Справа № 346/3908/20
Провадження № 2/346/210/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі головуючого судді Яремин М.П.

з участю: секретаря Лазановського В.В.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди,-

в с т а н о в и в:

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником транспортного засобу марки "BMW 525", номерний знак « НОМЕР_1 », що підтверджується копією відповідного свідоцтва про його реєстрацію. 16.06.2019 року о 21:00 год. в м. Коломия, по вул. Січових Стрільців, Івано-Франківської області, відповідач ОСОБА_3 , не маючи прав на керування транспортним засобом, керуючи скутером марки "LІFAN LF 200-10B", номерний знак « НОМЕР_2 », в порушення вимог пунктів 2.1, 2.3, 9.2, 9.3, 9.4, 10.1, 10.4 ПДР України, не врахував дорожню обстановку та, здійснюючи маневр обгону зліва, допустив зіткнення із вказаним автомобілем, під керуванням ОСОБА_4 , який рухався попереду в попутному напрямку та здійснював поворот ліворуч в бічну вулицю. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вказаний автомобіль отримав механічні пошкодження. За фактом даної події було відкрито кримінальне провадження, яке постановою слідчого від 28.09.20919 року закрите на підставі п.2 ч.1. ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України. За результатом досудового розслідування встановлено, що в діях водія автомобіля марки " BMW 525" порушень ПДР України не виявлено, а вказана ДТП відбулась у зв`язку із порушенням відповідачем ОСОБА_3 ПДР України.

Постановою Коломийського міськрайонного суду від 20.12.2019 року провадження в справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч.2 ст. 126 КУпАП закрито з нереабілітуючих підстав, зокрема відповідно до п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

На момент виникнення ДТП вказаний автомобіль був застрахований у ПрАТ "Українська страхова компанія "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП", згідно з полісом серії АМ № 8511035, що підтверджується копією останнього та долученим витягом із сайту МТСБУ. Позивач зазначає, що МТСБУ згідно зі ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зобов`язане відшкодувати шкоду за пошкодження його транспортного засобу на умовах, визначених законом, оскільки власник та водій транспортного засобу "LІFAN LF 200-10B", номерний знак « НОМЕР_2 », не застрахував цивільно-правову відповідальність. Однак, МТСБУ відповіддю від 13.02.2020 року, на думку позивача, незаконно відмовив йому у виплаті відшкодування з фонду захисту потерпілих, оскільки вина іншого учасника ДТП не підтверджена документально. Проте, такий висновок є незаконним, оскільки вина ОСОБА_3 доведена не тільки матеріалами кримінального провадження, а й постановою Коломийського міськрайонного суду від 20.12.2019 року. Відповідно до звіту № 297 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, вартість матеріального збитку з врахуванням коефіцієнта фізичного складових, заподіяного власнику автомобіля марки "BMW 525", номерний знак « НОМЕР_1 », внаслідок ДТП складає 29 005, 26 грн. Таким чином, МТСБУ зобов`язане відшкодувати позивачу 29 005,26 грн., а відповідач ОСОБА_3 - різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), що становить 74 826,63 грн. - 29 005,26 грн. = 45 821,37 грн.

Крім того, позивач вказує, що відповідач ОСОБА_3 вказаним порушенням спричинив позивачу моральну шкоду, яка полягає в тому, що він зазнав душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього, а також у зв`язку з пошкодженням майна на суму, яка є значною та вагомою для нього та його родини, позивач втратив нормальний сон та почуття спокою, перебуває в постійному стресі так як зазнав втрати майна, тривалий час позбавлений можливості використовувати необхідний йому транспортний засіб, а також змушений був позичати кошти для ремонту транспортного засобу. З врахуванням принципу розумності та справедливості, він оцінює завдану йому моральну шкоду відповідачем ОСОБА_3 в сумі 50 000 грн. Відповідачі ухиляються добровільно відшкодувати шкоду, спричинену пошкодженням майна позивача, тому в добровільному порядку врегулювати спір не вдалося. Тому позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 на його користь спричинену майнову шкоду в сумі 45 821, 37 грн., 50 000 грн. моральної шкоди, а з відповідача МТСБУ - 29 005,26 грн. майнової шкоди. Крім того, позивач просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів понесені позивачем судові витрати.

