Провадження №2/592/304/21

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2021 року м.Суми Ковпаківський районний суд міста Суми в складі головуючого судді Катрич О.М., секретаря Дядечко Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми в порядку спрощеного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування частини витрат по оплаті комунальних платежів,

ВСТАНОВИВ :

Позивач свої вимоги мотивує тим, що він та його брат-відповідач ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , їм належить на праві власності по Ѕ частині цього майна. Оскільки його з братом частки власності у квартирі в натурі не виділені і не розділені їх рахунки по оплаті за квартиру, то перед постачальниками комунальних послуг, у відповідності до ст. 541 ЦК України, вони несуть солідарний обов`язок по оплаті таких послуг. Разом з тим, ОСОБА_2 самоусунувся від виконання своїх обов`язків по утриманню їх з ним квартири, поклавши такий обов`язок виключно на нього, оскільки в спірній квартирі проживає тільки він. Не заперечую проти оплати одноосібно ним платежів, за ті комунальні послуги, які він споживаю особисто: електроенергія, водопостачання, водовідведення та інші. Але є ряд платежів, пов`язаних з належним збереженням та утриманням квартири (теплопостачання, абонементна плата, квартплата ТОВ «Керуюча компанія «ДомКомСуми»), на підставі ст. 360 ЦК України, вони з братом повинні оплачувати разом, що з урахуванням їх часток власності становить по Ѕ частині платежів. Однак, вже на протязі тривалого часу, з метою недопущення відключення квартири від теплопостачання, а також уникнення накопичення заборгованості по сплаті абонементної плати за квартиру, та оплати послуг ГОВ «Керуюча компанія «ДомКомСуми», він змушений всі ці платежі сплачувати одноосібно, оскільки ОСОБА_2 добровільно відмовляється оплачувати частину цих платежів. Зокрема, за теплопостачання квартири, починаючи з травня 2016 року по серпень 2020 року ним сплачено 25 268,46 грн. Крім того, ,за період з 01.01.2017 року по 30.09.2020 року ТОВ «Керуюча Компанія «ДомКомСуми» ним сплачено 4 343,57 грн. Тому просить суд стягнути з відповідача на його користь 14 806 грн. 01 коп., що складає Ѕ частину сплачених платежів. (25 268,46 грн.+ 4343,57 грн.), а також сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу .

Позивач та його представник адвокат Сапіч В.М. надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, просять позов задовольнити. (а.с.58)

Представник відповідача адвокат Романенко Є.О. надав заяву про розгляд справи у його відсутність, при цьому позовні вимоги не визнав, надав відзив, у якому зазначає, що як встановлено і підтверджено рішенням Ковпаківського районного суду Суми від 20.02.2019, позивач ОСОБА_1 користується повністю всією квартирою, а відповідач ОСОБА_2 тривалий час в квартирі не проживає, особистих речей відповідача в квартирі не має. Позивач користується всією квартирою, є споживачем послуги з централізованого опалення, не звертався з позовом щодо визначення порядку користування квартирою відповідно до частки в праві власності. Також, позивач заявляє про спірний період 2016-2020 роки. Між тим, 24.02.2017 суддею Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_3 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з централізованого опалення за період з 2014 по 2017 рік включно, тобто це питання вже вирішено, так як судовий наказ не оскаржено і не скасовано. Більш того, позивачем не доведено, що витрати на утримання квартири поніс саме він, оскільки всі особові рахунки відкриті на ОСОБА_4 , що підтверджується виписками з рахунків, які надані позивачем. Просить відмовити у задоволенні позову і відповідно судових витрат по справі. Ще звертає увагу суду у заяві від 02.07.2021 року про те, що позивачем пропущений строк звернення до суду і просить суд застосувати по справі строки позовної давності за 2016-2017 рік, якщо ж суд дійде про обгрунтованість заявлених вимог в цілому. (а.с. 30)

Суд, дослідивши матеріали даної справи, а також ц.с. № 592/3805/18, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 (а.с.4-5) Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 (а.с.4-5)

З наданих позивачем доказів до позовної заяви убачається, що на підставі копії свідоцтва про право власності на житло від 12.06.2000 року № НОМЕР_1 , квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (а.с.6) Так, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтва про смерть. (а.с. 8-9) Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.12.2012 року, виданого державним нотаріусом Ляшенко А.І., позивач ОСОБА_1 є власником 1/3 частини цієї квартири. (а.с. 8) Також позивачем надано суду Обігова відомість на ім`я ОСОБА_4 за період часу з 01.01.2016 року по 31.08.2020 року, а також за період з 01.09.2017 року по 30.09.2020 року. (а.. 10-15)

Більше ніяких доказів на підтвердження викладених фактичних обставин надано позивачем та його представником не було. Зокрема, ОСОБА_1 посилається на заповіт, складений батьком на користь брата- ОСОБА_2 , за яким той отримав спадщину на спірну квартиру у виді Ѕ частині, однак останній в матеріалах справи відсутній, як і свідоцтво про право на спадщину, видане на ім`я відповідача, з якого б убачалося, що останній є співвласником квартири та на якій правовій підставі, як стверджує позивач. Натомість, як убачається із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.06.2021 року, власником квартири АДРЕСА_1 у частці 1/6 та 1/3 , а всього Ѕ частина вказаний ОСОБА_1 . Відомості про ОСОБА_2 як власника/співвласника на цю квартиру відсутні. (а.с.60-61)

Так, згідно рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.02.2019 року, на яке посилається представник відповідача у відзиві, судом встановлено, що сторони по справі є співвласниками квартири АДРЕСА_1 (а.с.32-35) На а.с.55 цивільної справи № 592/3805/18 міститься копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.12.2012 року, виданого державним нотаріусом Ляшенко А.І., за яким ОСОБА_2 є власником Ѕ частини вказаного вище майна.

Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В даному судовому рішенні також було зазначено, що позивач ОСОБА_1 користується повністю всією квартирою, а відповідач ОСОБА_2 тривалий час в квартирі не проживає, особистих речей відповідача в квартирі не має. Позивач користується всією квартирою, є споживачем послуги з централізованого опалення, не звертався з позовом щодо визначення порядку користування квартирою відповідно до частки в праві власності. Обставини з приводу не проживання в квартирі відповідача, позивачем і не оспорюються. Разом з цим, відповідно до ч. 3 ст. 13 Конституції України від 28.06.1996 № 254к/96-ВР власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Відповідно до ч. 1 ст. 322 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року № 435-IV (далі ЦК України) власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (частини четверта статті 544 ЦК України).

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 83 цього кодексу визначено порядок подання доказів. Зокрема, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. (а.с. 84 ч.1)

Однак, всупереч цим положенням закону, ні позивач, ні адвокат, який надає професійну правничу допомогу, не надали суду докази- квитанції про оплату комунальних послуг за утримання квартири, зі змісту яких би суд дійшов висновку про те, що саме ОСОБА_1 був платником коштів та поніс витрати, зазначені у позові, а не інша особа. Надані обігові відомості на ім`я ОСОБА_4 не підтверджують і не доводять того, що саме ОСОБА_1 сплачує зазначені в ній кошти.

Виходячи з вищенаведеного, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 13, 76, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за необгрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Катрич