Справа № 496/1255/20
Провадження №2/523/1536/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2021 р.

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючої - судді Середи І.В.,

за участю секретаря - Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про стягнення сплаченого страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ «СК «Українська страхова група» 27.03.2020р. звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення сплаченого страхового відшкодування у розмірі 20553,00 грн. та судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Позов обґрунтований тим, що 10.06.2016р. між ІП «СЖС Україна» та ПрАТ «СК «Українська страхова група» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-1501-16-00085, предметом якого було страхування транспортного засобу «Skoda OCTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 30.03.2017 р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Шкода», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та транспортного засобу «Мерседес», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під управлінням ОСОБА_1 . В результаті ДТП було заподіяно матеріальну шкоду власнику автомобіля марки «Skoda OCTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був застрахований позивачем. На підставі договору страхування позивач сплатив страхове відшкодування у розмірі 20553,00 грн. власнику автомобіля ІП «СЖС Україна», через що у свою чергу отримав право вимоги до особи, винної за заподіяння збитків. У зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування в порядку ст.993 ЦК України, а також судові витрати в сумі 2102,00грн.

Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 09.04.2020 року вищевказану цивільну справу передано за підсудністю до Суворовського районного суду м.Одеси, на підставі п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України.

Справа надійшла до Суворовського районного суду м.Одеси 22.09.2020р. та 23.09.2020р. згідно ст.14,33 ЦПК України розподілена в автоматизованому порядку.

Ухвалою судді Суворовського районного ссуду м.Одеси від 24.09.2020р. прийнято вказаний позов до розгляду та відкрито провадження, вирішено розглядати справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача в засідання не прибув, в матеріалах справи є заява про розгляд справи в його відсутності, позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, судом здійснено всі можливі заходи відповідно до вимог ч.8 ст.128 ЦПК України щодо повідомлення про дату, місце та час судового засідання, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції «Про захист прав людини та основних свобод», ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідачів, котрі про розгляд справи сповіщені належним чином.

Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За змістом норми ч.6 ст.259 ЦПК України, складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

За нормами ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до положень ст.ст.280,281 ЦПК України, за письмовою згодою представника позивача та за відсутності відзиву на позовну заяву справа розглянута в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом було встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини.

10.06.2016 року між позивачем та СЖС Україна, ІП, було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті №28-1501-16-000885, предметом якого є страхування в тому числі транспортного засобу марки «Skoda OCTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2012 року випуску (а.с.8).

30.03.2017 року о 18,00 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «MERSEDES», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вул.Балківській, 28/1 в м.Одесі, на порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України, при зміні наппрямку руху, не переконався в безпечності маневру, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Skoda OCTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою судді Приморського районного суду м.Одеси від 04 травня 2017 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.. (а.с.11).

Згідно з нормою ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно довідки №544281 про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 30.03.2017 року складеної ІПП, у переліку видимих пошкоджень транспортного засобу марки «Skoda OCTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 зазначено: пошкодження бокової лівої частини.

03.04.2017р. до ПрАТ «СК «Українська страхова група» з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування звернувся страхувальник СЖС Україна, ІП, з повідолменням про ДТП, яке сталося 30.03.2017р за участю застрахованого транспортного засобу «Skoda OCTAVIA», реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.12).

Відповідно до умов договору страхування на підставі страхового акту №ПСКА-6925 від 06.06.2017 року (а.с.15), акту виконаних робіт СПД ОСОБА_3 від 22.05.2017р. було складено розрахунок суми страхового відшкодування (а.с.15-зворот) на суму 50553,00 грн., на підставі якого позивач 07.06.2017 р.-виплатив СЖС Україна, ІП суму страхового відшкодування згідно договору в розмірі 20553,00 грн. (а.с.20).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ст.77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За нормами ч.1 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст.993 ЦК України).

Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» N 86/96-ВР від 07.03.96р (зі змінами та доповненнями), до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: ) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Ст.993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» регламентовано, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Своєю постановою від 30.01.2019 у справі № 755/9320/15-ц ВС зазначив, що такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Цей вид зобов`язання відрізняється від регресу, оскільки регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою.

Відомості про те, що водій транспортного засобу - відповідач, який спричинив вищевказану дорожньо-транспортну пригоду, - застрахував свою цивільно-правову відповідальність, - в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи викладене, оскільки з боку відповідача суду не надано жодного доказу, який би спростовував обставини та доводи, викладені позивачем, тому суд дійшов висновку про наявність порушеного права позивача, що стало підставою для звернення з відповідним позовом до суду, і він довів належними доказами обґрунтованість своїх вимог саме до відповідача, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню в порядку суброгації страхове відшкодування в розмірі 20553,00 грн..

Відповідно до ст.141 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід також стягнути на користь позивача сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12,13,76, 81, 89, 95,141, 258-259, 263-265, 268, 273, 279,280-283, 354,355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (код: , місцезнаходження: вул. І Федорова, буд. 32-А, м.Київ, 03038) суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 20553 (двадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят три) гривні 00 коп. та судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Рішення складено 19.02.2021 р.

Суддя: