Номер провадження: 22-ц/813/2714/21
Номер справи місцевого суду: 522/9631/20
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л.М
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Таварткіладзе О. М., Заїкіна А. П.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 17.06.2020 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

В червні 2020 року до Приморського районного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок проведення обшуку.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17.06.2020 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про відшкодування моральної шкоди за підсудністю надіслано до Київського районного суду м. Одеси.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду 07 липня 2020 року до Одеського апеляційного суду звернувся ОСОБА_1 з апеляційною скаргою.

Апеляційну скаргу обгрунтовано тим, що судом першої інстанції порушено вимоги ч. 4 ст. 28 ЦПК України.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13 липня 2020 року вказану апеляційну скаргу було залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору, повідомлено апелянта про необхідність виправити недоліки апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду. Роз`яснено апелянту, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, суддею буде прийняте процесуальне рішення передбачене ст. 357 ЦПК України.

04 серпня 2020 року ОСОБА_1 було подано заяву, якою усунуто недоліки зазначені у вищевказаній ухвалі.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01.09.2020 року провадження у вказаній справі було відкрито.

Ухвалою від 02.07.20221 року справу було призначено до розгляду.

Відповідач не скористався правом надати відзив, пояснення або заперечення на апеляційну скаргу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Дослідивши матеріали справи, рішення, яке оскаржується та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про закриття провадження по даній справі, виходячи з наступного.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , позивач по справі, помер, що підтверджується відомостями, наявними в матеріалах справи.

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтями 1218, 1219 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема:

1) особисті немайнові права;

2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами;

3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

4) право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом;

5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статею 608 цього Кодексу.

Таким чином, закон вказує, що до складу спадщини не включаються особисті немайнові права. Безперечною ознакою немайнових прав є невіддільність останніх від особи їхнього носія. Таким є, наприклад, право на життя, на охорону здоров`я, на ім`я, право авторства, моральна шкода, тощо.

Предметом спору у справі, яка переглядається, є стягнення з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь позивача ОСОБА_1 суми моральної шкоди.

Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Зобов`язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов`язаним з особою кредитора.

Тобто, дані правовідносини (моральні страждання ОСОБА_1 ) нерозривно пов`язані із особою спадкодавця та стосуються його особистих немайнових прав, тому дані правовідносини не допускають правонаступництва, у зв`язку з чим підстав та необхідності залучення правонаступника немає.

Такі висновки, відповідають правовій позиції, викладеній в ухвалі судової колегії в цивільних справах Верховного Суду України від 26.08.1998 року. Так, відповідно до даної ухвали моральна шкода відшкодовується безпосередньо особі, яка зазнала фізичних або моральних страждань. У зв`язку зі смертю особи, зобов`язання по відшкодуванню моральної шкоди припиняються відповідно до ст. 223 ЦК (в редакції від 18.07.1963, яка узгоджується зі ст. 608 ЦК України в редакції від 01 січня 2004 року), оскільки спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відповідно до ч.1,3 ст.377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Частиною 9 статті 10 ЦПК України встановлено, що у випадку, коли спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Враховуючи те, що позивач у справі помер, а правовідносини не допускають правонаступництво, провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України підлягає закриттю.

Керуючись п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Провадження у цивільній справі № 522/9631/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про відшкодування моральної шкоди закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст судового рішення складено: 02.07.2021 року.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: А. П. Заїкін

О. М. Таварткіладзе