У х в а л а

"16" червня 2021 р. суддя Дарницького районного суд м. Києва Трусова Т. О., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з квартири,

,

В С Т А Н О В И В:

14.06.2021 ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з квартири.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.06.2021 справу передано до провадження судді Трусової Т.О.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у цивільній справі за даним позовом, суддя виходить з наступного.

Відповідно до положень цивільного процесуального закону позивачем є особа, яка звернулася до суду у встановленому законом порядку та стверджує про порушення, невизнання або оспорювання своїх прав, свобод чи інтересів іншими учасниками цивільних відносин, а відповідачем є особа, яка має нести установлену договором або законом відповідальність.

Основним принципом цивільного судочинства є принцип диспозитивності, який полягає у тому, що зацікавлена особа вільно розпоряджається своїми матеріальними та процесуальними правами, а відтак позивач на власний розсуд визначає особу, до якої пред`являє вимоги.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( стаття 2 ЦПК України).

Наведене означає, що належний суб`єктний склад учасників спору є тоді, коли у сторін спору існує зв`язок із предметом позову, тобто щодо предмету позову у сторін виникають суб`єктивні права.

За змістом положень цивільного процесуального закону та відповідно до чинної судової практики орган державної виконавчої служби не є належним відповідачем у справах про зняття арешту з майна, а належними відповідачами у справах даної категорії є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. У випадках, коли арешт майна проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України.

З доданих до позовної заяви документів вбачається, що позивачу не вдалося встановити особу, в інтересах якої накладено арешт на майно. Водночас слід зазначити, що право власності на спірну квартиру позивач набув на підставі договору купівлі-продажу квартири, укладеного з НВФ ТОВ «Ерідан», а арешт на неї накладено як на майно ДП «Елекромонтаж-421», проте вказані особи не залучені позивачем як відповідачі за його позовом.

Зважаючи на вищенаведене, позивачу слід визначитись з суб`єктним складом учасників спору, оскільки від належного суб`єктного складу сторін залежить питання про задоволення позовних вимог з підстав їх законності, при цьому саме позивач несе ризик заявлення вимог до неналежного відповідача, що може бути самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

За приписами статті 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Вивченням позовної заяви встановлено, що до неї не додано доказів на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги (інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, яка підтверджує наявність оспорюваного запису про обтяження).

Відповідно до положень статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 175, 177, 185, 258- 260 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з квартири залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків - десять днів з дня отримання копії даної ухвали, роз`яснивши, що в разі їх неусунення у встановлений строк зустрічна позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: