Справа 522/9008/18
Провадження 2/522/4525/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Кісліної В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен банк Аваль», треті особи: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Кепітал», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Негоциант», про визнання недійсним кредитного договору, за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен банк Аваль» про визнання недійсним кредитного договору, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Райффвйзен банк Аваль" в особі Одеської обласної Дирекції АТ "Райффайзен банк Аваль" про визнання недійсним кредитного договору № 010/25-28/07-278 від 24.05.2007 року.

Позов обґрунтовує тим, що вона спірний договір № 010/25-28/07-278 від 24.05.2007 року та додатки до нього не підписувала та вважає що підписи на кредитному договорі виконанні іншою особою з імітацією техніки відтворення її власного підпису та рукописних текстів.

З посиланням на викладене, просить суд визнати недійсним кредитний договір № 010/25-28/07-278 від 24.05.2007 року з підстав, передбачених ст. 203, ст. 215 ЦК України, вказуючи, що кредитний договір суперечить актам цивільного законодавства.

Представником відповідача на позов подано відзив, відповідно до якого, він вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, з огляду на наступне.

24.05.2007 року між відповідачем та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №010/25-28/07-278 з Додатковими угодами, згідно умов якого останній був наданий кредит у розмірі 300 000 доларів США строком до 24.05.2017 року.

З метою забезпечення вищевказаного кредиту було укладено між Банком та ОСОБА_3 іпотечний договір б/н від 24.05.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Городецькою В.М. за реєстровим номером 3744.

07.12.2009 року між Банком та ОСОБА_3 був укладений договір поруки №12/2-0-1/071.

07.12.2009 року між відповідачем та ОСОБА_2 був укладений договір поруки №12/2-0-1/072.

07.12.2009 року між відповідачем та ТОВ "Юджинія Тревел ДТД" був укладений договір поруки №12/2-0-1/073.

Також відповідач зазначає, що після укладання спірного Договору ОСОБА_1 на протязі тривалого часу з 31.05.2007 року по 08.08.2011 року виконувала умови кредитного договору, що підтверджується виписками по рахунку, що свідчить про прийняття його до виконання.

Після укладання спірного кредитного договору, позивач неодноразово підтверджувала наявність заборгованості за вказаним договором, зокрема:

27.11.2008 року Протоколом про наміри з погашення заборгованості за кредитом ОСОБА_1 , позичальниця погодилась із тим, що на час складення Протоколу нею було погашено 32 500, 06 доларів США та залишок за кредитом складає 273 556, 17 доларів США;

18.02.2009 року - ОСОБА_1 особисто звернулась до Відповідача із листом в якому підтвердила, що вона є позичальником в ООД ВАТ "Райфайзен Банк Аваль" та планує погашення заборгованості, що місяця у розмірі 4000 доларів США, вказаний лист підписаний ОСОБА_1 особисто.

12.05.2010 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про реструктуризації кредитної заборгованості за кредитним договором № 010/25-28/07-278 від 24.05.2007 року.

24.06.2011 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із листом в якому просила провести реструктуризацію заборгованості за кредитним договором № 010/25-28/07-278 від 24.05.2007 року.

09.09.2011 року ОСОБА_1 надала відповідачу лист-заяву в якої відмовилась від рефінансування поточної кредитної заборгованості в іноземній валюті в національну валюту по кредитному договору № 010/25-28/07-278 від 24.05.2007 року.

Крім того, 02.04.2014 року, Приморським районним судом м. Одеси, було відкрито провадження у справі № 522/5508/14-ц за позовом ОСОБА_1 до АТ "Райффайзен Банк Аваль" про визнання кредитного договору №010/25-28/07-278 від 24.05.2007 року недійсним. Підставами цього позову були обмеження права здійснювати платежі в національній валюті, відсутність у Відповідача достатньої цивільної дієздатності для здійснення операцій в іноземній валюті наявність у договорі не справедливих умов тощо.

За результатами розгляду вказаного позову Приморським районним судом було ухвалено рішення від 01.07.2014 року про відмову у задоволенні позову, яке у подальшому було оскаржено ОСОБА_1 до апеляційного суду Одеської області та 02.02.2015 року апеляційну скаргу було відхилено.

Разом з цим, Приморським районним судом м. Одеси та апеляційним судом Одеської області у своїй ухвалі було встановлено факт укладання спірного кредитного договору №010/25-28/07-278 від 24.05.2007 року.

Також, відповідач у своєму відзиві зазначає, що з урахуванням ухваленого Приморським районним судом рішення від 01.07.2014 року по цивільній справі 522/5508/14-ц строк позовної давності сплив ще 02.04.2017 року.

Враховуючи вищевикладене та на підставі ст.ст. 203,204,256, 257, 261, 267 Цивільного кодексу України, відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

14.05.2019 року, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси, розглянувши заяву представника ОСОБА_1 було залучено до участі у цивільній справі № 522/9008/18, у якості третьої особи ТОВ "Фінансова Компанія "Форінт".

