Справа №204/2035/21
Провадження №2-др/204/11/21
УХВАЛА

іменем України

7 липня 2021 року м.Дніпро

Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі головуючого судді Книш А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «ДНІПРОГАЗ» про визнання протиправним та скасування рішення, стягнення грошових коштів та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2021 року у цивільній справі №204/2035/21 позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «ДНІПРОГАЗ» про визнання протиправним та скасування рішення, стягнення грошових коштів та моральної шкоди задоволено частково, а саме визнано протиправним та скасовано рішення комісії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «ДНІПРОГАЗ» з розгляду актів про порушення, оформлене протоколом від 23 листопада 2020 року про задоволення акту про порушення та донарахування ОСОБА_1 необлікованих об`ємів природного газу в обсязі 1676,11 м? на суму 8894,18 грн; стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «ДНІПРОГАЗ» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 8894,18 грн, моральну шкоду у розмірі 3000 грн та судові втрати зі сплати судового збору у розмірі 908 грн, а всього 12802 грн 18 коп.; у задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Позивач пред`являючи даний позов до суду просив також стягнути з відповідача всі фактично понесені судові витрати.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат у справі судом у рішенні від 16 червня 2021 року враховано, що позивачем в позові зазначено, що ним фактично понесено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4200 грн та орієнтовна правнича допомога складає 2000 грн. Однак, на підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, крім ордера на надання правничої (правової) допомоги від 3 грудня 2020 року, суду жодних доказів не надано, а тому у стягненні з відповідача понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

5 липня 2021 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява позивача про поновлення строку на звернення до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про судові витрати в порядку ст. 246 ЦПК України та про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 5200 грн, до якої додані докази понесення судових витрат у справі.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).

Відповідно до пункту третього частини першої статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно зі статтею 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Згідно із частинами восьмою, дванадцятою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Станом на час прийняття Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська 16 червня 2021 року рішення у цій справі в матеріалах справи були відсутні докази на підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу та даним обставинам була надана відповідна оцінка в рішенні.

Вже після ухвалення рішення у цій справі і після закінчення п`ятиденного строку, передбаченого частиною восьмою статті 141 ЦПК України, позивач надав детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, копію договору про надання правової допомоги від 2 грудня 2020 року, копії актів приймання-передавання наданих правових послуг та копії квитанцій від 2 грудня 2020 року, 13 січня 2021 року, 18 травня 2021 року про перерахування коштів за надання правової допомоги на загальну суму 5200 грн (а.с.174-184).

Судом враховується, що позивач просив у своїй заяві від 5 липня 2021 року поновити строк на звернення до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про судові витрати в порядку ст. 246 ЦПК України, проте нормами ЦПК України строк для подання такої заяви не визначений, а тому питання про його поновлення судом не може бути вирішено.

Разом з цим, судом враховується, що позивач фактично просить поновити йому строк для подання доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу. Проте, долучені до такої заяви докази не свідчать про поважність пропуску подання доказів. Подаючи до суду позов та відповідь на відзив позивач в порядку частини восьмої статті 141 ЦПК України не робив заяви про намір подати докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, поважність причин неможливості подати суду таку заяву не встановлено, враховуючи, що справа перебувала у провадженні суду з 17 березня 2021 року по 16 червня 2021 року. Доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу до позову та відповіді на відзив позивач також не додав. Водночас, витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 5200 грн були ним здійснені ще 2 грудня 2020 року, 13 січня 2021 року (до подачі позову до суду), 18 травня 2021 року (за місяць до ухвалення рішення у справі) та такі докази (квитанції) вже були наявні у позивача, як і договір про надання правової допомоги №02/12/20-01 від 2 грудня 2020 року, задовго до ухвалення судом рішення у справі, оскільки саме він перераховував кошти за надання правничої допомоги та договір про надання правової допомоги вже був укладений, а тому в нього був свій примірник (а.с.174-178,180,181,184). Територіальна віддаленість АО «РЕК ЛОЕРС» та зайнятість адвоката, про що зазначає позивач, не можуть бути поважною причиною неможливості подачі позивачем до суду вказаних копій квитанцій та договору про надання правової допомоги, які були в нього наявні задовго до ухвалення судом рішення у справі.

Позивач до заяви про ухвалення додаткового рішення у справі на підтвердження неможливості подати докази понесених витрат вчасно долучив копії документів щодо зайнятості адвоката Прийми М.О. з 24 червня 2021 року по 28 червня 2021 року, та 29 червня 2021 року. Однак такі докази стосуються періоду після ухвалення судом 16 червня 2021 рішення у справі (а.с.185-190). Будь-яких інших доказів неможливості вчасно, а саме з 16 березня 2021 року (дати подачі позову до суду) до ухвалення 16 червня 2021 року рішення у справі, подати суду докази понесених витрат на професійну правничу допомогу суду чи заяву про подання доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду не надано.

Позивач подаючи до суду 5 липня 2021 року докази понесених витрат на професійну правничу допомогу просив визнати поважними лише причини пропуску строку на подання детального опису послуг для розподілу судових витрат на надання професійної правничої допомоги. Але як вже зазначалося, відповідної заяви в порядку частини восьмої статті 141 ЦПК України ні позивачем, ні його представником не заявлялося, належних та допустимих доказів поважності подання такої заяви та доказів лише 5 липня 2021 року суду не надано.

Копію рішення від 16 червня 2021 року позивач та його представник отримали електронною поштою ще 16 червня 2021 року, крім того позивач зареєстрований в системі «Електронний суд», а до суду із заявою про поновлення пропущеного процесуального строку та ухвалення додаткового рішення у справі позивач звернувся 5 липня 2021 року, тобто через вісімнадцять днів після ухвалення рішення (а.с.192-193).

Доводи позивача з приводу неможливості подати докази суду до закінчення судових дебатів через те, що справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження судом до уваги не приймаються, оскільки Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц (провадження N 14- 382цс19) зробила висновок, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

Таким чином, суд вважає, що позивач пропустив строк для подання доказів понесених витрат без поважних причин, а тому у поновленні пропущеного процесуального строку слід відмовити.

Крім того, судом враховується, що позивач подаючи дану заяву про ухвалення додаткового рішення фактично просить повторно переоцінити вже надані суду разом з позовом докази на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу, оскільки в рішенні суду від 16 червня 2021 року вже зроблено висновок щодо розподілу судових витрат позивача на професійну правничу допомогу.

З огляду на викладене, заяву позивача про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі необхідно залишити без розгляду.

Керуючись статтями 133, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити позивачу ОСОБА_1 в поновленні пропущеного процесуального строку для подання доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «ДНІПРОГАЗ» про визнання протиправним та скасування рішення, стягнення грошових коштів та моральної шкоди залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий: