 (мати), ОСОБА_2 (син) та ОСОБА_4 (батько).

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину від 31.07.2018 року №784, ОСОБА_2 успадкував 1/15 частку спірної квартири. Відповідно до Витягу № 132695914 від 31.07.2018 року за ОСОБА_2 було зареєстровано 1/15 частку квартири.

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину від 31.07.2018 року №783, ОСОБА_3 успадкувала 1/15 частку спірної квартири. Відповідно до Витягу №132695633 від 31.07.2018 року за ОСОБА_3 було зареєстровано 1/15 частку квартири.

ОСОБА_4 не встиг отримати свідоцтво, оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до Свідоцтва про смерть від 03.06.2015 року.

Таким чином, на момент смерті ОСОБА_4 спірна квартира належала на праві спільної часткової власності - ОСОБА_3 (4/15), ОСОБА_1 (1/5), ОСОБА_2 (4/15) та ОСОБА_4 (1/5 частка відповідно до Свідоцтва про право власності від 22.07.2008 року та 1/15 частка після смерті дочки ОСОБА_12 , яку він не встиг оформити документально, всього - 4/15).

Відповідно до Листа від 01.08.2018 року та Витягу № 42241904 від 25.11.2015 року, після смерті ОСОБА_4 була заведена спадкова справа №522/2015 року.

Згідно витребуваної судом спадкової справи до майна померлого ОСОБА_4 , спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 є його онуки (спадкування по праву представлення) - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , спадкоємицею четвертої черги була його громадянська дружина - ОСОБА_3 ..

Онуки померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , відмовилися від прийняття спадщини на користь бабусі - ОСОБА_3 , відповідно до Заяви від 27.11.2015 року № 1191 та Заяви від 27.11.2015 року № 1190.

Однак, під час оформлення документів для отримання спадщини ОСОБА_3 , нотаріусом було встановлено, що офіційно, померлий ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_3 не перебували у шлюбу.

Листом державного нотаріуса Шостої одеської державної нотаріальної контори від 01.08.2018 року було рекомендовано ОСОБА_3 звернутися до суду, з метою встановлення факту проживання однією сім`єю із померлим чоловіком. На підставі рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю, ОСОБА_3 матиме можливість отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті свого чоловіка.

У зв`язку з викладеним, ОСОБА_3 20.12.2018 року подала до суду відповідну заяву про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 19.10.1977 року по ІНФОРМАЦІЯ_12 .

Проте, дана заява по суті не була розглянута, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 16.03.2019р. (актовий запис №3197).

Із заявами про прийняття спадщини після померлої бабусі ОСОБА_3 11 червня 2019 року звернулись ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 11.07.2019 року було заведено спадкову справу №11-2019 (т.1, а.с.87- 190).

25 вересня 2109 року приватним нотаріусом ОМНО Горецькою В.М. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 успадкували у рівних частках (по 1/2) 4/15 часток квартири АДРЕСА_2 , які належали спадкодавцю ОСОБА_3 (а.с.186).

Таким чином, на сьогоднішній день ОСОБА_1 є власником 5/15 квартири, ОСОБА_2 власником 6/15 квартири.

Залишилась «недооформленою» частка у розмірі 4/15 квартири, яка належала померлому діду ОСОБА_4 , від якої відмовились онуки на користь бабки ОСОБА_3 , але остання так і не оформила її у зв`язку із відсутністю підтвердження факту проживання однією сім`єю з дідом.

Іншим шляхом, ніж звернення до суду з даною заявою про встановлення родинних відносин, заявники вирішити спірне питання не можуть.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 та 5 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справу про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного Кодексу України.

Згідно Довідки від 07.07.2018 року, у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , проживають та зареєстровані 4 особи - ОСОБА_4 (без реєстрації, помер ІНФОРМАЦІЯ_12 ), ОСОБА_13 (дружина ОСОБА_1 ), ОСОБА_3 (зареєстрована з 13.06.1973 року), ОСОБА_1 (онук зареєстрований з 28.11.2007 року), ОСОБА_14 (онук зареєстрований з 04.09.1996 року).

Відповідно до Довідки від 30.07.2018 року, померлий ОСОБА_4 був зареєстрований та проживав у спірній квартирі з 13.06.1973 року по дату смерті - ІНФОРМАЦІЯ_12 .

Згідно пояснень свідка ОСОБА_8 , остання була знайома як з ОСОБА_3 , так і її померлим чоловіком ОСОБА_4 . Свідок навчалась в одному класі з донькою подружжя ОСОБА_12 , також була знайома з їх сином ОСОБА_15 та онуками заявниками по даній справі. Зазначила, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 створили сім`ю в 1976 році та проте, що вони розірвали шлюб свідку стало відомо лише в 2001 році, оскільки останні завжди разом жили, були повноцінною сім`єю. Вказувала, що з 2001 року відносини між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 також не змінилися, до смерті ОСОБА_16 вони жили разом в одній кімнаті, вели спільне господарство та мали один бюджет, вони жили як подружжя.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що мешкав по сусідство з сім`єю ОСОБА_17 (вони в квартирі АДРЕСА_3 ), він в квартирі АДРЕСА_4 . Заявників знає добре, вони жили разом зі своїми дідусем ОСОБА_16 та бабусею ОСОБА_18 . Вказував, що мешкає в даній квартирі з 2007 року та бачив, що ОСОБА_16 із ОСОБА_18 жили як подружжя, як єдина сім`я. Свідку не було відомо, що шлюб між ОСОБА_18 та ОСОБА_16 був розірваний, оскільки вважає їх чоловіком та дружиною до смерті ОСОБА_16 , сумнівів із цього приводу ніколи не було. Вони вели спільне господарство та були пов`язані спільним побутом.

Таким чином, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що після формального розлучення ОСОБА_3 із померлим чоловіком ОСОБА_4 , вони усе життя проживали у спірному житлі як сім`я разом з онуками та були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство.

Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що вимоги заяви ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , прживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 19 жовтня 1977 року по день смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому подана заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.. 15, 16, 29, 1216-1218, 1222, 1258, 1264, 1266 ЦК України, ст.ст..2, 4, 5, 10, 11-13, 19, 43, 49, 76-82, 89, 95, ч.1 ст. 223, ст. 247, 256, 263-264, 265, 268, 293, 315, 319, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Одеська міська рада, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 19 жовтня 1977 року по день смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 04.03.2021 року.

Суддя Л.В. Домусчі