РІШЕННЯ
Іменем України
05.07.2021 року м. Львів
Франківський районний суд м. Львова,

в складі:

головуючого-судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Лозинського Т. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, про визнання недійсним рішення комісії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суд із позовом про визнання недійсним рішення комісії, а саме просив визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, оформлене протоколом від 21 серпня 2019 року за № 13 в частині зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та п.3.1. наказу за № 579-АД Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, згідно якого ОСОБА_1 , було знято з квартирного обліку Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного; зобов`язати Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного поновити ОСОБА_1 , на обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов.

В підтвердження своїх позовних вимог вказує на те, щонаказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 05.07.2019 року № 171 його звільнено з військової служби у запас за пп. «а» п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов»язок та військову службу», у зв`язку з закінченням контракту. На момент його звільнення вислуга років у Збройних Силах України склала 25 років 10 місяців. Рішенням житлової комісії Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 21 серпня 2019 року за № 13, закріпленого наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 09.09.2019 року за № 579-АД, його було знято з квартирного обліку з посиланням на те, що підстава його звільнення з військової служби у запас не дає йому права перебувати на квартирній черзі при Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного.

Вважає своє зняття з квартирного обліку незаконним, таким, що порушує його конституційні права, оскільки він був правомірно зарахований на квартирний облік, а тому зняття з цього обліку суперечить Конституції України, Житловому кодексу України та цілому ряду нормативно-правових актів. Відповідно до ч. 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла. Вказує на те, що Інструкція про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затверджена наказом Міністерства оборони України №380 від 31 липня 2018 року, на нього не поширюється (не може бути підставою для зняття з обліку).
Представником Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного 03.02.2011 року подано відзив в якому зазначає, що положенням п. 9 ст. 12 Закону № 2011- VII та п. 29 Порядку 1081 не передбачено можливості залишення на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов у військові частині військовослужбовців звільнених з військової служби у зв`язку із закінчення строку контракту. Вказує, що підстав перебування позивача на обліку військової службовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов з дати його виключення зі списків особового складу Національного складу Національної академії від 05.07.2019 року № 171) відсутні, а відтак, вимога позивача щодо його поновлення на обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. Вважає, що рішення житлової комісії Національної академії, оформлене протоколом від 21.08.2019 року за № 13, затверджене наказом начальника Національної академії від 09.09.2019 року № 579 АД, в частині зняття позивача з квартирного обліку Національної академії прийнято в межах повноважень житлової комісії та в спосіб прямо встановлений законодавством на підставі п. 9 ст. 12 Закону № 2011- VII та п. 29 Порядку 1081 та 21 розділу VI Інструкції № 380, а відтак, вимога позивача щодо скасування рішення житлової комісії Національної академії, оформлене протоколом від 21.08.2019 року за № 13 в частині зняття його з квартирного обліку Національної академії та п. 3.1 наказу начальника Національної академії від 09.09.2019 року № 579-АД, згідно якого його було знято з квартирного обліку Національної академії є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного просить в задоволенні позову відмовити.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, однак 16 червня 2021 року ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи без його участі та участі його представника, позовні вимоги підтримує.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак 05.07.2021 року подав клопотання в якому просить, розгляд справи проводити без його участі, проти позову заперечує.
Згідно ч. 2ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, як окремо так і взаємний їх зв`язок, суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступних підстав.
Частиною 1 ст. 5 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно роз`яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.
За вимогами статті 12, 80, 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що відповідно до витягу із наказу начальника Національної академії сухопутних військ імені Петра Сагайдачного від 05 липня 2019 року № 171 підполковника ОСОБА_1 , доцента кафедри тактики підрозділів бойового (оперативного) забезпечення факультету підготовки спеціалістів бойового (оперативного) забезпечення Національної академії сухопутних військ імені Петра Сагайдачного, звільнено наказом командувача Сухопутних військ Збройних сил України від 14.06.2019 року № 220 за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту другого частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з правом носіння військової форми одягу, визнано таким, що 05.07.2019 справи та посаду здав. 06 липня 2019 року його виключено із списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення та направленго до Галицько Франківського ОРВК м. Львова для постановки навійськовий облік. Вислуга років у Збройних Силах становить 25 календарних роки 10 місяців 4 дні. Постійним та службовим житлом не забезпечувався.
