Справа № 675/1979/20
Провадження № 2/675/168/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" лютого 2021 р. м.Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Трасковського С.Л., за участю секретаря Ящука О.І, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ізяслав в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ізяславської міської ради Хмельницької області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Управління Державної архітектурно будівельної інспекції у Хмельницькій області, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про визнання права власності на самочинне будівництво,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Ізяславської міської ради Хмельницької області, третя особа, які не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Управління Державної архітектурно будівельної інспекції у Хмельницькій області, про визнання права власності на реконструкцію квартири АДРЕСА_1 (будівництво прибудови) площею 3,4 кв.м, гараж площею 25,3 кв.м, сарай площею 5,1 кв.м, літню кухню площею 28,9 кв.м, сарай площею 16,4 кв.м, котельню площею 9,0 кв.м.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що він є співвласником квартири АДРЕСА_1 , до якої ним було здійснено прибудову. Також зазначає, що він є власником земельної ділянки за вказаною адресою, на якій ним збудовано гараж, сараї, літня кухня, котельня. Вказані прибудова та споруди були побудовані без дозвільних документів. Позивач не може зареєструвати право власності на приміщення вказаної реконструйованої квартири та споруд, оскільки управлінням державної архітектурно будівельної інспекції в Хмельницькій області відмовлено в проведенні технічного обстеження та прийнятті в експлуатацію вказаних об`єктів, як таких, що не підпадають під дію нормативно правового акту, що визначає готовність вказаних об`єктів до експлуатації. Зазначає, що на дану реконструйовану квартиру виготовив технічний паспорт, а також згідно звіту про проведення технічного обстеження встановлено готовність квартири з відповідними прибудовою та спорудами до експлуатації. Враховуючи викладене, просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 26.10.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі.

Ухвалою суду від 12.01.2021 року задоволено клопотання позивача та залучено до участі у справі співвідповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та в якості третіх осіб, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Також, вказаною ухвалою прийнято до розгляду заяву позивача ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог, в якій останній просить визнати за ним право власності на реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 118,5 кв. м, житловою площею 74,2 кв. м та гараж площею 25,3 кв. м., сарай площею 5,1 кв. м., літню кухню площею 28,9 кв. м., сарай площею 16,4 кв. м., котельню площею 9,0 кв. м.

В подальшому, після надання можливості учасникам справи надати суду заяви по суті справи, документи на підтвердження своїх вимог та заперечень, ухвалою суду від 05.02.2021 року закрито підготовче провадження по справі за вказаним позовом та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач, повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з`явився, поданою заявою просив позовні вимоги задовольнити повністю, слухання справи проводити без його участі.

Представник відповідача Ізяславської міської ради Хмельницької області в підготовче засідання не з`явився, про місце, день та час слухання справи повідомлений належним чином.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про місце, день та час слухання справи повідомлені належним чином. Їх представником подано до суду клопотання про розгляд справи без їх участі, в якій також зазначено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повністю визнають позовні вимоги ОСОБА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , повідомлена належним чином про дату та час судового розгляду, в підготовче засідання не прибула. Подала клопотання про розгляд справи без її участі, якою повністю визнає позовні вимоги ОСОБА_1 та просить їх задовільнити.

Треті особи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, про місце, день та час слухання справи повідомлені належним чином. В поданих до суду заявах вказали, що не заперечують проти позовних вимог ОСОБА_1 , просять розгляд справи проводити без їх участі.

Представник Управління Державної архітектурно будівельної інспекції у Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, про місце, день та час слухання справи повідомлений належним чином, направив до суду пояснення, згідно яких вказав, що зазначені в позову об`єкти будівництва, не відповідають критеріям, визначеним у Порядку проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт №158 від 03.07.2018 року.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України в зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Ізяславської міської ради народних депутатів Хмельницької області від 29.10.1992 року №180, ОСОБА_1 та членам його сім`ї: дружині - ОСОБА_2 , сину ОСОБА_3 , сину ОСОБА_4 видано ордер на житлове приміщення серії ХМО №046954 від 05.11.1992 року на право зайняття житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до копії свідоцтва на право власності на житло від 22.02.1994 року, виданого відділом приватизації Ізяславської центральної районної лікарні,квартира АДРЕСА_1 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та членам його сім`ї:дружині - ОСОБА_2 , сину ОСОБА_3 , сину ОСОБА_4 в рівних долях.

