КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/6243/19
Провадження № 6/552/37/21
У Х В А Л А

25.02.2021 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючої судді Кузіної Ж.В.

при секретарі судового засідання Мовчан В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві подання Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа,-

ВСТАНОВИВ:

25.02.2021 року головний державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Гуріна Т.В. звернувся до суду з подання про тимчасове обмеження права для виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання зобов`язань покладених на підставі виконавчого листа № 552/6243/19 виданого 05.03.2020 року Київським районним судом м. Полтави, що перебуває на виконанні в Київському відділі державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). Державним виконавцем здійснено всі необхідні заходи примусового виконання рішення суду у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом та Законом України «Про виконавче провадження». Проте, на даний час зобов`язання божника залишаються невиконаними, тому державний виконавець просить задовольнити вимоги.

В судове засідання представник Київського ВДВС у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) не з`явився, просив розгляд подання проводити у їх відсутність.

Суд, дослідивши подані докази у справі, дійшов до наступного висновку.

Судом установлено, що на виконанні Київського відділу ДВС у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває виконавче провадження № 62640404 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики у розмірі 3 000 доларів США на підставі виконавчого листа № 552/6243/19 виданого 05.03.2020 року Київським районним судом м. Полтави.

22.07.2020 року державним виконавцем винесені постанови про відкриття виконавчого провадження, стягнення виконавчого збору, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, арешт коштів боржника, арешт майна боржника.

24.07.2020 року державним виконавцем винесені постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру відчуження об`єктів нерухомого майна за боржником зареєстровано квартиру АДРЕСА_1 , проте вказана квартира перебуває в іпотеці згідно договору іпотеки від 20.02.2019 року.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, державний виконавець, як на підставу для його задоволення, вказує, що незважаючи на обізнаність боржника про наявність вищенаведеного виконавчого провадження, боржник ухиляється від виконання судового рішення.

Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21.01.1994 «Про порядок виїзду з України і виїзду України громадян України» (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзд за межі України вирішується при виконанні судових рішень, у порядку, передбаченомуст.18 Закону України"Про виконавче провадження" таст.441 ЦПК України зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань повинен вже відбутись і бути об`єктивно наявним та вбачатись з матеріалів виконавчого провадження. Обов`язок щодо підтвердження цих обставин покладається на державного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді за межі України.

Таким чином, для обмеження громадянина у праві виїзду за кордон, державний виконавець має навести суду підтверджуючі обставини, що боржник вчиняє дії, які направлені на ухилення від сплати боргу, при цьому має можливості виконати своє зобов`язання.

В своєму поданні державний виконавець, обґрунтовуючи вимоги посилається на те, що боржник в добровільному порядку рішення суду не виконує. Але, державний виконавець вказує, що боржник отримує дохід та згідно постанови від 24.07.2020 року звернуто стягнення на дохід боржника з врахуванням боргу та виконавчого збору.

Станом на 24.02. 2021 року погашено борг в сумі 7627 грн. 60 коп. та виконавчий збір у розмірі 762 грн. 76 коп. (що еквівалентно становить 269,99 доларів США та виконавчого збору у розмірі 26,99 доларів США).

Залишок боргу становить 2730,01 доларів США та залишок виконавчого збору складає 273,01 доларів США.

Крім того, матеріали подання не містять жодного виклику боржника до ВДВС, також відсутні акти виходу державного виконавця за місце проживання божника та інша інформація чи проводились інші дії відповідно до Закону України Про виконавче провадження .

Тому твердження державного виконавця стосовно ухиляння боржника від виконання рішення суду є безпідставними та необґрунтованими, оскільки державним виконавцем не надано необхідних і достатніх доказів, які б свідчили про те, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, а обмеження у праві виїзду за кордон дасть можливість стягнути суму боргових зобов`язань, що в даному випадку не дає суду достатніх підстав для обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги вимоги Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, суд не знаходить підстав для задоволення подання.

На підставі викладеного, керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 33 Конституції України, Законом України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», ст. ст.247,441 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий Ж.В.Кузіна