04.07.2019 року, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси, розглянувши заяву ОСОБА_2 , було залучено останнього до участі у цивільній справі № 522/90018/18 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Райффайзен банк Аваль" про визнання кредитного недійсним, у якості третьої особи. Позов ОСОБА_2 до ПАТ "Райффайзен банк Аваль" в особі Одеської обласної Дирекції АТ "Райффайзен банк Аваль" про визнання недійсним кредитного договору прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження із позовом ОСОБА_1 .

Третя особа яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_2 обґрунтовує свої позовні вимоги тим що, у січні 2017 року, ОСОБА_1 повідомила йому, що вона не підписувала кредитний договір № 010/25-28/07-278 від 24.05.2007 року та додатки до нього, жодних грошових коштів від ПАТ "Райффайзен банк Аваль" не отримувала.

З посиланням на викладене, просить суд визнати недійсним кредитний договір № 010/25-28/07-278 від 24.05.2007 року з підстав, передбачених ст. 203, ст. 215 ЦК України, вказуючи, що кредитний договір суперечить актам цивільного законодавства.

В свою чергу, представником третьої особи ТОВ "Фінансова компанія" Негоциант", 17.02.21 року було подано заяву про застосування строків позовної давності, та просить врахувати, що до позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання кредитного договору №010/25-28/07-278 від 24.05.2007 недійсним застосовується загальна позовна давність, яка почала свій перебіг з наступного дня після укладання договору, а саме 24.05.2007 року.

Разом з цим, 02.04.2014 року, Приморським районним судом м. Одеси, було відкрито провадження у справі № 522/5508/14-ц за позовом ОСОБА_1 до АТ "Райффайзен Банк Аваль" про визнання кредитного договору недійсним. За таких умов, строк позовної давності щодо визнання кредитного договору у ОСОБА_1 сплинув ще 02.04.2017 року.

Що стосується вимог ОСОБА_2 то для нього строк позовної давності щодо вимог визнання вказаного вище кредитного договору почав обчислюватися з 07 грудня 2009 року під час підписання договору поруки №12/2-0-1/071 та сплив ще 07 грудня 2012 року.

Таким, чином представник третьої особи вважає, що позовні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 після спливу строку позовної давності в порушення норм ст.ст. 253,256 Цивільного кодексу України. В зв`язку з чим просить застосувати при вирішені даного спору строк позовної давності та на підставі ч. 4 ст. 267 ЦК України відмовити в позові.

Ухвалою від 23 жовтня 2018 року, було задоволено заяву представника позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи, у зв`язку з чим матеріали цивільної справи №522/9008/18 були передані експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

12.03.2019 року, цивільну справу №522/9008/18 було повернуто, без виконання, оскільки у встановлений термін понад 45 календарних днів вимоги, заявлені експертом у клопотання, не були виконані в належному обсязі - не надані оригінали досліджуваних документів, у зв`язку з чим 14 травня 2019 року провадження у справі відновлено.

Ухвалою від 16 вересня 2020 року, було задоволено заяву представника позивача про витребування доказів та постановлено ухвалу якою витребувано з Приморського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області належним чином засвідчену копію кредитного договору № 010//25-28/07-278 від 24.05.2007 року, що знаходиться в матеріалах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000855 від 23.01.2013 за ознаками кримінального правопорушення ч.1 ст. 358 Кримінального кодексу України. 10 лютого 2021 року належним чином завірена копія зазначеного договору надійшла до Приморського районного суду.

Представник позивача ОСОБА_4 у судовому засідання позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представники третіх осіб ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили у задоволенні позовів відмовити.

Заслухавши представників сторін, дослідивши докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та подані заперечення (відзив), об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти.

За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 даної статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи , а ч.6 що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

24.05.2007 року між відповідачем та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №010/25-28/07-278 з Додатковими угодами.

Відповідно до вищезазначеного Кредитного договору Кредитодавець надає Позичальнику кредит у розмірі 300 000 доларів США, а Позичальник приймає, зобов`язується належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом (а саме 12 % річних) та виконати всі інші зобов`язання, визначенні у договорі.

Згідно умов Кредитного договору строк повернення Кредиту здійснювався відповідно до графіка погашення до цього Договору (Додаток 1 до Договору).

07 грудня 2007 року між Банком та Позичальником була укладена Додаткова угода № 010/25-28/07-278/2 до Кредитного договору №10/25-28/07-278 від 24.05.2007 року, якою частково змінено умови Кредитного договору та викладено в новій редакції Додаток №1 "Графік погашення кредиту та сплати процентів" до Договору.

06 липня 2010 року між Банком та Позичальником була укладена Додаткова угода №010/25-28/07-278/4 до Кредитного договору №10/25-28/07-278 від 24.05.2007 року, якою частково змінено умови Кредитного договору та викладено в новій редакції Додаток №1 "Графік погашення кредиту та сплати процентів" до Договору.

