07.07.2021 227/360/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Мацишин Л.С.,

за участю секретаря судового засідання: Михайловської Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року до Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу між позивачем та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований 26 лютого 2019 року Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис 168.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 26 лютого 2019 року між сторонами було укладено вищевказаний шлюб. У шлюбі мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З часом шлюбні відносини між сторонами погіршились. На даний момент спільне господарство не ведуть, спільно не проживають вже тривалий час, підтримувати сімейні відносини та відновлювати їх немає сенсу, почуття любові втрачені. Кожен бажає будувати сім`ю окремо. На даний час шлюб між ними носить лише формальний характер. Сім`я фактично розпалася, шлюбні відносини припинено. Вважає, що примирення між ними неможливе. Спори щодо місця проживання дитини та її матеріального утримання між ними відсутні. Просив розірвати шлюб.

11 лютого 2021 року судом було постановлено ухвалу про прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі. (а.с. 18)

Ухвалою від 18 лютого 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишено без руху і надано позивачу термін для усунення недоліків , вказаних в ухвалі (а.с. 19), які позивачем було усунуто 12 травня 2021 року (а.с. 23-24). Ухвалою суду від 18 червня 2021 року було продовжено розгляд даної цивільної справи (а.с. 49).

Позивач в судове засідання не з`явився. Проте, в позовній заяві просив розглядати справу у його відсутності.

Представник позивача в судове засідання не прибула. Звернулась до суду із клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності відповідача та про визнання нею позову. Просила розірвати шлюб. (а.с. 14-15)

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності сторін.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який зареєстрований 26 лютого 2019 року Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 168, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 26 лютого 2019 року. (а.с. 25)

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 20 лютого 2020 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). (а.с. 9)

Розірвання шлюбу, укладеного між громадянином України та іноземцем, має ряд особливостей. Основним у цьому питанні є визначення закону, відповідно до якого буде проводитися розірвання шлюбу.

Статтею 63 Закону України "Про міжнародне приватне право" передбачено, що припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє в даний час щодо правових наслідків шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 вищевказаного Закону, правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а при його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання (за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання в цій державі). При відсутності спільного місця проживання - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Таким чином, якщо подружжя є громадянами різних держав, спільно проживали на території України, і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу провадиться за законодавством України.

Особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої він є (стаття 16 Закону України «Про міжнародне приватне право»).

Відповідно до ст. 110 СК України, розірвання шлюбу можливе за заявою одного з подружжя.

Згідно з ч. 2 і 3 ст. 60 Закону України "Про міжнародне приватне право", подружжя, будучи громадянами різних держав, можуть обрати право, яке буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу. Таке можливо, тільки якщо вони не мають спільного місця проживання або якщо особистий закон кожного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 є громадянином Китайської Народної Республіки (а.с. 6-7, 25), відповідач ОСОБА_2 є громадянкою України (а.с. 25).

Згідно копії договору найму (оренди) житла від 31 січня 2019 року, у період з 31 січня 2019 року по 31 січня 2020 року сторони винаймали спільно за цим договором квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 41)

Крім того, сторони дійшли згоди щодо розгляду справи судом за місцем проживання відповідача ОСОБА_2 та за законодавством України. (а.с. 36-38)

Проголошена ст. 51 Конституції України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя», в якому роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

За вказаних обставин, суд вважає що сім`я сторін фактично розпалася, між ними втрачені почуття любові та взаємоповаги і шлюб носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам сторін.

Заяв про надання строку на примирення від сторін спору до суду не надходило, відзив з запереченнями проти позовних вимог відповідач не надавала.

Враховуючи те, що відповідач позовну заяву визнала у повному обсязі, суд вважає, що є всі законні підстави для задоволення позову, оскільки визнання його відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 110, 112 СК України, ст. 4, 223, 265, 353-354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ; зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 ; зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований 26 лютого 2019 року Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис 168.

На підставі ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили, надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Добропільський міськрайонний суд Донецької області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подано апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя Л.С.Мацишин

07.07.2021