Рішенням 1 сесії 22 скликання Ізяславської міської Ради народних депутатів Хмельницької області від 26.07.1994 року «Про приватизацію земельної ділянки» ОСОБА_1 передано у приватну власність присадибну земельну ділянку площею 0,0537 га для обслуговування житлового будинку, кадастровий номер земельної ділянки :01:005:0896 по АДРЕСА_3 . Факт належності ОСОБА_1 на праві приватної власності вказаної земельної ділянки підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії ХМ №4689 та витягом з Державного реєстру речових правна нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.07.2020 року №217543662.

Позивачем на вказаній земельній ділянці, що належить йому на праві власності, було побудовано: прибудову до квартири «а1», гараж «Б», сараї «В» та «Д», літню кухню «Г», котельню «Е» без отримання дозвільних документів.

На замовлення позивача КП «Ізяславське РБТІ»виготовлено технічний паспорт на квартиру з відповідною прибудовою та спорудами АДРЕСА_1 .

У зв`язку із завершенням будівництва реконструйованої квартири АДРЕСА_4 (будівництво прибудови), загальною площею 118,5 кв. м, житловою площею 74,2 кв. м та гаража «Б» загальною площею 25,3 кв.м, сараїв «В» загальною площею 5,1 кв.м, «Д» загальною площею 16,4 кв.м, літньої кухні «Г» загальною площею 28,9 кв.м, котельні «Е» загальною площею 9,0 кв.м, у будинку квартирного типу АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 звернувся до Управління державної архітектурно будівельної інспекції в Хмельницькій області з декларацією про готовність об`єкта до експлуатації.

Проте вказана декларація з відповідним пакетом документів листом Управління Державної архітектурно будівельної інспекції в Хмельницькій області від 17.08.2020 року №ХМ 75 була повернута позивачу через те, що вказані об`єкти нерухомого майна не підпадають під дію будівельної амністії, передбаченої Порядком проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.07.2018 року №158.

Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження від 12.09.2020 року, складеного експертом Чілій А.І. (кваліфікаційний сертифікат серії АЕ №000755 від 19.09.2012 року), прибудова «а1», гараж «Б», котельня «Е», сарай «В», сарай «Д», літня кухня «Г», які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , визначено такими, що готові до надійної та безпечної експлуатації.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

За змістом ч.3 ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй введена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Частиною 5 вищевказаної статті передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Визначення «житловий будинок», «квартира», «садиба» містяться у главі 28 ЦК України.

Так, відповідно до ч.1 ст.382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

Житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання (ст.380 ЦК України).

Стаття 381 ЦК України дає юридичне визначення садиби як об`єкта права власності, яке є земельною ділянкою разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями.

Таким чином до складу садиби належать не лише житловий будинок (або його частина) і земельна ділянка, на якій він розташований, а й господарсько-побутові будівлі (які забезпечують власника необхідними для проживання засобами благоустрою, наприклад, сарай, гараж, санвузол та ін.) та комунікації (водопостачання, очисні споруди тощо), а також багаторічні насадження.