Позивач та його представник, адвокат Микитюк Р.В. в судове засідання не з`явились, 22.02.2021 року представник позивача, адвокат Микитюк Р.В. електронною поштою надіслав до суду письмове клопотання, в якому просить позовні вимоги задовольнити, розгляд справи проводити у його та позивача відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 98).

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, його представник, адвокат Ломничук Ю.Ю. 22.02.2021 року електронною поштою надіслав до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його та відповідача відсутності (а.с. 100). 21.01.2021 року відповідач ОСОБА_3 подав відзив на позов, відповідно до якого зазначає, з посиланням на норми ст. ст. 1187, 1188 ЦК України, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20.12.2019 року не наведено жодного доказу його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення відповідачем ОСОБА_3 вказаного правопорушення є недоведеним. Позивачем не надано суду жодних доказів його винуватості, оскільки у встановленому законом порядку ОСОБА_3 не був підданий адміністративному стягненню, його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, в судовому порядку не доведено, тобто судового рішення, прийнятого відповідно до процесуальних норм, що набрало законної сили, не має, а кримінальне провадження на підставі п.2 ч. 1 ст.284 КПК України закрите у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення. Тому ОСОБА_3 просить в задоволенні позову відмовити у зв`язку з його безпідставністю.

Представник відповідача, Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) Купар І.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, вказаних у відзиві на позов. В останньому вказано, що на час виникнення правових відносин між сторонами діяла редакція Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 35.1 цього Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику заяву про страхове відшкодування, в якій має міститися, зокрема, зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості, що її підтверджують. Відповідно до ч. ст.35.2 цього Закону документи надаються для огляду та зняття копії або в копіях, засвідчених заявником, страховик та МТСБУ мають право вимагати для огляду оригінали зазначених документів. Однією з підстав для розгляду МТСБУ страхової справи та прийняття рішення про виплату страхового відшкодування у розпорядженні МТСБУ обов`язково має бути документ, з якого вбачається настання цивільно-правової відповідальності водія вищевказаного скутера. Таким документом може бути постанова або вирок суду.

25.10.2019 року на адресу МТСБУ надійшла заява ОСОБА_2 від 21.10.2019 року (за змістом схожа на повідомлення про ДТП), в якій він просив оглянути пошкоджений транспортний засіб, що за його заявою знаходився на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів в м. Коломия, до якої долучено копію постанови про закриття кримінального провадження від 28.09.2019 року (а не оригінал, як вимагає Закон).

31.10.2019 року МТСБУ надіслало на адресу позивача лист з роз`ясненнями про необхідність подання ним до МТСБУ визначеного переліку документів, зокрема п. 4 переліку, - копію постанови суду, завіреної гербовою печаткою, що підтверджує відповідальність іншого учасника за скоєння ДТП, яка набрала законної сили.

02.12.2019 року на адресу МТСБУ надійшла заява позивача від 21.11.2019 року про виплату страхового відшкодування, до якої долучено не завірену гербовою печаткою копію постанови суду як вимагає закон.

12.12.2019 року МТСБУ повторно надіслало позивачу листа про необхідність надання копії постанови суду, завіреної гербовою печаткою, що підтверджує відповідальність іншого учасника за скоєння ДТП, яка набрала законної сили, а також копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки «BMW», номерний знак « НОМЕР_1 », засвідчену його підписом з надписом «відповідає оригіналу». Не дочекавшись відповіді, МТСБУ повторно надіслало листа позивачу від 06.02.2020 року з проханням про надання документів аналогічно до листа від 12.12.2019 року.

12.02.2020 року через кабінет потерпілого позивач надіслав фотокопії свідоцтва про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу з надписом «копія вірна, згідно оригіналу /підпис/», однак, таке фото не може вважатись належним документом. Тобто позивач проігнорував прохання МТСБУ від 21.10.2019 року, 12.12.2019 року та 06.02.2020 року про надання вищевказаної постанови, завіреної належним чином.

