Справа № 357/7106/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" липня 2021 р. cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Цуранов А. Ю. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Білоцерківська міська громада про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана заява в порядку окремого провадження, в якій заявник просить встановити факт його постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви зазначає, що 03.02.2016 року заявник звернувся до державного нотаріуса Приймак А.П. із заявою з метою оформлення спадщини після померлої матері ОСОБА_2 , однак постановою державного нотаріуса від 03.02.2016 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що на час відкриття спадщини заявник не проживав постійно зі спадкодавцем. Разом з тим, як зазначає заявник, він тривалий час проживав зі своєю матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , а тому встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, необхідно для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Дослідивши вказану заяву та додані до неї матеріали, слід виходити з наступного.

Згідно статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження; окремого провадження. Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5).

Слід зазначити, що окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Із заяви ОСОБА_1 вбачається, що вирішення вимог про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідне заявнику для прийняття спадщини після смерті його матері, тобто встановлення даного факту напряму пов`язане з наступним вирішенням спору про право, який належить розглядати у позовному провадженні.

Крім того, у заяві ОСОБА_1 не вказує про наявність інших спадкоємців.

Разом з цим, на спадщину після смерті ОСОБА_2 можуть претендувати інші особи, зокрема, невістка ОСОБА_3 та онук спадкодавиці ОСОБА_4 , які, згідно з даними довідки ЖЕК № 1, на день смерті ОСОБА_2 були зареєстровані за спірною адресою.

Спір про право пов`язаний виключно з порушенням або оспорюванням суб`єктивного права, тобто коли відсутнє порушення права, то не може бути також і спору про право цивільне. Звернення особи за судовим захистом у такому випадку зумовлюється неможливістю здійснити своє право через неможливість його довести відповідному органу (РАЦСу, нотаріусу та ін.) або громадянам та на підставі її впевненості в існуванні права. Характерним для справ окремого провадження є положення, коли звернення особи до суду зумовлюється неможливістю здійснити своє право через недоведеність певної юридичної обставини, з існуванням якої закон надає особі відповідні права. Якщо у справі беруть участь заінтересовані особи, які позитивно ставляться до встановлення даного факту у суді, спір про право не може виникнути.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними (п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»).

Державним нотаріусом Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Приймак А.П. від 03.02.2016 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , з підстав пропуску ОСОБА_1 шестимісячного терміну для прийняття спадщини.

Суд звертає увагу заявника, що главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів.

Спори про спадкування підлягають розгляду судами виключно у порядку цивільного судочинства у позовному провадженні.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в тому числі через відсутність підтвердження родинних відносин, пропуску строку звернення до нотаріуса, не підтвердження прийняття спадщини, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Однак, з наданої до суду заяви вбачається наявність спору щодо підтвердження права заявника на спадщину після померлої ОСОБА_2 , а отже дане питання повинно вирішуватись в порядку позовного провадження із залученням всіх можливих спадкоємців до участі у справі та з`ясування наявності чи відсутності їх заперечень щодо вимог заявника, в тому числі представника територіальної громади (в разі відсутності спадкоємців).

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Крім того, при перевірці в електронному діловодстві суду зарахування судового збору та його приєднання до справи, стало відомо про наявність ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.06.2021 року у справі № 357/6256/21 про відмову у відкритті провадження за аналогічною заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Білоцерківська міська громада про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

З огляду на зазначене, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі в порядку окремого провадження та роз`яснити заявнику право звернутися до суду в порядку позовного провадження.

Керуючись ст. 260, 315, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Білоцерківська міська громада про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяА. Ю. Цуранов