Справа № 581/283/21
Провадження № 2-з/581/1/21
У Х В А Л А

06 липня 2021 року сел. Липова Долина
Липоводолинський районний суд Сумської області в складі судді Кузьмінського О.В., за участю секретаря судового засідання Мазур О.А., розглянувши в судовому засіданні без виклику сторін заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Липоводолинської селищної ради Роменського району Сумської області, Роменської районної державної адміністрації в Сумській області, ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у Сумській області,
про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання права власності на спадкове майно,
в с т а н о в и в:
В провадженні суду перебуває вказана справа.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.
Позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (п.п. 1, 2 ч. 1, ч. 3 ст. 150 ЦПК України).
Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача та третьої особи, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, або до набрання законної сили рішенням про відмову в позові.
Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.
Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном.
Враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів позивача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.
При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.
У разі вчинення ОСОБА_2 дій, пов`язаних із відчуженням чи іншим розпорядженням належним їм майном земельними ділянками, виконання можливого рішення суду про задоволення позову буде істотно ускладненим.
Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищевказане майно, позивачем не враховано, що арешт передбачає не лише заборону реалізації (відчуження) майна, а й заборону користування майном, що на думку суду є невідповідним заходом, тому у даній вимозі слід відмовити.
Враховуючи те, що між сторонами дійсно виник спір, беручи до уваги обставини справи, необхідність забезпечення співмірності виду забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, а також те, що невжиття таких заходів може утруднити чи унеможливити виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд вважає, що у даному випадку необхідним та достатнім видом забезпечення позову буде заборона ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, пов`язані з відчуженням або передачею у заставу, оренду, суборенду, емфітевзис, користування будь-яким іншим особам спірних земельних ділянок, оскільки такий захід забезпечення позову відповідає вимогам закону, забезпечує баланс між інтересами сторін, не позбавляє ОСОБА_2 права володіти належними їй земельними ділянками.
Частиною 8 статті 153 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.
Однак суд вважає, що на даний час відсутні підстави вважати, що існують обставини щодо обов`язкового застосування зустрічного забезпечення, передбачені ч. 3 ст. 154 ЦПК України, у зв`язку з чим зустрічне забезпечення судом не застосовується.
Таким чином, заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. 149-153 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Липоводолинської селищної ради Роменського району Сумської області, Роменської районної державної адміністрації в Сумській області, ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.
В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.
Ухвалу допустити до негайного виконання.
Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Апеляційна скарга подається до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області.
Примірник ухвали направити заявнику, копію - учасникам справи.
Суддя О. В. Кузьмінський