Листом від 13.02.2020 року МТСБУ повідомило позивача про те, що подані ним документи не встановлюють особу, винну у скоєнні ДТП 16.06.2019 року та станом на 13.02.2020 року у МТСБУ були відсутні докази того, що відповідальним за нанесення позивачу шкоди є ОСОБА_3 , який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Повідомлено, що з огляду на зазначене вище у листі, МТСБУ не може прийняти рішення щодо виплати позивачу відшкодування з фонду захисту потерпілих, оскільки вина іншого учасника не підтверджено документально. Відповідно до листа від 13.02.2020 року МТСБУ повторно просило надати позивача копію вищевказаної постанови, яка набрала законної сили, та повідомило, що після отримання вказаної постанови суду МТСБУ повернеться до розгляду питання щодо відшкодування заподіяної йому шкоди.

Замість усунення вказаних недоліків від адвоката позивача Микитюка Р.В. надійшов адвокатський запит від 06.03.2020 року, в якому він просив надати йому копію висновку щодо визначення вартості матеріального збитку, спричиненого вищевказаному автомобілю. 17.03.2020 року МТСБУ надіслало адвокату належним чином завірену копію звіту № 297 ТОВ «СОС СЕРВІС УКРАЇНА» про оцінку вартості пошкоджень вказаного автомобіля. На цьому діалог між МТСБУ та позивачем закінчився, а недоліки у наданні зазначених документів так і не були усунуті.

Представник відповідача звертає увагу на те, що позивач в позовній заяві, посилаючись на лист від 13.02.2020 року стверджує, що МТСБУ відмовило йому у виплаті стахового відшкодування, чим відверто вводить суд в оману, оскільки 13.02.2020 року зміст листа був абсолютно іншим.

Позивач в порушення Закону при зверненні до МТСБУ не надав вищевказаної постанови суду в зв`язку з чим розгляд страхової справи №63873 від 13.02.2020 року було призупинено до усунення ним вищезгаданих недоліків, а відтак, МТСБУ не порушило жодну існуючу норму законодавства України в даній справі, спір є повністю надуманим та спровокованим самим же позивачем.

Представник відповідача також зазначає, що позивач просить стягнути з МТСБУ 29 005,26 грн. майнової шкоди (страхового відшкодування). Вказаний розмір матеріального збитку він пов`язує з результатами звіту № 297 від 14.11.2019 року, у якому зазначено, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику вказаного автомобіля складає 29 005,26 грн. з ПДВ. Отже, заявлена сума не відповідає ст.36.2 Закону. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком ( у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Тому представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити у зв`язку з його передчасністю та безпідставністю.

Суд, заслухавши пояснення вказаного представника відповідача, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 автомобіль марки "BMW 525 ", номерний знак « НОМЕР_1 », зареєстровано за позивачем ОСОБА_2 ( а.с. 11).

Відповідно до копії полісу № АМ8511035 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 11.01.2019 року транспортний засіб марки " BMW 525 ", номерний знак « НОМЕР_4 » застрахований у ПрАТ «Страхова компанія "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП", (VIN-код НОМЕР_5 ), страхувальником вказано ОСОБА_6 (а.с. 12, 16).

Постановою слідчого СВ Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Буджака І.В. від 28.09.2019 року кримінальне провадження, внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000586 від 16.06.2019 року, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України; направлено матеріали до Коломийського ВП для вирішення питання про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124, 126 КУпАП. У постанові вказано, що 16.06.2019 року приблизно о 21:00 год. ОСОБА_3 , керуючи скутером марки "LІFAN LF 200-10B", номерний знак « НОМЕР_2 », рухаючись вул. Січових Стрільців в м. Коломия Івано-Франківської області, в напрямку залізничного вокзалу, навпроти будинку № 34, не врахувавши дорожньої обстановки, здійснюючи маневр обгону зліва, допустив зіткнення з автомобілем марки " BMW 525 ", номерний знак « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_4 , яка рухалась попереду в попутному напрямку та здійснювала поворот ліворуч в бічну вулицю. Внаслідок ДТП водій скутера ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження та був доставлений в Коломийську дитячу лікарню з діагнозом: відкритий перелом нижньої третини правої гомілки. В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 порушив пункти 2.1 «а», 2.3 «а, б, г, д», 9.2 «б», 9.3, 9.4, 10.1, 10.4 ПДР України (а.с. 13-14).

