Єдиний унікальний номер 142/96/18
Номер провадження 6/142/2/21
У Х В А Л А

26 лютого 2021 року смт. Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючої судді Гринишиної А.А.,

секретаря судового засідання Курасевич В.В.,

за участі:

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

представників відповідача

Студенянської сільської ради Каневської Л.В.,

Ружицької В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №1 Піщанського районного суду Вінницької області заяву ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, -

ВСТАНОВИВ:

08 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просить постановити ухвалу, якою стягнути із Студенянської сільської ради Тульчинського району Вінницької області на її користь середню заробітну плату за час затримки виконання ухвали Піщанського районного суду Вінницької області від 15 липня 2019 року за період з 10 вересня 2019 року по 01 листопада 2020 року.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що ухвалою Піщанського районного суду Вінницької області від 15 липня 2019 року по справі № 142/96/18 за позовом ОСОБА_1 до Студенянської сільської ради Піщанського району Вінницької області про поновлення на роботі та стягнення зарплати за час вимушеного прогулу була затверджена мирова угода між сторонами. Зазначена ухвала набрала законної сили 10 вересня 2019 року, оскільки постановою Вінницького апеляційного суду апеляційна скарга позивачки була залишена без задоволення, а ухвала суду першої інстанції-без зміни. Згідно зазначених судових рішень відповідач зобов`язався прийняти ОСОБА_1 на посаду прибиральника службових приміщень адміністративної будівлі Студенянської сільської ради у селі Гонорівка на 0.5 штатної одиниці з моменту набрання ухвалою Піщанського районного суду про затвердження мирової угоди законної сили, тобто з 10 вересня 2019 року. Проте позивачка була прийнята на роботу лише з 2-го листопада 2020 року, про що свідчить копія розпорядження Студенянського сільського голови від 30 жовтня 2020 року № 18-к, яке позивачка отримала 11 грудня 2020 року, коли також була ознайомлена із записом у своїй трудовій книжці.

16 лютого 2021 року сільським головою Студенянської сільської ради Кирнасівським О.П. подано на адресу суду заяву, в якій він просив визнати затримку виконання рішення суду з поважної причини, оскільки прийняття на роботу ОСОБА_1 прибиральником службових приміщень напряму залежало від прийняття рішення сесією сільської ради, а від тимчасового працевлаштування на наявні вакантні посади ОСОБА_1 відмовлялась, у зв`язку з чим відмовити ОСОБА_1 у задоволені заяви про стягнення середньої зарплати за час затримки виконання рішення суду.

