Справа № 504/612/21
Провадження № 2-о/504/119/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2021 р. смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - Барвенко В.К.,

секретаря- Мельникової В.М., -

розглянувши заяву ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 про відвід головуючого судді Барвенко В.К. від розгляду справи за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участі заінтересованої особи Приватного нотаріуса Лиманського районного нотаріального округу Одеської області Калінюк Романа Борисовича, про встановлення факту родинних зв`язків, -

ВСТАНОВИВ:

Заявники звернулись до суду із заявою, якою просять встановити факт родинних зв`язків з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 02.03.2021 року відкрито провадження у справі, призначено дату судового засідання.

30.06.2021 року судом отримано заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого по справі.

Мотивом заяви стало те, що на думку заявниці у судовому засіданні 10.06.2021 року головуючий суддя проявив «пасивну агресію», зверхньо поводився, та у судді заздалегідь сформовано упереджене ставлення до заявників.

Крім того, на думку заявниці, суддею порушуються розумні строки розгляду справ.

Тому суддя Барвенко В.К., на думку заявниці, підлягає відведенню.

Заява розглядається суддею одноособово без виклику учасників процесу (ч.8 ст. 40 ЦПК України).

Свою позицію з приводу сумнівів у неупередженості судді висловив ЄСПЛ у п.п. 31, 32 справи «Газета «Україна Центр» проти України, яке набуло статус остаточного 15.10.2010 року.

У контексті об`єктивного критерію у цій справі окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною.

Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettsteinv. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (FerrantelliandSantangelov. Italy), від 7 серпня 1996 poку, п. 58 ReportsofJudgmentsandDecisions, 1996III).

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими або, іншими словами, «правосуддя має не тільки чинитися, також має бути видно, що воно чиниться» (див. рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» (DeCubberv. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26).

На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettsteinv. Switzerland) та рішення у справі «КастіллоАльгар проти Іспанії» (CastilloAlgarv. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45, ReportsofJudgmentsandDecisions, 1998VIII).

Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді (ст. 36 ЦПК України).

Відповідно до правила ст.. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

У судовому засіданні, після заслуховування заявників з приводу вимог заяви, судом було з`ясовано, що заявники не зазначили у своїй заяві ті доводи, які вони навели у судовому засіданні, а саме, того, що встановлення даного факту заявникам необхідно для отримання спадщини за заповітом, при цьому існує питання оплати податку при оформленні спадщини, отже встановлення даного юридичного факту їм необхідно для того аби не платити податок оскільки є прямими родичами.

Судом, в порядку ст. 12 ЦПК України роз`яснив заявникам порядок доведення юридичного факту, про який подано до суду заяву, вплив фактичних обставин справи на склад учасників процесу, і диспозитивне право заявників на розпорядження своїми процесуальними правами.

Прослуховування технічного запису судового засідання від 10.06.2021 року повністю підтверджує викладене.

Окрім того, жодних проявів зверхнього поводження головуючим, чи висловлення агресії у бік учасників процесу не встановлено.

Звернення головуючого на те, що заявники мають довести суду той факт, що окрім спадкоємців за заповітом відсутні інші спадкоємці, як за законом, так і за заповітом (іншим, можливим), повністю відповідає цілям та завданням справ окремого провадження, всебічності та законності розгляду даної категорії справ. Таке доводиться матеріалами спадкової справи та відповідними довідками з місця проживання спадкодавиці.

Окрім того, суд звертає увагу на наступне:

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частинами першою та другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин.

Для розгляду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, але тільки якщо воно не пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право і якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

Аналогічний висновок викладений у постанові ВС № 510/1442/19 від 22.07.2020 року.

Таким чином, суд має з`ясувати обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, встановити коло спадкоємців спадкодавиці, та (за їх наявності) перевірити, чи впливатиме на їх права та обов`язки рішення суду про встановлення факту родинних відносин.

Аналогічний висновок викладений у постанові ВС № 302/991/19 від 15.04.2020 року.

Отже доводи заявниці про те, що суд не має перевіряти обставини наявності/відсутності спору про право, зводяться до власного розуміння вимог та правил діючого законодавства.