З 09 вересня 2019 року позивача знято з квартирного обліку з загальної черги у військові частині на підставі пункту 21 розділу VI Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України №380 від 31 липня 2018 року, та п. 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Це підтверджується витягом з наказу від 09.09.2019 р. № 579 АД Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пункту 21 розділу VI Інструкції №380 (Облік осіб які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання) зняття військовослужбовців з обліку проводиться у разі: поліпшення житлових умов до встановлених норм забезпечення житловою площею громадян у відповідному населеному пункті; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на квартирний облік, включення до списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання житлових приміщень, або неправомірних дій посадових (службових) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; в інших випадках, передбачених законодавством.
Отже, ця норма в контексті встановлених фактичних обставин містить лише відсилання на інші випадки, передбачені законодавством, тобто не є і не може бути самостійною підставою для зняття Позивача з квартирного обліку.
Інструкція №380 набрала чинності 16 жовтня 2018 року.
Позивача знято з обліку 09 вересня 2019 року на підставі пункту пункту 21 розділу VI цієї Інструкції.
Оскільки в оскарженому протокольному рішенні відсутні посилання на інші випадки, передбачені законодавством, тому дане рішення є незаконним.
Таким чином, Відповідач у своєму рішенні незаконно застосував пункт 21 розділу VI Інструкції №380.
Порядок знімання з обліку визначений у пункті 30 Порядку №1081. Відповідно до нього військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством. Перераховані п`ять підстав на дату зняття з обліку судом не встановлені, відповідачем у його протокольному рішенні не зазначені.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції на дату звільнення Позивача військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.
Дане право Позивач не реалізував. Означеному праву кореспондує обов`язок держави його забезпечити.
Право Позивача (з урахуванням наявної вислуги більше 20 років) не припиняється моментом звільнення з військової служби з огляду на відсутність відповідної норми, а також з огляду на зміст самого права - «для постійного проживання».
Отже, правова підстава взяття на облік (потреба у поліпшенні житлових умов) не відпала, підстави зняття з обліку відсутні, наявне право Позивача порушене діями Відповідача та підлягає захисту.
Щодо правової природи частини дев`ятої статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» суд зазначає таке.
Відповідно до частини дев`ятої статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла. Тотожна норма міститься пункті 29 Порядку №1081.
Обидві норми регулюють процедуру залишення на обліку. Вони не визначають процедуру знімання (зняття) з обліку.
Ця норма регулює лише деякі випадки, за яких особи залишаються на житловому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, тобто визначає певні пільгові життєві обставини, за яких особи залишаються на обліку. Такими пільговими обставинами є вік; стан здоров`я; скорочення штатів; проведення інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі.
Позивач звільнений з військової служби на підставі підпункту «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту другого частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Відповідно до цієї норми в редакції, що була чинна на дату звільнення Позивача, контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) у зв`язку із закінченням строку контракту.
Отже, частина дев`ята статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» взагалі не стосується Позивача, не регулює спірні правовідносини.
З цих міркувань суд відхиляє доводи позивача про те, що усі особи, звільнені у запас, повинні залишатись на житловому обліку, незалежно від підстави звільнення.
В сукупності наведені вище докази свідчать про підставність позовних вимог позивача.
Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 81, 264, 265, 268, 352 ЦПК України , суд, -
у х в а л и в :
Позов ОСОБА_1 до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, про визнання недійсним рішення комісії - задоволити.
Визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, оформлене протоколом від 21 серпня 2019 року за № 13 в частині зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та п.3.1. наказу за № 579-АД Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, згідно якого мене, ОСОБА_1 , було знято з квартирного обліку Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного.

Зобов`язати Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного поновити мене, ОСОБА_1 , на обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України п. п. 15., 15.5 до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається через Франківський районний суд м.Львова.

Позивач: ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Герої Майдану, 32.

Суддя Ванівський Ю. М.