Свою заяву обґрунтував тим, що Студенянська сільська рада 11 лютого 2021 року отримала копію ухвали Піщанського районного суду Вінницької області від 09 лютого 2021 року за заявою ОСОБА_1 до Студенянської сільської ради Піщанського району про стягнення середнього заробітку за час затримки виконанням рішення суду. В пояснення щодо вимог заявника ОСОБА_1 зазначив, що, виконання пункту 2 мирової угоди по справі № 142/96/18, затвердженої ухвалою Піщанського районного суду Вінницької області від 15 липня 2019 року і яка вступила у законну силу 10 вересня 2019 року, а саме: " Прийняти на роботу ОСОБА_1 на посаду прибиральника службових приміщень адміністративної будівлі Студенянської сільської ради у селі Гонорівка на 0,5 штатної одиниці згідно штатного розпису з моменту набрання ухвалою Піщанського районного суду про затвердження даної мирової угоди законної сили" мало складнощі, оскільки на той період у штатному розписі Студенянської сільської ради посада прибиральника службових приміщень адміністративної будівлі Студенянської сільської ради у селі Гонорівка на 0,5 штатної одиниці відсутня, про що йдеться в Постанові Верховного суду від 19 березня 2020 року, справа № 142/96/18, забезпечити негайне виконання мирової угоди було неможливим. Вказує, що сільський голова має право лише вносити пропозиції щодо змін та доповнень до штатного розпису апарату сільської ради Студенянської територіальної громади. Натомість затверджувати штатний розпис - виключна компетенція сесії сільської ради. Сільським головою ОСОБА_3 неодноразово виносилось питання про внесенням змін до штатного розпису Студенянської сільської ради, а саме введення 0,5 штатної одиниці прибиральника службових приміщень. В результаті розгляду даного питання на пленарних засіданнях сесії, проекти запропонованих рішень депутати не підтримали. Процес прийняття рішення ускладнився також карантинними обмеженнями на території України згідно епідеміологічної ситуації, оскільки було неможливим провести засідання сесії депутатів 7 скликання. Натомість сільський голова, розуміючи ситуацію, що тимчасово унеможливлювала прийняти на роботу ОСОБА_1 на посаду прибиральника службових приміщень, чого вимагало виконання рішення суду, пропонував вакантні місця на посаду інспектора (повідомлення від 08 серпня 2020 року), на посаду бібліотекаря КЗ «Студенянська публічна бібліотека» (повідомлення від 14 січня 2020 року). Згода на працевлаштування не надходила. Також, на засіданнях суду неодноразово сільським головою ОСОБА_1 пропонувалась робота в с. Гонорівка соціальним працівником Територіального центру соціального обслуговування громадян Піщанського району (заробітна плата соціальним працівникам Центру в населених пунктах Студенянської територіальної громади виплачувалась за рахунок субвенції з бюджету Студенянської територіальної громади) та робота на посаді прибиральника службових приміщень в с. Студена, від яких вона відмовлялась одразу на засіданні суду. Вказує, що відповідачем по справі є Студенянська сільська рада Піщанського району Вінницької області, що підтверджує виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Тому звернення заявника про стягнення зі Студенянської сільської ради Тульчинського району на її користь середньої заробітної плати за час затримки виконання ухвали суду є хибним, оскільки Студенянська сільська рада Тульчинського району не є зареєстрованою юридичною особою. Також зазначає, що ОСОБА_1 у своїй заяві до суду від 08 лютого 2021 року вказала, що з розпорядженням про призначення від 30 жовтня 2020 року № 18-к вона ознайомилась 11 грудня 2020 року. Ця інформація є неправдивою, оскільки графа «З розпорядженням ознайомлена:» підписана ОСОБА_1 та власноручно проставлена дата ознайомлення 02 листопада 2020 року. Цей факт порушує ч. 1 ст. 233 Кодексу законів про працю України від 10 грудня 1971 року № 322-УІІІ (Редакція станом на 31 грудня 2020) в тому, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Виходячи з лексичного значення (тлумачення) поняття «затримка», як «зволікання», за змістом норм статті 236 КЗпП України затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі слід вважати не видання власником (уповноваженим органом) наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин, негайно, після проголошення судового рішення.

25 лютого 2021 року представником заявника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подано на адресу суду відповідь на заяву сільського голови Студенянської сільської ради Кирнасівського О.П. від 16 лютого 2021 року, в якій просив постановити ухвалу, якою стягнути зі Студенянської сільської ради Піщанського району Вінницької області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання ухвали Піщанського районного суду Вінницької області від 15 липня 2019 року за період з 10 вересня 2019 року по 01 листопада 2020 року у розмірі 40 008 (сорок тисяч вісім) гривень 96 копійок.

Свою заяву обґрунтував тим, що відсутність у штатному розписі відповідача 0.5 штатної одиниці посади прибиральника службових приміщень не було перешкодою для виконання ухвали Піщанського районного суду від 15 липня 2019 року про затвердження мирової угоди у питанні прийняття ОСОБА_1 на 0.5 штатної одиниці посади прибиральника службових приміщень з 10 вересня 2019 року, оскільки відповідно до частини 1 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування і підлягають виконанню на усій території України. Також відповідно до статті 129-1 Конституції України судові рішення обов`язкові до виконання. Відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Отже посилання відповідача у своїй заяві на частину першу статті 233 КЗпП України є абсолютно безпідставним. Положення статті 236 КЗпП України встановлюють відповідальність роботодавця у вигляді стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду з метою компенсації йому втрат від неотримання зарплати. Зазначає, що відповідно до відомостей Піщанської ДПІ від 24 лютого 2021 року № 15 нарахована заробітна плата ОСОБА_1 у Студенянській сільській раді за листопад і грудень 2020 року становить 6 112.50 гривень. Середньоденна зарплата буде становити: 6 112.50 грн.: 44 р.д. = 138.92 грн. Згідно довідки Студенянської сільської ради № 47 від 15 лютого 2021 року кількість робочих днів за період з 10 вересня 2019 року по 01 листопада 2020 року становить 288 робочих днів. Отже, представник заявника зазначає, що розмір середнього заробітку, який підлягає стягненню з відповідача буде становити: 138.92 грн. х 288 р. д. = 40 008 грн. 96 коп.

