печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2021 року Печерський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Волкової С.Я. при секретарі Топал А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 (РНКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на дії державного виконавця, особа, дії якої оскаржуються: старший державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Колос Анна Олександрівна (18018, м. Черкаси, пр-кт Хіміків, 50),

встановив:

Боржник в порядку судового контролю за виконанням рішення Печерського районного суду м. Києва у цивільній справі № 2-5403 звернулася до суду зі скаргою, просить визнати, що 04.09.2020 р. державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Колос А.О. на підставі рішення виставлення платіжної вимоги примусово було стягнуто кошти у розмірі 8 079,69 грн з банківського рахунку, відкритого на її ім`я в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «ПриватБанк», з яких грошові кошти у сумі 6 799,75 грн стягнуті неправомірно.

В судове засідання боржник ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час і місце розгляду скарги належним чином повідомлена, просить розглянути скаргу за її відсутності (а.с. 3).

В судове старший державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Колос А.О. не з`явилася, про дату, час і місце розгляду скарги належним чином повідомлена; суду надані пояснення на скаргу, із яких вбачається, що на виконанні у Центральному відділі державного виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження ВП № 40772060 з примусового виконання виконавчого листа № 2-5403, виданого 21.02.2011 р. Печерським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» боргу в сумі 328 056,31 грн; грошові кошти, які надходять на депозитний рахунок відділу, мають своє цільове призначення та належать боржникам по іншим виконавчим провадженням, які перебувають на виконанні; кошти, які надійшли на депозитний рахунок відділу, перераховані як виконавчий збір в казначейство України, отже дії державного виконавця щодо списання коштів є такими, що вчинені у межах повноважень, у порядку та спосіб, визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини другої статті 450 ЦПК України неявка боржника, державного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають розгляду скарги.

Суд, вивчивши матеріали справи, скаргу боржника, дійшов наступного висновку.

Встановлено, що Печерським районним судом м. Києва 21.02.2011 р. видано виконавчий лист № 2-5403 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» боргу в сумі 328 056,31 грн.

Надані суду матеріали виконавчого провадження ВП № 40772060 свідчать про те, що означений виконавчий лист перебуває в провадженні Центрального відділу державного виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ).

Постановою старшого державного виконавця Центрального відділу державного виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Колос А.О. від 04.05.2020 р. про арешт коштів боржника накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, та належать боржнику ОСОБА_1 .

Означена постанова державного виконавця Колос А.О. від 04.05.2020 р. свідчить про те, що при її винесенні вона керувалася тим, що рішення суду не виконано та статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Згідно частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно абзацу 2 частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно з цим Законом.

Згідно пункту 1 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Постановою старшого державного виконавця Центрального відділу державного виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Колос А.О. від 25.08.2020 р. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 .

Означена постанова державного виконавця Колос А.О. від 25.08.2020 р. свідчить про те, що при її винесенні вона керувалася тим, що згідно відповіді Пенсійного фонду України боржник отримує пенсію та статтями 68, 69, 70 Закону України «Про виконавче провадження», якими передбачено звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум; розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Постановою старшого державного виконавця Центрального відділу державного виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Колос А.О. від 12.09.2020 р. про стягнення виконавчого збору з боржника стягнуто виконавчий збір в розмірі 16 197,19 грн.

Означена постанова державного виконавця Колос А.О. від 12.09.2020 р. свідчить про те, що при її винесенні вона керувалася статтями 3, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження», згідно яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень; виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню.

Жодну з цих постанов боржник не оскаржує, оскаржує дії державного виконавця щодо списання коштів.

Втім, згідно пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків-резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 492 від 12.11.2003 р., поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

Так, відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ від 19.03.1997 р.).

За змістом статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

З наведених норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти боржника, що містяться на його рахунках у банківських установах, при цьому стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено. Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк у свою чергу в межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів. Кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат), та набули статус вкладу. Такого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у постанові від 24.06.2015 р. у справі № 6-535цс15, від якої не відступила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.05.2020 р. у справі № 905/361/19 та Верховний Суд у постанові від 03.02.2021 р. у справі № 756/1927/16-ц.

Так, постановою старшого державного виконавця Центрального відділу державного виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Колос А.О. від 04.05.2020 р. про арешт коштів боржника накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, та належать боржнику ОСОБА_1 , зокрема, арештовано грошові кошти, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_2 , який відкрито на ім`я ОСОБА_1 в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «ПриватБанк», та використовується для виплати їй пенсії. Наведені обставини підтверджуються виписками по картці Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» № HAIEGR8CC50CCU5B від 07.09.2020 р. та № 414PKD1R8SSQK200 від 23.06.2020 р.

Із змісту постанови державного виконавця від 04.05.2020 р. про арешт коштів боржника вбачається, що виконавець визначила банківським установам порядок її виконання. Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк», на яке нормами статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунку № НОМЕР_2 виконало, що свідчить про те, що банк також не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення. За таких обставин, рахунок № НОМЕР_2 не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено, кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат тощо), та набули статусу вкладу.

Розпорядження № 40772060 державного виконавця Колос А.О. ід 14.09.2020 р., того ж числа затверджене начальником відділу державної виконавчої служби Павленко В.А., свідчить, що на рахунок з обліку депозитних сум Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) при примусовому виконанні виконавчого документа № 2-5403, виданого 21.02.2011 р. Печерським районним судом м. Києва про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 , 04.09.2020 р. надійшли грошові кошти у сумі 8 079,69 грн, 08.09.2020 р. надійшли грошові кошти у сумі 420,00 грн, а всього надійшло 8 499,66 грн виконавчого збору.

Згідно платіжного доручення № 19074 від 14.09.2020 р. Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) перерахував до Управління Державної казначейської служби України у м. Черкаси кошти в сумі 8 499,69 грн, вказавши призначення платежу, як перерахування виконавчого збору з боржника ОСОБА_1 , отже перерахунок стягнутих з боржника коштів до Державного бюджету України державний виконавець здійснила у порядок та у спосіб, визначені статтей. 47 Закону України «Про виконавче провадження», при цьому надходження означених сум на депозитний рахунок Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) є питанням договірних відносин між ОСОБА_1 та установи банку і не входить до компетенції державного виконавця. Отже суд знаходить помилковими твердження боржника про неправомірність дій державного виконавця, що, на її думку, є підставою для зобов`язання Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) повернути ОСОБА_1 неправомірно стягнуті грошові кошти.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 447-451 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 (РНКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на дії державного виконавця, особа, дії якої оскаржуються: старший державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Колос Анна Олександрівна (18018, м. Черкаси, пр-кт Хіміків, 50), - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через районний суд протягом п`ятнадцяти днів. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Волкова С.Я.