Статтею 186 ЦК України дано визначення головної речі і приналежності. Відповідно, річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ст.331 ЦК України визначені загальні підстави та порядок набуття права власності на нове майно, створене з додержанням вимог закону, та не регулює правовий режим самочинного будівництва. Відповідно до положень цієї статті право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Статтею 375 ЦК України передбачено, що власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Згідно з ч.2 вищевказаної статті ЦК України власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Згідно п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461, у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду, він приймається в експлуатацію згідно з цим порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкту.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами ст.376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» №6 від 30.03.2012 року встановлено, що власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що право власності на реконструйовану квартиру з самочинно збудованими прибудовою та спорудами має бути визнане за позивачем, оскільки він являється власником квартири, до якої ним здійснено прибудову, та земельної ділянки, на якій така квартира з прибудовою та господарськими спорудами знаходяться, та, у зв`язку з тим, що компетентним органом не може бути вирішено питання прийняття їх в експлуатацію, що позбавляє позивача можливості в інший спосіб оформити право власності на таке майно. Під час технічного обстеження на предмет визначення можливості або неможливості надійної та безпечної експлуатації об`єктів були оглянуті їх основні несучі та огороджувальні конструкції і встановлено їх готовність до експлуатації. Внаслідок визнання права власності на таке нерухоме майно за позивачем не порушуються права та законні інтереси інших осіб, які є власниками сусідніх земельних ділянок та залучені судом до участі у справі в якості третіх осіб.

Щодо розподілу судових витрат суд приходить на доступних висновків.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем ОСОБА_1 при зверненні до суду із вказаною позовною заявою було сплачено судовий збір в розмірі 1426,00 грн. згідно квитанції №МР_АВ240675JSA_16012272, платіж №18910686, виданої 13.10.2020 року відділенням «ЦОК №124 в м.Ізяслав» АТ «А-Банк».

Позивач звернувся до суду із письмовою заявою, в якій просить повернути йому сплачену суму судового збору при подачі позову, оскільки він є інвалідом другої групи, що підтверджується довідкою МСЕК серії АВ №0942025 від 26.05.2017 року, і відповідно до вимог п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду.

За приписами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторона звільнена від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, ОСОБА_1 підлягає поверненню з державного бюджету судовий збір, сплачений ним при поданні позову в розмірі 1426,00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Ізяславської міської ради Хмельницької області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Управління Державної архітектурно будівельної інспекції у Хмельницькій області, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про визнання права власності на самочинне будівництво задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , податковий номер НОМЕР_1 , право власності на реконструйовану квартиру АДРЕСА_4 (з прибудовою) загальною площею 118,5 кв. м, житловою площею 74,2 кв. м, на гараж «Б» загальною площею 25,3 кв.м, сарай «В» загальною площею 5,1 кв.м, сарай «Д» загальною площею 16,4 кв.м, літню кухню «Г» загальною площею 28,9 кв.м, котельню «Е» загальною площею 9,0 кв.м, у будинку квартирного типу АДРЕСА_2 .

Повернути з державного бюджету ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , податковий номер НОМЕР_1 , сплачений ним при подачі позову судовий збір у розмірі 1426 (одна тисяча чотириста двадцять шість) гривень (квитанція №МР_АВ240675JSA_16012272, платіж №18910686 від 13.10.2020, відділення «ЦОК №124 в м.Ізяслав» АТ «А-Банк»).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Ізяславський районний суд Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , податковий номер НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_3 ;

відповідачі:

- Ізяславська міська рада Ізяславського району Хмельницької області, , місце знаходження: Хмельницька область, м.Ізяслав, вул.Незалежності, 43;

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,податковий номер НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 ;

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , податковий номер НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_5 ;

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , податковий номер НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_3 ;

треті особи:

- Управління Державної архітектурно будівельної інспекції у Хмельницькій області, місце знаходження: м.Хмельницький, вул.Грушевського, 87/2;

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , податковий номер НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_6 ;

- ОСОБА_6 , 1977 року народження, податковий номер НОМЕР_6 , адреса проживання: АДРЕСА_6 ;

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , податковий номер НОМЕР_7 , адреса проживання: АДРЕСА_7 .

Повний текст рішення складено 26.02.2021 року.

Суддя С.Л. Трасковський