№336/3431/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2021 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боєва Є.С.,

за участю: секретаря судового засідання Мойсєєвої Г.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Запоріжжя позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

05.05.2021 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, в якій позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що відповідач 1 ОСОБА_3 є його рідним братом, разом в спірній квартирі вони проживали з дитинства. У 2018 році відповідач 1 прийняв громадянство Російської Федерації та переїхав на постійне місце проживання до м. Нафтоюганськ, Ханти-мансійського автономного округу Російської Федерації. Відповідач 2 також є його рідним братом, який у 2015 році влаштувався на роботу у службу таксі у м. Київ. З цього часу відповідач 2 в спірній квартирі не проживає, його речі відсутні. В особистих бесідах відповідач 2 повідомив позивачу, що втратив інтерес до спірної квартири, проживати там не збирається, але будь-яких дій направлених на зняття з реєстраційного обліку не вчиняє, посилаючись на брак часу та вільних коштів на поїзду з м. Києва до м. Запоріжжя.

З огляду на вищевикладене просить суд визначити відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 07.05.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, відповідачам надано термін для надання відзиву до суду.

29.06.2021 до суду надійшла нотаріально посвідчена заява відповідача 1 ОСОБА_4 про розгляд справи за його відсутності, відповідач не заперечує проти задоволення позову.

Відповідач 2 ОСОБА_3 повідомлявся шляхом направлення позовної заяви з додатками та судових повісток за місцем реєстрації, конверти повернулись до суду з відміткою про відсутність ОСОБА_3 за вказаною адресою. Крім того, повідомлявся шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті «Судова влада», а відтак в силу ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважаються повідомленими про судовий розгляд.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку представника позивача, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 14.03.2019 року ОСОБА_5 змінив прізвище на « ОСОБА_6 » відповідно до свідоцтва про зміну імені від 14.03.2019 року, виданого Шевченківським районним у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №10.

Згідно із довідкою з державного демографічного реєстру № від 06.04.2019, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 з 24.09.2009.

ОСОБА_3 зареєстрований за вказаною адресою з 27.03.1990, що підтверджується копією паспорта громадянина України. Згідно із копією паспорта громадянина Російської Федерації, з 04.10.2018 року ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , а отже з попереднього місця реєстрації не знімався у встановленому законом порядку.

Відповідно до довідки з реєстру територіальної громади м. Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно із відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, інформація про право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 відсутня.

Відповідно до ч. 2 ст. 107 Житлового кодексу Української РСР у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

За ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 цього кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства: статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР, стаття 405 ЦК України, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про виселення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Аналізуючи надані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про можливість задоволення позову та визнання відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратила право користування житловим приміщенням, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлений і підтверджений факт того, що вони без поважних причин не проживають в спірній квартирі понад шість місяців. Крім того, відповідач ОСОБА_3 прийняв громадянство Російської Федерації та зареєстрував місце свого проживання на її території, відповідач ОСОБА_4 не мав заперечень проти задоволення позову. Таким чином, всі зазначені дії відповідачів свідчать про те, що вони не ставляться до вказаного житлового приміщення як до свого постійного місця проживання, в зв`язку з чим вони можуть бути визнані такими, що втратили право користування ним.

Керуючись ст.ст. 263-265, 280-284, 288 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач 1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач 2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 06 липня 2021 року.

Суддя Є.С. Боєв

02.07.21