Провадження №2/760/601/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Шереметьєвої Л.А, за участю секретаря - Фареник А.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача 19 656, 14 гр. заборгованості за житлово-комунальні послуги, 1 694, 36 гр. - інфляційних витрат та 971, 89 гр. - 3 % річних.

Посилається на те, що відповідно до рішення Правління ПАТ «ХК «Київміськбуд» від 15 серпня 2012 року житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 передано експлуатуючій організації ТОВ «Перший український експертний центр».

Актом приймання-передачі від 01 жовтня 2012 року житловий будинок був прийнятий на обслуговування, товариство було виконавцем послуг з своєчасного та якісного надання житлово-комунальних послуг для потреб споживачів.

Згідно свідоцтва про право власності від 17 грудня 2009 року квартира АДРЕСА_1 належить відповідачу.

07 травня 2019 року житловий будинок був переданий з обслуговування ТОВ «Перший український експертний центр» в управління ОСББ «Лобановського 6-Д».

У будинку, зокрема і квартирі за вказаною адресою, товариством безперебійно надавались житлово-комунальні послуги.

Згідно розрахунку заборгованості від 19 грудня 2020 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з 01 грудня 2018 року по 07 травня 2019 року існує заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг на суму 19 656, 14 гр.

В зв`язку з її існуванням та несплатою до цього часу відповідачу нарахувано 1 694, 36 гр. інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 971, 89 гр.

Відповідно до Ліцензій виконавчого органу Київської міської ради від 26 березня 2013 року № 040937 № 040938 та від 20 травня 2015 року № 287860 товариство провадить господарську діяльність з виробництва теплової енергії, її транспортування магістральними і місцевими (розподільними) тепловими мережами та постачання, надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води.

Будинки за адресою АДРЕСА_3 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , відповідно до проекту забудови, було спроектовано з наявністю власної котельні, яка забезпечує повністю потреби будинку в теплі та гарячій воді.

До зовнішніх джерел тепла та гарячого водопостачання будинок не підключений.

Крім того, житловий будинок за вищезазначеною адресою спроектовано з урахуванням сукупного теплового режиму всіх приміщень за умови підтримання в них нормованої температури. Зокрема, проектом забудови передбачено опалення місць загального користування (МЗК) та сходових клітин. Внутрішньо будинкові мережі централізованого опалення (ІДО) та централізованого постачання гарячої води (ЦПГВ) належать до інженерного-технічного обладнання житлового будинку і є його невід 'ємною частиною.

Відповідач отримував житлово-комунальні послуги, не відмовлявся від їх отримання, отримував рахунки на сплату за житлово-комунальні послуги, які містили у собі суму заборгованості.

Також від відповідача не надходило жодного звернення з відповідними заявами та необхідними документами, які б могли підтверджувати тимчасову відсутність споживачів у житлових приміщеннях в спірний період.

Крім того, жодних заяв про відмову від користування житлово-комунальними послугами, скарг щодо обсягу та якості наданих послуг відповідачем не заявлялось.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 22 лютого 2021 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками.

Конверт, який направлявся відповідачу повернувся до суду 14 травня 2021 без вручення за закінченням терміну зберігання.

/ т. 2, а. с. 29 /

Відповідачу був наданий строк для надання відзиву.

На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав.

Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в справі доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності від 17 грудня 2009 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності відповідачу.

Відповідно до рішення Правління ПАТ «ХК «Київміськбуд» від 15 серпня 2012 року житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 передано експлуатуючій організації ТОВ «Перший український експертний центр».

Звертаючись до суду, позивач зазначає, що 07 травня 2019 року житловий будинок був переданий з обслуговування ТОВ «Перший український експертний центр» в управління ОСББ «Лобановського 6-Д».

/ т. 1, а.с. 14 - 19, т. 2, а.с. 15 - 17 /

Правовідносини, які склалися між сторонами, врегульовані Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" /в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин/ житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно з ч.1 ст.13 Закону від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до ч.2 ст.13 Закону примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад, залежно від функціонального призначення, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

За змістом ч. 3 ст. 16 Закону комунальні послуги надаються споживачам безперебійно.

Таким чином, відповідач був та є споживачем житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 19 Закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно з п.1 ч.3 ст.20 Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

За змістом ст. 29 Закону надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку здійснюється на підставі договору, що укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Як зазначено вище, позивач є виконавцем послуг, а відповідач -споживачем даних послуг.

Відповідно до вимог закону споживачі зобов`язані вносити плату за житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Відповідач, не подавши до суду відзив, не спростовував отримання житлово-комунальних послуг та їх якість.

Факт надання позивачем комунальних послуг підтверджується наявними в матеріалах справи доказами: Актами про надання послуг, приймання послуг, здачі-приймання робіт, Договором № 107-0 на технічне обслуговування пожежних систем від 15 листопада 2012 року, Договором № 2/1848- К-12 на вивезення та знешкодження (захоронення) твердих побутових відходів (ТПВ) від 01 жовтня 2012 року, Підрядним Договором № 21/13 на технічне обслуговування обладнання систем ОДС (ДСС) від 01 серпня 2013 року, Договором №09-345 від 01 лютого 2018 року.

/ т. 1, а.с.90 - 92, 110 - 113, 147 - 151, 188 - 189 /

З розрахунку позивача вбачається, що заборгованість відповідача за надані житлово-комунальні послуги з 01 лютого 2019 року по 07 травня 2019 року складає 11 062,05 гр.

/ а.с. 8 /

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виходячи з викладеного вище, заборгованості за надані послуги, відмову відповідача від її добровільної сплати, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача.

Крім того, відповідно до загальних умов виконання зобов`язань, встановлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням .

З цього випливає, що правовідносини, які склалися між сторонами з приводу надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора, передбачене ч. 1 ст. 509 ЦК України, вимагати сплати грошей за надані послуги.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

З приведеного позивачем розрахунку, наданого до суду та перевіреного судом, вбачається, що розмір інфляційних втрат складає 1 694, 36 та 971, 89 гр. 3 % річних.

Розрахунку інфляційних втрат та річних, наданого позивачем, відповідач не спростовував.

За таких обставин суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а розрахунок належних до сплати сум, доведеним.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст.ст.76, 80, 229 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обгрунтовують заявлені вимоги чи заперечення, або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Це положення є одним із основних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності.

Матеріально-правовий зміст обов`язку подавати докази полягає в тому, що у випадку його невиконання суб`єктом доказування і неможливості отримання доказів суд має право визнати факт, на який посилалася заінтересована сторона, неіснуючим, чи навпаки, як це має місце при використанні принципу змагальності, існуючим, якщо інше не доказано другою стороною.

Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Виходячи з викладеного вище, надані позивачем докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та їх задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 102, 00 гр.

Керуючись ст. ст.15, 16, 322, 525, 526, 625-629 ЦК України, Законом України «Про житлово - комунальні послуги», ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 197, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 / адреса: АДРЕСА_1 , ІН невідомий/ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» / 04060 м. Київ вул.М. Берлінського, 15, / 19 656, 14 гр. заборгованості за житлово-комунальні послуги, 1 694, 36 гр. інфляційних втрат, 971, 89 гр. річних та 2 102, 00 гр. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частинисудового рішення або уразі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л .А. Шереметьєва