Справа № 489/3624/20
Номер провадження 2/489/384/21
РІШЕННЯ

Іменем України

01 липня 2021 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі :

головуючого судді Губницького Д. Г.

при секретарі - Савченко С. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу в спрощеному позовному провадженні за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Миколаївський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" про стягнення пені за прострочення виконання, -

ВСТАНОВИВ:

04.08.2020 р. позивач звернувся до суду із позовом до відповідача в якому просить стягнути з Державного підприємства «Миколаївський науково- дослідний та проектний інститут землеустрою» у Миколаївській області на користь, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пеню за прострочення виконання зобов`язання договору на розробку земельно- кадастрових робіт та надання послуг №19587 від 27.10.2016 року, а саме: пеню за прострочення в розмірі 43065 грн. 00 коп.; суму про відшкодування моральної шкоди (душевні страждання, фізична біль, ушкодження здоров`я) в розмірі 25000 грн. 00 коп.; судовий збір в розмірі визначеного законодавством.

Свої вимоги мотивував тим, що 01.07.2016 року ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області подано заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності у межах Павлівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, площею 2 га.

На виконання вказаної Заяви, Головним управлінням Держгеокадастру уМиколаївській області видано відповідний наказ від 15.09.2016 року№14-8702/14-16-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації ізземлеустрою» ОСОБА_1 .

Між ним Державним підприємством «Миколаївський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» укладено Договір №19587 від 27.10.2016 року на розробку земельно-кадастрових робіт та надання послуг. На виконання вказаного договору Позивачем підприємству було сплачено грошові кошти.

27.10.2016оку між ОСОБА_1 і Державним підприємством «Миколаївський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» у Миколаївській області в особі виконуючого обов`язки директора інституту Платонова Юрія Михайловича, укладено договір №19587 про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з терміном його виконання на 3 місяці.

Водночас, до 11.09.2019 року вказаний договір виконано не було, чим були порушені 3-місячні строки його виконання.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 змушений звернутися з відповідною позовною заявою до суду щодо відновлення порушених прав як споживача.

Ухвалою суду від 07.08.2020 року відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач надав до суду заяву в якій просив розглядати позов за його відсутності. В раніше наданих поясненнях у судовому засіданні зазначав, що не розумів значення підписання акту виконаних робіт за першим договором.

Представник відповідача до суду не з`явились. Надали відзив в якому просили в позові відмовили в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

ОСОБА_1 27.10.2016 звернувся до Державного підприємства «Миколаївський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» (далі - інститут землеустрою) щодо укладення договору на розробку земельно-кадастрових робіт та надання послуг (укладено за №19587) щодо приватизації земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої в межах території Павлівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області.

Згідно пункту 3.1 договору на розробку земельно-кадастрових робіт та надання послуг від 27.10.2016 за №19587 (далі - Договору) замовник зобов`язаний надати Виконавцеві вихідні дані, необхідні характеристики щодо об`єкта визначеного в п.1.1 цього Договору, у строк не пізніше 5 календарних днів після набуття чинності Договору; відшкодувати виконавцеві додаткові витрати, пов`язані із зміною вихідних даних для проведення проектних робіт внаслідок обставин, що не залежать від виконавця.

Відповідно до п. 3.2 Договору виконавець зобов`язаний: виконувати роботу відповідно до вихідних даних для проведення проектування згідно Договору; передати замовникові готову технічну документацію та результати проектних робіт.

Пунктом 4.1 Договору визначено порядок приймання і здачі робіт та термін виконання робіт: початок з моменту підписання договору, здійснення попередньої оплати в розмірі 100% та надання замовником виконавцю необхідного пакету документів, з переліком яких замовник ознайомлений до підписання Договору. Закінчення через 3 місяці шляхом підписання акту виконаних робіт.

26.10.2016 року ОСОБА_1 здійснено переказ грошових коштів у сумі 1500,00 грн. на рахунок виконавця, зазначений у Договорі.

Відповідно до п. 4.2 Договору при несвоєчасному наданні замовником вихідних даних, необхідних виконавцю для виконання робіт, строк виконання робіт переноситься на термін затримки вихідних даних.

На час розробки проекту землеустрою, згідно статті 50 Закону України «Про землеустрій», складовою частиною проекту землеустрою була довідка з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями.

Вищевказана довідка була отримана ОСОБА_1 у Відділі Держгеокадастру у Снігурівському районі Миколаївської області 20.12.2016 року та передана до інституту землеустрою вже в січні 2017 року.

Геодезичні роботи були проведені 05.05.2017 р.

Посилання відповідача на те, що погодні умови не дозволяли виїхати на місцевість для проведення геодезичних робіт по кадастровій зйомці земельної ділянки не підтвердженні жодним доказом, тому суд не бере до уваги ці пояснення.

