Справа № 581/238/21
Провадження № 6/581/3/21
У Х В А Л А

05 липня 2021 року сел. Липова Долина
Липоводолинський районний суд Сумської області в складі судді Кузьмінського О.В., за участю секретаря судового засідання Мазур О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», зацікавлені особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», ОСОБА_1 , про видачу дубліката виконавчого документу, заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків для його пред`явлення,
в с т а н о в и в :
Представник заявника та представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
5 серпня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» було укладено договір про відступлення права вимоги №GL48N718070_blank, згідно якого право вимоги за кредитним договором № 09/2007/10/415675012 від 6 грудня 2007 року перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».
14 квітня 2021 року муж ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Брайт Інвестмент» було укладено договір про відступлення права вимоги №GL48N718070_blank_06, згідно якого право вимоги за кредитним договором № 09/2007/10/415675012 від 6 грудня 2007, який міститься у додатку до договору про відступлення права вимоги, перейшло до ТОВ «Брайт Інвестмент».
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги)», згідно зі ст. 514 вказаного кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.
У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.
Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.
Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.
Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.
Оскільки до ТОВ «ФК «Брайт Інвестмент» перейшли всі права щодо вимоги до боржника за кредитним договором № 09/2007/10/415675012 від 6 грудня 2007 року, суд вважає за необхідне заяву в частини заміни стягувача задовольнити та замінити стягувача з ПАТ КБ«Надра» на його правонаступника ТОВ «БрайтІнвестмент».
Стосовно видачі дублікату виконавчого листа, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 17.4. Перехідних положень ЦПК України - у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Тобто судом може бути виданий дублікат лише того виконавчого листа, строк пред`явлення якого не закінчився.
Відповідно до ч. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.
Зазначений строк встановлюється для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Враховуючи, що строк пред`явлення виконавчого листа закінчився, доказів встановлення відстрочки чи розстрочки виконання рішення не надано, суд відмовляє у видачі його дублікату.
Стосовно вимог заявника про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання суд зазначає наступне.
Частиною першою статті 433 ЦПК України передбачено поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а саме: у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.
З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року. У вказаному рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.
Аналогічна правова позиція викладена у рішенні Європейського суду з прав людини "Каракуця проти України".
Суд зазначає, що єдиною підставою для поновлення судом пропущеного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність поважних причин пропуску такого строку. Поважними причинами визнаються такі обставини, які перешкодили стягувачу вчинити у встановлений строк дії по пред`явленню виконавчого документа до виконання.
Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущений та підтверджується належними і допустимими засобами доказування. Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.
Обов`язок пред`явити виконавчий лист до виконання в межах строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження», покладено саме на стягувача.
При вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, суд повинен з`ясувати причини пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення такого строку.
У поданій заяві заявник посилається, що в кредитній справі, яку було передано ТОВ «Брайт Інвестмент», виконавчий лист відсутній та заявник не міг раніше знати про втрату виконавчого листа та пропуск строків пред`явлення його до виконання.
З наданих суду доказів встановлено, що ТОВ «Брайт Інвестмент» отримало право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 09/2007/10/415675012 від 6 грудня 2007 року. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплив. При цьому попередній кредитор не вживав жодних дій для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Отже попередній (первісний) кредитор у визначений законом строк не скористався своїм правом пред`явлення виконавчого листа до виконання та/або правом звернення до суду з заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. Будь-яких доказів звернення до державної виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження або доказів поважності причин пропуску заявником не надано.
Таким чином, обставини, вказані стягувачем в заяві не свідчать про наявність виключних непереборних обставин, що не залежали від волі стягувача та заважали йому вчасно звернутись до виконавчої служби для примусового виконання рішення суду, а тому судом не встановлено поважних причин пропуску стягувачем такого строку, отже у задоволенні заяви про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання слід відмовити.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 433, 442, Перехідними положеннями ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», зацікавлені особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого документу, заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків для його пред`явлення задовольнити частково.
Замінити стягувача з ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Брайт Інвестмент» у справі № 2-181/2010 за позовом Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в особі Філії ВАТ КБ «Надра» Сумське регіональне управління «Слобожанщина» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В решті вимог заяви відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через Липоводолинський районний суд Сумської області.

Суддя О. В. Кузьмінський