В судовому засіданні заявник та його представник заяву про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду підтримали, просили стягнути середній заробіток за час затримки виконання ухвали Піщанського районного суду Вінницької області від 15 липня 2019 року за період з 10 вересня 2019 року по 01 листопада 2020 року у розмірі 40 008 (сорок тисяч вісім) гривень 96 копійок.

Представники Студенянської сільської ради Каневська Л.В. та ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти заяви ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, підтримали подану 16 лютого 2021 року сільським головою Студенянської сільської ради Кирнасівським О.П. заяву, вказали на необхідність визнання затримки виконання рішення суду з поважної причини та відмови у задоволені заяви ОСОБА_1 про стягнення середньої зарплати за час затримки виконання рішення суду. Разом з тим, в пояснення стягуваної суми зазначили, що нарахований ОСОБА_1 середній заробіток па посаді прибиральника службових приміщень (0,5 ставки) за період з 10 вересня 2019 року по 01 листопада 2020 року, тобто за 288 відпрацьованих днів складає 31 741 (тридцять одна тисяча сімсот сорок одна) гривня 26 копійок.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить наступних висновків.

Ухвалою Піщанського районного суду Вінницької області від 15 липня 2019 року задоволено заяву позивача ОСОБА_1 та представника відповідача Студенянської сільської ради Піщанського району Вінницької області - адвоката Купрія Олександра Миколайовича про затвердження мирової угоди в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Студенянської сільської ради Піщанського району Вінницької області про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Також вказаною ухвалою затверджено мирову угоду в цивільній справі № 142/96/18, провадження № 2/142/32/19, за позовом ОСОБА_1 до Студенянської сільської ради Піщанського району Вінницької області про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, укладену між позивачем ОСОБА_1 з однієї сторони, та представником відповідача Студенянської сільської ради Піщанського району Вінницької області - адвокатом Купрієм Олександром Миколайовичем, з другої сторони, за наступних умов: Відповідач скасовує розпорядження Студенянського сільського голови від 26 грудня 2017 року № 110 "Про звільнення ОСОБА_1 з посади прибиральника службових приміщень за пунктом 1 статті 40 КЗпП України" до 22 липня 2019 року включно. Відповідач приймає на роботу ОСОБА_1 на посаду прибиральника службових приміщень адміністративної будівлі Студенянськї сільської ради у селі Гонорівка на 0,5 штатної одиниці згідно штатного розпису з моменту набрання ухвалою Піщанського районного суду про затвердження даної мирової угоди законної сили. Відповідач виплачує ОСОБА_1 компенсацію втраченого доходу з 12 січня 2018 року по 15 липня 2019 року у сумі 10000 (десять тисяч) гривень протягом серпня 2019 року. Відповідач сплачує єдиний соціальний внесок з 12-го січня 2018 року по 15 липня 2019 року з розрахунку мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством щодо ОСОБА_1 . Судові витрати відносяться за рахунок сторін. Сторони стверджують, що наслідки укладення даної мирової угоди та затвердження її судом відповідно до статей 207, 208, 255, 256 ЦПК України їм роз`яснені та зрозумілі.

Ухвала Піщанського районного суду Вінницької області від 15 липня 2019 року про затвердження даної мирової угоди набрала законної сили 10 вересня 2019 року, оскільки постановою Вінницького апеляційного суду від 10 вересня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Піщанського районного суду Вінницької області від 15 липня 2019 року без змін.

Конституція України, трудове та цивільне законодавство закріплює обов`язок кожного неухильно додержуватися положень Конституції України та законів України, добросовісно здійснювати свої права та обов`язки і встановлює юридичну відповідальність за їх невиконання та передбачає заходи примусового виконання цивільних обов`язків, які виникають, зокрема, безпосередньо з актів законодавства, рішення суду або договору, у разі їх невиконання боржником добровільно (стаття 68 Конституції України, статті 11, 14 ЦК України, статті 14, 367 ЦПК України, Закон України «Про виконавче провадження»).

