Ухвала

08 липня 2021 року

м. Київ

справа № 727/4112/18

провадження № 61-10201ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

Шиповича В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Попова-Завгородня Сніжана Григорівна, на постанову Чернівецького апеляційного суду від 12 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернівецького міського голови, Чернівецької міської ради, комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка» про визнання розпорядження незаконним та скасування, поновлення на роботі, визнання таким, що працює в умовах трудового договору, укладеного на невизначений строк, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

17 червня 2021 року засобами поштового зв`язку представник ОСОБА_1 - адвокат Попова-Завгородня С. Г. подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Чернівецького апеляційного суду від 12 травня 2021 року (повний текст складено 13 травня 2021 року) у справі № 727/4112/18.

За змістом частини першої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) вирішує колегія у складі трьох суддів після одержання касаційної скарги оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Безпосередньо в касаційній скарзі викладене клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивоване тим, що копію оскарженої постанови апеляційного суду позивач отримав 18 травня 2021 року.

Вказані обставини підтверджені доданими до касаційної скарги документами.

Касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення ОСОБА_1 копії оскарженого судового рішення, а тому пропущений строк на касаційне оскарження підлягає поновленню.

Втім, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

I. Щодо підстав касаційного оскарження

Пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Однак, в порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України заявником чітко не зазначено в касаційній скарзі підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки суд касаційної інстанції переглядаючи у касаційному порядку судові рішення перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (частина перша статті 400 ЦПК України), підстава (підстави) відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України), в окремих випадках непідтвердження підстав касаційного оскарження може мати наслідком закриття касаційного провадження (пункти 4, 5 частини першої статті 396 ЦПК України).

ІІ. Щодо сплати судового збору

Заявником в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівців від 04 липня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано незаконним та скасовано розпорядження Чернівецького міського голови Каспрука О. П. від 29 березня 2018 року № 240-к «Про звільнення ОСОБА_1 - головного лікаря КМУ «Міська стоматологічна поліклініка», директора МТМО «Стоматологія»; поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді головного лікаря КМУ «Міська стоматологічна поліклініка», директора МТМО «Стоматологія» з 31 березня 2018 року, стягнуто з КМУ «Міська стоматологічна поліклініка» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 60 457,95 грн за вирахуванням суми податку та інших обов`язкових платежів; у задоволенні позову ОСОБА_1 до КМУ «Міська стоматологічна поліклініка» про визнання розпорядження незаконним та скасування, поновлення на посаді головного лікаря КМУ «Міська стоматологічна поліклініка» відмовлено, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Чернівецького міського голови, Чернівецької міської ради, КМУ «Міська стоматологічна поліклініка» про визнання таким, що працює на умовах трудового договору, укладеного на невизначений строк, відмовлено; у задоволенні позову ОСОБА_1 до Чернівецького міського голови, Чернівецької міської ради про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 60 457,95 грн відмовлено.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 12 травня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, апеляційні скарги Чернівецького міського голови, Каспрука О. П. задоволено частково, рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 04 липня 2018 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 до Чернівецького міського голови, Чернівецької міської ради про визнання розпорядження від 29 березня 2018 року № 240-к незаконним та його скасування, поновлення на роботі, до Комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та в частині розподілу судових витрат скасовано, в позові ОСОБА_1 до Чернівецького міського голови, Чернівецької міської ради про визнання розпорядження від 29 березня 2018 року № 240-к незаконним та його скасування, поновлення на роботі, до Комунальної медичної установи «Міська стоматологічна поліклініка» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено, рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці

від 04 липня 2018 року в частині відмови в позові ОСОБА_1 до Чернівецького міського голови про визнання позивача таким, що працює на умовах трудового договору, укладеного на невизначений строк, змінено, викладено його мотивувальну частину в редакції цієї постанови, в решті рішення в частині, яка оскаржується, залишено без змін.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову апеляційного суду в частині вирішення вимог про визнання незаконним та скасування розпорядження, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - скасувати, залишивши в цій частині в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Позов подано до суду у квітні 2018 року.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час подання позову) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня

2019 року було встановлено на рівні 1 762 грн.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в межах оспорюваної суми.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Отже розмір судового збору за подану касаційну скаргу в частині вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить 1 409,60 грн (із розрахунку (704,80 грн х 200 %), де 704,80 грн це 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом:

1) надання уточненої касаційної скарги із зазначенням в ній підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав). Копії уточненої касаційної скарги мають бути надані відповідно до кількості учасників справи.

2) надання документу, що підтверджує сплату судового збору в сумі 1 409,60 грн або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) буде вирішено колегією суддів після усунення недоліків касаційної скарги та її оформлення відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Чернівецького апеляційного суду від 12 травня 2021 року в справі № 727/4112/18.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Попова-Завгородня Сніжана Григорівна, на постанову Чернівецького апеляційного суду від 12 травня 2021 року у справі № 727/4112/18 залишити без руху.

Визначити для усунення недоліків касаційної скарги строк - десять днів з дня вручення ОСОБА_1 копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Шипович