21.10.2019 року позивач звернувся до МТСБУ із заявою (яка отримана останнім 25.10.2019 року згідно з відміткою на ній 25.10.2019 року), в якій просив направити свого представника до місця знаходження пошкодженого автомобіля марки " BMW 525 ", номерний знак « НОМЕР_1 », для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, в якій також вказав, що транспортний засіб марки "LІFAN LF 200-10B" не мав полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП 16.06.2019 року (а.с. 60).

Відповідно до листа № 3.1-05/35771 від 31.10.2019 року МТСБУ повідомило позивача про те, що для подальшого розгляду справи та прийняття рішення щодо відшкодування заподіяної шкоди відповідно до ст. 35 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» йому необхідно надати перелік документів, в тому числі копію свідоцтва про реєстрацію зазначеного транспортного засобу, засвідчену його підписом та надписом «відповідає оригіналу», а також копію постанови суду, завірену гербовою печаткою, що підтверджує відповідальність іншого учасника за скоєння ДТП, яка набрала законної сили; після отримання зазначених документів МТСБУ повернеться до розгляду питання щодо відшкодування заподіяної йому шкоди (а.с. 61).

21.11.2019 року позивач звернувся із заявою до МТСБУ, яка отримана останнім 02.12.2019 року згідно з відміткою на ній, в якій просив здійснити відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП, що сталася 16.06.2019 року (а.с. 62).

12.12.2019 року МТСБУ повторно надіслало позивачу листа про необхідність надання копій свідоцтва про реєстрацію зазначеного транспортного засобу, засвідчену його підписом та надписом «відповідає оригіналу», а також постанови суду, завіреної гербовою печаткою, що підтверджує відповідальність іншого учасника за скоєння ДТП, яка набрала законної сили, при цьому вказано, що після отримання зазначених документів МТСБУ повернеться до розгляду питання щодо відшкодування заподіяної йому шкоди (а.с. 63).

Постановою Коломийського міськрайонного суду від 20.12.2019 року закрито провадження у справі № 346/5356/19 про адміністративне правопорушення відносно відповідача ОСОБА_3 за ст. 124, ч. 2 ст. 126 КУпАП у відповідності до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності ( а.с. 15).

06.02.2020 року МТСБУ повторно надіслало листа позивачу з проханням про надання вищевказаних документів аналогічно до листа від 12.12.2019 року (а.с. 64).

Як зазначив представник відповідача МТСБУ 12.02.2020 року через кабінет потерпілого позивач надіслав фотокопії свідоцтва про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу з надписом «копія вірна, згідно оригіналу /підпис/» (а.с. 65).

Згідно із листом МТСБУ від 13.02.2020 року № 3.1-02/5020 останнє повідомило ОСОБА_2 про те, що подані ним документи не встановлюють особу, винну у скоєнні ДТП 16.06.2019 року та у МТСБУ відсутні докази того, що відповідальним за нанесення йому шкоди є ОСОБА_3 , який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Повідомлено, що з огляду на зазначене МТСБУ не може прийняти рішення щодо виплати позивачу відшкодування з фонду захисту потерпілих, оскільки вина іншого учасника не підтверджено документально. В листі також вказано, що в разі наявності у позивача копії постанови суду, що підтверджує відповідальність іншого учасника за скоєння ДТП та яка набрала законної сили, її слід надати до МТСБУ, після отримання вказаного документу МТСБУ повернеться до розгляду питання щодо відшкодування заподіяної йому шкоди.

Відповідно до листа № 3.1-02/9024 від 17.03.2020 року МТСБУ на запит адвоката Микитюка Р.В. надіслало на адресу останнього належним чином завірену копію звіту № 297 ТОВ «Сос Сервіс Україна» про оцінку вартості пошкоджень транспортного засобу марки " BMW 525 ", номерний знак « НОМЕР_1 » (а.с. 67).

Згідно зі звітом № 297 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, (замовник оцінки - за дорученням МТСБУ, дата оцінки 04.11.2019 року) вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу марки " BMW 525 ", номерний знак « НОМЕР_1 » дорівнює 74 826,63 грн. з ПДВ на запасні частини. Коефіцієнт фізичного зносу складників 0,70 %. При проведенні розрахунків станом на дату оцінки оцінювач отримав наступне значення оціночної вартості матеріального збитку, спричиненого власнику КТЗ вказаного автомобіля дорівнює 29 005, 26 грн. з ПДВ на запасні частини ( а.с.23-25).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди.

Така особа відповідно до частини другої статті 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст.9 цього Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування.

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до пункту 35.1 ст.35 вказаного Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися:

а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ;

б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження;

в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують;

г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих;

ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

Пунктом 35.2. вказаної статті передбачено, що до заяви додаються, в тому числі документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну. Документи, зазначені у підпунктах "а" - "ґ" цього пункту, надаються для огляду та зняття копії або в копіях, засвідчених заявником. Страховик та МТСБУ мають право вимагати для огляду оригінали зазначених документів. Решта документів надаються в оригіналі або належним чином оформленій копії. Належно оформленою копією документа є копія, посвідчена органом, установою чи організацією, що його видала, або нотаріально посвідчена або посвідчена особою, якій подається заява про страхове відшкодування.

Відповідно до п. 36.2 ст.36 цього Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

-у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;

-у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Пунктом 41.1 ст. 41 вказаного Закону передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Застосування конкретного способу захисту права залежить як від захисту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Захист порушеного права має бути ефективним.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках(ст.13 ЦПК України).

На підставі вказаних законодавчих положень та досліджених доказів суд приходить до висновку, що заявлений позов є передчасним, та беручи до уваги мету страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, вважає за необхідне відмовити у задоволені позову, оскільки відповідачем МТСБУ було призупинено строк для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування у зв`язку з неподанням визначеного Законом переліку документів, а не відмовлено у його виплаті, про що неодноразово повідомлено особу, яка має право на отримання страхового відшкодування. Суд в цілому погоджується з позицією представника МТСБУ про передчасність звернення позивача з даним позовом до суду, оскільки на момент пред`явлення позову відповідач МТСБУ, вирішуючи питання про виплату страхового відшкодування позивачу, діяв у спосіб та у межах строків, визначених Законом №1961-IV, не допустивши порушення прав позивача.

Відповідачем МТСБУ не оспорювалось та не було порушено право позивача на відшкодування заподіяної внаслідок ДТП шкоди, вказана страхова виплата не була проведена через неподання позивачем визначеного переліку документів для такої виплати.

Крім того, слід звернути увагу на те, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту оплати проведеного ремонту, а заявлено вимоги про відшкодування шкоди на підставі виготовленого за дорученням МТСБУ звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, та стягнення вартості матеріального збитку з врахуванням ПДВ, що позбавляє суд можливості визначити суми, що підлягають стягненню з відповідачів.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

- у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

- у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

- у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

- у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України визначає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду. Так, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Таким чином, до загальних підстав відповідальності, встановлених ст.1167 ЦК України, для покладення відповідальності на заподіювача моральної (немайнової) шкоди, відповідно, необхідна сукупність чотирьох умов, а саме: наявність шкоди; протиправність дій заподіювача; причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; вина в заподіянні шкоди.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Отже, з наведених тверджень позивача суду не зрозуміло саме з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди у розмірі 50 000 грн., та не надав доказів на підтвердження такої шкоди.

Згідно зі ст.6 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільного права та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до частин 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі вищевикладеного, суд, надавши оцінку зібраним по справі доказам та доводам сторін, приходить до переконання про те, що позов не підлягає задоволенню, в зв`язку з чим не підлягають присудженню на користь позивача понесені ним судові витрати.

На підставі ст.ст. 35, 36, 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та, керуючись ст. ст. 81, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування майнової та моральної шкоди, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 .

Відповідачі:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 ;

Моторне (транспортне) страхове бюро України, м. Київ, Русанівський бульвар, 8, , а/с 272.

Повний текст рішення складено 01 березня 2021 року.

Суддя Яремин М. П.