Вказані обставини встановленні у рішенні Приморського районного суду від 01 липня 2014 року у цивільній справі № 522/5508/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Райффайзен банк Аваль", а також підтвердженні ухвалою апеляційного суду Одеської області від 02.02.2015 року, апеляційне провадження № 22-ц/785/103/15, а за таких умов на підставі ч.4 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України доказуванню не підлягають.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та правочини.

Згідно зі статтею 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із кредитного договору. Особливості врегулювання відносин споживчого кредиту встановлені законом.

Статтею 215 Цивільного кодексу України передбачено підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ч.3 вищезазначеної статті Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом (оспорюваний правочин).

Частини 1-3,5,6 статті 203 Цивільного кодексу встановлює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави та суспільства, його маральним засадам; особа яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовленні ним; правочин, не вчиняється батьками (усиновлювачими), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи не працездатних дітей.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначають, що підставою для визнання Кредитного договору недійсним є те, що ОСОБА_1 не підписувала його.

Вказані твердження суд не бере до уваги так, як факт укладання ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством "Райффайзен банк Аваль" в особі Привокзального відділення Одеської обласної дирекції "Райффайзен банк Аваль", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Райффайзен банк Аваль" встановлено у рішенні Приморського районного суду від 01 липня 2014 року у цивільній справі № 522/5508/14-ц, а також підтвердженні ухвалою апеляційного суду Одеської області від 02.02.2015 року, а також у матеріалах справи міститься належним чином завірена копія спірного кредитного договору.

Також відповідачем, до суду наданні інші докази які підтверджують укладання та виконання позивачем спірного договору, а саме: іпотечний договір б/н від 24.05.2007, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Городецькою В.М. за реєстровим номером 3744, а також договір поруки №12/2-0-1/071 від 07.12.2009 року, укладені між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен банк Аваль" та ОСОБА_3 , договір поруки №12/2-0-1/072 від 07.12.2009 року укладений між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен банк Аваль" та ОСОБА_2 , договір поруки №12/2-0-1/073 від 07.12.2009 року укладений між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен банк Аваль" та ТОВ "Юджинія Тревел ДТД", виписки по рахунку, протокол про наміри з погашення заборгованості за кредитом ОСОБА_1 від 27.11.2008 року, лист від 18.02.2009 року, складено акт звірки заборгованості від 07.12.2009 року, заява від 12.05.2010 року про реструктуризацію кредитної заборгованості за кредитним договором № 010/25-28/07-278 від 24.05.2007 року, лист від 24.06.2011 про реструктуризацію заборгованості за кредитним договором № 010/25-28/07-278 від 24.05.2007 року, лист-заява від 09.09.2011 року.

На вимоги про визнання недійсним договору поширюється загальна позовна давність, яка згідно ст.257 Цивільного Кодексу України встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.4 ст.267 Цивільного Кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Разом із цим, згідно роз`яснень, даних в п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», якщо строк для звернення з позовом пропущено без поважних причин, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

У відповідності з вимогами частини 1 статті 261 Цивільного Кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 Цивільного Кодексу України. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 Цивільного Кодексу України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Позивач звернувся до суду з даним позовом 23.05.2018 року. Вимоги позову стосуються визнання недійсним кредитного договору.

Проте, 02.04.2014 року, Приморським районним судом м. Одеси, було відкрито провадження у справі № 522/5508/14-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного Товариства "Райффайзен Банк Аваль" про визнання кредитного договору №010/25-28/07-278 від 24.05.2007 року недійсним. Підставами цього позову були обмеження права здійснювати платежі в національній валюті, відсутність у Відповідача достатньої цивільної дієздатності для здійснення операцій в іноземній валюті наявність у договорі не справедливих умов тощо.

За результатами розгляду вказаного позову Приморським районним судом м. Одеси було ухвалено рішення від 01.07.2014 року про відмову у задоволенні позов, яке у подальшому було оскаржено ОСОБА_1 до апеляційного суду Одеської області та 02.02.2015 року апеляційну скаргу було відхилено, в зв`язку з чим, суд вважає обґрунтованим твердження представника третьої особи ТОВ "ФК"Негоциант" про те, що позовна давність щодо визнання кредитного договору у ОСОБА_1 сплинула ще 02.04.2017 року.

Що стосується вимог ОСОБА_2 то для нього строк позовної давності щодо вимог визнання вказаного вище кредитного договору почав обчислюватися із 07 грудня 2009 року під час підписання договору поруки №12/2-0-1/071 та сплив 07 грудня 2012 року.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання кредитного договору №010/25-28/07-278 від 24.05.2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством "Райффайзен банк Аваль", не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11,202,203,215,1054,252-255,257,261,267 Цивільного кодексу України, ст.ст.2, 4, 5, 10, 11-13, 19, 43, 49, 76-82, 258-259, 263-264, 265, 268, 293, 315, 319, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен банк Аваль», треті особи: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Кепітал», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Негоциант», про визнання недійсним кредитного договору - відмови.

В задоволені позовної заяви ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен банк Аваль» про визнання недійсним кредитного договору - відмови.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя

18.02.2021