Після проведення геодезичних робіт та виготовлення самого проекту землеустрою, проект направлено на погодження відповідно до вимог статті 186 Земельного кодексу України в порядку екстериторіальності та отримано позитивний висновок.

Проте, на час подання проекту землеустрою до Державного кадастрового реєстратора на державну реєстрацію земельної ділянки в Національній кадастровій системі, що згідно пункту 4.5 Договору є обов`язком замовника встановлено, що земельна ділянка вже зайнята іншою особою.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК (ч.2 ст.509 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства (ст.526 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч.ч.1, 2 ст.651 ЦК України).

У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються; у разі розірвання договору зобов`язання припиняється з моменту досягнення домовленості про розірвання договору, якщо інше не встановлено договором. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих розірванням договору (ст.653 ЦК України).

Розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (ст.654 ЦК України).

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч.1 ст.901 ЦК України).

Строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами (ст.905 ЦК України).

Збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором, Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.906 ЦК України).

Відповідно до положень частини 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі (ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов`язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили.

Розробники документації із землеустрою зобов`язані виконувати роботи із складання документації із землеустрою у строк, передбачений договором. Максимальний строк складання документації із землеустрою не повинен перевищувати шести місяців з моменту укладення договору (ст.28 Закону України «Про землеустрій»).

Відповідач не виконав роботи за Договором №19587 від 27.10.2016 року в термін, встановленим цим Договором, що мало наслідком звернення ОСОБА_1 до суду з позовом.

При цьому суд вважає недоведеним причинно наслідковий зв`язок виведений позивачем, що з прострочення відповідача випливає не отримання ним земельної ділянки, стосовно якої виконувався проект землеустрою, оскільки це є лише його припущенням (наприклад, пріоритет іншої особи на дану земельну ділянки міг виникнути і в межах строку договору землеустрою ).

ОСОБА_1 розрахував пеню за період з 27.01.2017 року по 11.09.2019 року за 957 календарних дні на підставі частини 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» в сумі 43065,00 гривен (1500 х 0,03% х 957 = 43065,00 грн.).

Але суд зазначає наступне, позивач помилково вважає не виконання договору аж до 11.09.2019 р. Адже згідно Акту № 1 приймання та здачі земельно-кадастрових робіт до договору №19587, який складений 26.07.2017 р. робота здана. Тому розрахунок буде дійсним з 27.01.2017 р. по 26.07.2017 р. за 211 календарних днів, що становить у сумі 9495,00 грн.

Також згідно ч.3 ст. 551 ЦК розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Тому із розумних принципів та дивлячись на те, що позивач сплатив за роботу 1500 грн. а роботу всеж таки відповідач виконав, то і розмір пені, на думку суду, слід стягнути у сумі 3000 грн.

Щодо матеріальної шкоди.

Згідно 2 ст. 22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Частиною 2 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Оскільки майно (земельна ділянка) так і не була набута у власність на той момент, то й розрахунки щодо упущеної вигоди є лише припущенням, бездоказовими, і не може бути прийнята до уваги судом для визначення

Щодо моральної шкоди.

Як вбачається із ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної коди, завданої внаслідок порушення її прав. Аналогічна позиція міститься у преамбулі Постанови Пленуму ВСУ «Про судової практики у справах про відшкодування моральної (немайнового) шкоди» №4 від 31.03.1995 року. Згідно п.3 цієї Постанови, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру унаслідок моральних або фізичних переживань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її заподіяла, за наявності її провини, окрім випадків, установлених ч.2 цієї статті.

Як зазначає сам позивач, то його моральна шкода ґрунтується на різних підставах а саме: душевні страждання, фізична біль, ушкодження здоров`ю) і жодні з них не обґрунтовані з посиланням на факти. Тож у цій частині суд вважає за потрібне відмовити.

В порядку статті 141 ЦПК України на відповідача підлягають покладенню витрати позивача на сплату судового збору пропорційно позовних вимог та становить 32,90 грн.

Керуючись 4,19,141,263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Миколаївський науково - дослідний та проектний інститут землеустрою» у Миколаївській області на користь ОСОБА_1 , пеню за прострочення виконання зобов`язання договору на розробку земельно- кадастрових робіт та надання послуг №19587 від 27.10.2016 року, а саме: пеню за прострочення в розмірі 3000 грн. 00 коп.

Стягнути з Державного підприємства «Миколаївський науково- дослідний та проектний інститут землеустрою» у Миколаївській області на користь держави 32,90 грн. судового збору

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його складання мають право подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Інформація про сторони:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач Державне підприємство "Миколаївський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", , місцезнаходження: м. Миколаїв, пр. Миру, 34.

Повний текст рішення виготовлений 01.07.2021 року.

СУДДЯ Д. Г. Губницький