ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2021 року

м.Суми

Справа №588/1690/20

Номер провадження 22-ц/816/909/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Левченко Т. А.

сторони:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 23 березня 2021 року в складі судді Огієнка О.О., ухваленого в м. Тростянці, повний текст якого складено 29 березня 2021 року,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» (далі ТОВ ФК «Прайм Альянс» ) звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № від 24 червня 2014 року у розмірі 70342,78 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 24 червня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачкою був укладений кредитний договір, за умовами якого позичальниця отримала кредит у розмірі 65159,94 грн з кінцевим строком повернення цих коштів до 24 червня 2019 року та сплатою процентів за користування кредитними коштами. 13 червня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло право вимоги за вказаним кредитним договором, уклавши з банком договір факторингу № 13/06/16, а 29 січня 2019 року це право вимоги придбав заявник на підставі договору факторингу № 29/01/19-2. Станом на 19 жовтня 2020 року відповідачка має заборгованість у розмірі 70342,78 грн, яка складається з 55214,58 грн боргу по тілу кредиту та 15128,20 грн інфляційних і 3 % річних.

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 23 березня 2021 року у задоволенні позову ТОВ ФК «Прайм Альянс» відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ТОВ ФК «Прайм Альянс» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відповідачка не виконувала умови кредитного договору, допустила заборгованість, а тому банк відступив право вимоги. При цьому, відступлена сума заборгованості є фіксованою, тобто борг новими кредиторами не збільшувався, а 30 червня 2020 року борг частково було погашено на суму 1483,62 грн. Відповідачкою не спростовано суму боргу. Отримання відповідачкою кредиту підтверджено відповідною заявою на видачу готівки № 1 від 24 червня 2014 року, яка є касовим первинним документом. Виписка по кредитному рахунку позичальниці зберігається у первинного кредитора і саме відповідачка не скористалась правом звернутись до банку з метою підтвердження своїх доводів про погашення кредиту. У межах строку дії кредитного договору позивач направив відповідачці вимогу від 18 лютого 2019 року про повернення боргу, тобто заявник змінив строк виконання кредитного зобов`язання, а тому строк позовної давності не пропущено.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 24 червня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № згідно з умовами якого позичальниця отримала кредит у сумі 65159,94 грн, з яких 57919,95 грн на споживчі цілі та 7239,99 грн на сплату комісії за оформлення кредиту. Сторони договору узгодили відсоткову ставку за користування кредитом у розмірі 0,01% річних, графік платежів, а також кінцевий строк повернення коштів не пізніше 24 червня 2019 року (а.с. 4-6).

13 червня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" було укладено договір факторингу № 13/06/16, за умовами якого фактор набув право нового кредитора до ОСОБА_1 за кредитним договором № від 24 червня 2014 року на загальну суму 74705,35 грн, яка складається з 55214,58 грн боргу по тілу кредиту та 19490,77 грн боргу по відсотками. Умовами цього договору (п.п. 6.2.2 та 8.1) передбачено обов`язок клієнта передати фактору всю документацію боржників, яких включено до відповідного реєстру (а.с. 9-14).

29 січня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" та ТОВ ФК «Прайм Альянс» було укладено договір факторингу № 29/01/19-2, за умовами якого позивач набув право нового кредитора до ОСОБА_1 за кредитним договором № від 24 червня 2014 року на загальну суму 74705,35 грн. Умовами цього договору (п.п. 6.2.2, 8.1, 8.2) також передбачено обов`язок Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» передати позивачу документи, які засвідчують права, що відступаються, інформацію, яка є важливою для їх здійснення, оригінали розрахунків заборгованості станом на дату укладення договору із зазначенням платежів, здійснених боржником (а.с. 15-19).

Згідно розрахунку позивача сума боргу відповідачки у зв`язку з невиконанням зобов`язань за кредитним договором становить 70342,78 грн та складається з боргу по тілу кредиту у розмірі 55214,58 грн, інфляційних втрат за період з жовтня 2017 по жовтень 2020 та 3 % річних за період з 19 жовтня 2017 року по 19 жовтня 2020 року у розмірі 15128,20 грн (а.с. 2, 20).

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було надано достовірних та достатніх доказів на доведення суми заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором з урахуванням сплачених нею платежів, спрямованих на погашення заборгованості за договором. Розмір заборгованості за кредитом позивач обґрунтував виключно договорами відступлення прав вимог та розрахунком заборгованості, які не містять інформації про нарахування спірної суми боргу, її складових, даних про сплату боргу та строку розрахунку заборгованості, а фактично є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача, які не є правовою підставою для стягнення відповідних сум і не підтверджують безспірність розміру грошових вимог до відповідача. Первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували видачу кредиту та часткового погашення боргу заявник суду не надав. Також суд звернув увагу, що позивач мав можливість надати відповідні докази на підтвердження заявлених вимог, оскільки договорами факторингу був передбачений обов`язок передання фактору документів, які засвідчують права, що відступаються.

Таким чином суд вважав, що позов позивача є необґрунтованим, а відтак і висновків щодо вирішення питання спливу позовної давності як додаткової підстави для відмови в задоволенні позову, у рішенні не наводив.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1, 2, 4, 5, 6, 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Зі змісту ст.ст. 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (ч. 1 ст. 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на доказування суми заборгованості для її відшкодування з іншої сторони, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду без відповідних дій з боку сторони з приводу необхідності надання чи збирання певних засобів доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про те, що боржниця, яка є стороною кредитного договору, не скористалась своїм правом звернутись до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» з вимогою надати виписку по кредитному договору, є безпідставними.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості за наявними у справі письмовими доказами самостійно перевірити заявлену позивачем суму кредитної заборгованості по тілу кредиту, правильність її нарахування та відповідність утвореного боргу умовам кредитного договору, оскільки тягар доведення обґрунтованості позовних вимог покладено саме на позивача, який не надав місцевому суду розрахунку заборгованості по кредиту, у якому мають бути відображені всі фінансові операції по кредиту з моменту виникнення кредитних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Зважаючи на те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 367 - 369, п.1 ч.1 ст. 374, ст. ст. 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» залишити без задоволення, а рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 23 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач - В.І. Криворотенко

Судді: Ю.О. Філонова

Т.А. Левченко