Обов`язковість рішень суду віднесена Конституцією України до основних засад судочинства (частина п`ята статті 124 Конституції України). Отже, з огляду на принцип загальнообов`язковості судових рішень за змістом статей 14, 367 ЦПК України судові рішення, які відповідно до закону підлягають негайному виконанню, є обов`язковими для виконання, зокрема, посадовими особами, від яких залежить реалізація прав особи, підтверджених судовим рішенням.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі і цей обов`язок полягає у тому, що у роботодавця обов`язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи звертався працівник до органів виконавчої служби.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (частина друга статті 14 ЦПК України).

Так, частина перша статті 235 КЗпП України передбачає, що в разі звільнення без законних підстав працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, підлягає негайному виконанню (частина п`ята статті 235 КЗпП України).

Разом з тим, судом встановлено, що розпорядженням сільського голови Студенянської сільської ради № 18-к від 30 жовтня 2020 року «Про призначення ОСОБА_1 » керуючись пунктами 7, 20 частини 4 статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до рішення 53 позачергової сесії Студенянської сільської ради 7 скликання від 15 жовтня 2020 року № 1147, на виконання п.2 ухвали Піщанського районного суду по справі № 142/96/18, прийнято ОСОБА_1 з 02 листопада 2020 року прибиральником службових приміщень адміністративного приміщення Студенянської сільської ради в с. Гонорівка на 0,5 штатної одиниці.

Згідно з роз`ясненнями Пленум Верховного Суду України у пункті 34 постанови від 06 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Статтею 236 КЗпП України встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Виходячи з лексичного значення (тлумачення) поняття «затримка», як «зволікання», «проволока», за змістом норм статті 236 КЗпП України затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі слід вважати не видання власником (уповноваженим органом) наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин, негайно, після проголошення судового рішення.

Таким чином, суд приходить до висновку про затримку з вини відповідача виконання судового рішення у розумінні статті 236 КЗпП України, яка зумовлює відповідальність, передбачену цією нормою.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці, зокрема, у пунктах 46, 48, 51, 53, 54 рішення від 15 жовтня 2009 року у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" (заява № 40450/04) зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Заявникові не можна дорікати за неподання до державної виконавчої служби заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Крім того, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Віііг Тоща V. Зраіп) серія А. 303-А; пункт 29).

Заявник у своєму розрахунку сум стягнення посилається на положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, враховуючи відомості про нараховану заробітна плата у Студенянській сільській раді за листопад і грудень 2020 року викладені в довідці Піщанської ДПІ від 24 лютого 2021 року № 15 та враховуючи довідку Студенянської сільської ради № 47 від 15 лютого 2021 року кількість робочих днів за період з 10 вересня 2019 року по 01 листопада 2020 року, розраховує розмір середнього заробітку, який підлягає стягненню з відповідача: 138.92 грн. х 288 р.д. = 40 008 грн. 96 коп., однак вказаний розрахунок заявник зазначає відповідно до відомостей про нараховану Студенянською сільською радою заробітну плату за 4 квартал 2020 року.

Разом з тим, відповідно до довідки про нарахований заробіток ОСОБА_1 № 47 від 15 лютого 2021 року, наданою Студенянською сільською радою Піщанського району Вінницької області нарахований ОСОБА_1 середній заробіток па посаді прибиральника службових приміщень (0,5 ставки) за період з 10 вересня 2019 року по 01 листопада 2020 року, тобто за 288 відпрацьованих днів складає 31 741 (тридцять одна тисяча сімсот сорок одна) гривня 26 копійок, з яких сума виплати складає 28 135, 09 гривень та 3 606, 17 гривень утриманих податків.

Враховуючи надані сторонами докази, беручи до уваги категорію справи, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути середній заробіток за час затримки виконання ухвали Піщанського районного суду Вінницької області від 15 липня 2019 року в розмірі 31 741 (тридцять одна тисяча сімсот сорок одна) гривня 26 копійок.

Керуючись ст.ст. 235, 236 КЗпП України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду задовольнити частково.

Стягнути з Студенянської сільської ради Піщанського району Вінницької області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання ухвали Піщанського районного суду Вінницької області від 15 липня 2019 року за період з 10 вересня 2019 року по 01 листопада 2020 року у розмірі 31 741 (тридцять одна тисяча сімсот сорок одна) гривня 26 копійок (з вирахуванням усіх обов`язкових податків, платежів та зборів).

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня підписання ухвали через Піщанський районний суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: