Справа № 331/1025/21
Провадження № 2/331/1047/2021
07 липня 2021 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді Світлицької В.М.,
за участю секретаря - Рухлової М.Ю.,
розглянувши в загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.
В обґрунтування позову зазначила, що 02.09.2019 р. між сторонами був укладений договір позики, відповідно до п. 1.1. якого позикодавець, в порядку та на умовах, визначених цим договором, передає у власність позичальнику грошові кошти у розмірі 20 000,00 доларів США, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику, в порядку, в строки та на умовах, визначених цим договором. На підтвердження укладення договору позики від 02.09.2019 р. та передачі грошових коштів відповідачем була складена розписка від 02.09.2019 р. Відповідно до п. 1.3 договору, за користування позикою позичальник зобов`язується сплачувати позикодавцю проценти у розмірі 24% річних. Відповідач свої зобов`язання за договором позики належним чином не виконує, суму позики в обумовлений строк не повертає, проценти за користування позикою не сплачує, у зв`язку з чим станом на 18.02.2021 р. утворилась заборгованість за сумою позики у розмірі 20 000 доларів США та процентів за користування позикою за період з 02.09.2019 р. по 02.11.2019 р. у розмірі 802,19 доларів США. Крім того, згідно з п. 4.3 договору позики за прострочення позичальником строків сплати, позичальник згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України сплачує позикодавцю на його вимогу суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 48 процентів річних від простроченої суми, що за період з 03.10.2019 р. по 26.02.2021 р. складають 12 924,62 доларів США. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 9419,93 грн.
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08.04.2021 року відкрито загальне провадження по справі та призначене підготовче судове засідання.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2021 року закрито підготовче судове засідання по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, поважну причину неявки суду не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність, на підставі доказів наявних в матеріалах справи.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що 02.09.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 20 000,00 доларів США, а останній зобов`язався повернути позику, в порядку, в строки та на умовах, визначених цим договором.
Факт отримання ОСОБА_2 суми позики у розмірі 20 000 доларів США підтверджується власноручно складеною ним у відповідності до п. 1.2 договору розпискою.
Відповідно до п.1.3 договору, за користування позикою позичальник зобов`язується сплачувати позикодавцю проценти у розмірі 24% річних.
Згідно з п. 2.1 договору, строк користування позикою з 02.09.2019 р. по 02.11.2019 р.
Відповідно до п. 2.2, 2.3 договору, нарахування процентів за користування позикою починається з наступного дня після отримання позичальником суми позики, а припиняється в день повернення всієї суми позики. Проценти за користування позикою нараховуються за кожен день наявності непогашеної позичальником суми позики на залишок суми позики.
Пунктом 2.6 договору було визначено графік повернення суми позики та сплати процентів за користування позикою.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
В постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року, прийнятої за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах (справа № 6-63 цс 13), зазначено, що за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 обов`язок повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором, належним чином не виконав, суму позики не повернув, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 20 000,00 доларів США є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Крім того, згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Таким чином, оскільки договором позики передбачено сплата процентів за користування позикою в розмірі 24% річних, тому вимога позивача про стягнення з відповідача 802,19 доларів США, нарахованих за період з 02.09.2019 року по 02.11.2019 року також підлягає задоволенню.
З огляду на правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, сума боргу не підлягає переведенню до гривневого еквіваленту, адже борг має бути повернутий у тій валюті, в якій була надана позика. Так як валютою договору були долари США, суд вбачає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість у доларах США.
Крім того, у відповідності до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до п.4.3 договору позики, за прострочення позичальником строків сплати, передбачених п. 2.1, 2.6, 4.2, 5.5 цього договору, позичальник згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України сплачує позикодавцю на його вимогу суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 48 процентів річних від простроченої суми.
Згідно з наданим суду розрахунком, відповідно до п.4.3. договору позики за період з 03.10.2019 р. по 26.02.2021 р. проценти складають 12 924,62 доларів США.
Вказаний розрахунок відповідає вимогам закону, відповідачем не спростований належними та допустимими доказами, власних розрахунків з даного приводу суду відповідачем не подано, а тому суд погоджується з наведеним розрахунком позивача в позові.
Також, відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що ним виконанні боргові зобов`язання, які у нього виникли перед позивачем у зв`язку з укладанням договору позики.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, позичені гроші позивачу у визначений строк не повернув, тому суд вбачає підстави для стягнення заборгованості за договором позики від 02.09.2019 року у розмірі 33 726,81 доларів США, яка складається з: 20 000,00 доларів США - сума основного боргу; 802,19 доларів США - проценти за користування позикою за період з 02.09.2019 р. по 02.11.2019 р.; 12 924,62 доларів США - проценти згідно з п.4.3 договору позики за період з 03.10.2019 р. по 26.02.2021 р.
Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 274-279, 280, 282, 354 ЦПК України, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) заборгованість за договором позики від 02.09.2019 року у розмірі 33 726,81 доларів США, яка складається з: 20 000,00 доларів США - сума основного боргу; 802,19 доларів США - проценти за користування позикою за період з 02.09.2019 р. по 02.11.2019 р.; 12 924,62 доларів США - проценти згідно з п.4.3 договору позики за період з 03.10.2019 р. по 26.02.2021 р.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) судові витрати у розмірі 9419,93 грн.
Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя : В.М. Світлицька