Дата документу 21.01.2021
Справа № 334/6419/20
Провадження № 2/334/921/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя

у складі: головуючого - судді Ісакова Д.О.,

за участю секретаря Бараш Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Павелків Тетяна Леонідівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець Олена Олександрівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до АТ «Банк Форвард», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Павелків Тетяна Леонідівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець Олена Олександрівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позов обґрунтований тим, що позивачем був укладений кредитний договір з АТ «Банк Форвард». У зв`язку з хворобою та подальшим встановленням інвалідності внаслідок загального захворювання, позивач звернувся до банку з проханням надати йому кредитні канікули. У наданні кредитних канікул банком було відмовлено.

15.06.2020 року позивач дізнався, що постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Павелків Т.Л. від 09.06.2020 року відкрито виконавче провадження № 62296545 щодо примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. про стягнення з нього на користь АТ «Банк Форвард» заборгованість в розмірі 21762,61 грн.

Позивач вважає, що виконавчий напис № 1356 від 26.02.2020 року вчинено з грубими порушеннями і порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, відкрито неправомірне виконавче провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису. Виконавчий напис № 1356 від 26.02.2020 року є неправомірним, безпідставним та таким, що не підлягає виконанню, через недотримання встановлених законодавством вимог під час вчинення виконавчого напису, оскільки оскаржуваний виконавчий напис вчинено за відсутності документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, відповідно до Переліку документів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за № 1172 та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5.

Просить виконавчий напис № 1356 від 26.02.2020 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. визнати таким, що не підлягає виконанню.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надіслала суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позов підтримує, просить задовольнити.

Представник АТ «Банк Форвард» в судове засідання не з`явився за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, відзиву на позов не подав.

Приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Павелків Т.Л. в судове засідання не з`явився за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, відзиву на позов не подав.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. надіслала до суду заяву, в якій просила розглянути справчу за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що 09.06.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Павелків Т.Л. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 62296545 з примусового виконання виконавчого напису № 1356 від 26.02.2020 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 21762,61 грн.

Крім того, 09.06.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Павелків Т.Л. винесено постанову ВП № 62296545 про арешт коштів боржника.

Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, ОСОБА_1 зокрема, посилався на те, що приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису № 1356 від 26.02.2020 року діяв у порушення вимог ч.1, ч.3 ст. 13-1 Закону України «Про нотаріат», тобто здійснював нотаріальну діяльність за межами Київського міського нотаріального округу, до якого цей приватний нотаріус належить, оскільки він не має жодного майна в м.Києві та не мешкає в м.Києві.

Приватний нотаріус не переконався у безспірності заборгованості що підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, який набрав чинності 07 березня 2012 року.

Так, відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом ст. 88 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи: підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до пункту 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Отже, суд має встановити, що банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у справі № 6-158цс15 від 20 травня 2015 року.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повинен перевірити додержання процедури вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Позивач звертаючись за захистом свого порушеного права не надав суду належних та допустимих доказів щодо обставин на які він посилається у позовній заяві. Матеріали позовної заяви не містять виконавчого напису або його копії, який позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню.

В ході розгляду справи позивач та його представник не звертались до суду з клопотанням про витребування матеріалів нотаріальної справи за вчиненим виконавчим написом № 1356 від 26.02.2020 року, а тому суд позбавлений можливості перевірити процедуру вчинення нотаріусом виконавчого напису та правомірність вимог стягувача, з якими той звернувся для вчинення виконавчого напису.

З урахуванням викладеного, в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись статтями: 12, 13, 81, 133, 141, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард» про визнання виконавчого напису № 1356 від 26.02.2020 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець Оленою Олександрівною таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ісаков Д.О.