Відповідно доводи заявниці про те, що суддя не відрізняє відмінності окремого провадження від позовного, знаходяться в межах власного розуміння заявницею законодавства України, і вказують на внутрішнє негативне сприйняття заявницею всього того, що відбувається у залі судового засідання, не сприйняття роз`яснень головуючого, і намагання заявниці досягти бажаного для неї рішення суду попри встановлений порядок та правила розгляду справ даної категорії.

Окрім того, слід звернути увагу, що заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би факт, що має юридичне значення, але йому в цьому було відмовлено (із зазначенням причин відмови).

Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, зокрема, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність, тобто суддя повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Згідно з статтею 23 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» поновлення актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану у разі його відсутності, що підтверджується документально.

Право на подання заяви про поновлення актового запису цивільного стану мають особи, зазначені в частині другій статті 22 цього Закону.

Заява про поновлення актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. Поновлення актового запису цивільного стану проводиться за місцем його первинного складення.

На підставі поновленого актового запису цивільного стану повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акту цивільного стану.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (далі - Правила) внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чиним законодавством.

У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Відсутність актових записів цивільного стану має бути підтверджена документально. Якщо метричні книги або книги державної реєстрації актів цивільного стану передані на зберігання до державного архіву, відсутність актового запису цивільного стану підтверджує архівна довідка, видана державним архівом в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві або Севастополі.

Згідно з пунктом 3.11 розділу ІІІ Правил на підставі поданих заявником та затребуваних відділом державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичним представництвом чи консульською установою України документів та їх аналізу складається висновок про поновлення або відмову в поновленні актового запису цивільного стану (додаток 12).

Відповідно до пункту 1.15 розділу І Правил відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Таким чином порядок поновлення актових записів цивільного стану визначений законом.

Отже заявник має довести, що у встановленому законом порядку неможливо поновити актові записи, та відповідно довести перед органом нотаріату (іншою заінтересованою особою) родинні відносини із спадкодавицею.

Аналогічний висновок викладений у постанові ВС № 510/1442/19 від 22.07.2020 року.

Жоден із доданих доказів до заяви не свідчить про дотримання у теперішній час заявниками викладеного вище порядку.

Проте, дана обставина не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, а повинна встановлюватись та вирішуватись саме у судовому засіданні.

Саме на це і було звернуто увагу головуючим, що факт родинних відносин має доводитись відповідними доказами, які за правилом ст. 318 ЦПК України мають бути подані заявниками, та про які має бути зазначено у самій заяві.

Судом звернуто увагу, що заявникам, з урахуванням наведення ними у судовому засіданні необхідності уникнення від сплати податку при оформленні спадщини, слід визначитись із правовою підставою позову, яка, відповідно, потягне за собою і формування складу заінтересованих осіб, які мають приймати участь у даній справі.

В справах цієї категорії, залежно від фактичних обставин (правової підстави) зацікавленою особою можуть бути як органи нотаріату, територіальна громада (за відсутністю інших спадкоємців), інші спадкоємці за законом (заповітом), органи фіскальної служби, органи РАЦС.

Отже заявник має визначитись із складом осіб, які мають брати участь у справі.

Що стосується дотримання судом розумного строку розгляду справ, слід вказати наступне:

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи та враховуючи критерії, вироблені судом.

Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (Рішення «Бараона проти Португалії», 1987 рік, «Хосце проти Нідерландів», 1998 рік; «Бухкольц проти Німеччини», 1981 рік; «Бочан проти України», 2007 рік).

Провадження у справі було відкрито 02.03.2021 року, а судове засідання призначено на 10.06.2021 року з урахуванням надмірного навантаження судді, великої кількості кримінальних проваджень, за якими обвинувачені перебувають під вартою, та участі судді у колегіальних розглядах кримінальних справ. Інші справи на червень - липень, жовтень та початок листопада (на момент судового засідання 10.06.2021 року) вже призначені.

Отже, тривалий розгляд справи № 504/612/21 зумовлений об`єктивними причинами, серед яких великий залишок справ, накопичених станом на кінець 2020 року (призначення інших суддів суду), надмірне навантаження судді (КН 1,93) тобто, майже вдвічі більший за середнє навантаження, та перебування судді у серпні- вересні у щорічній основній відпустці.

Таким чином відсутні будь- які відомості, які вказують на безпідставне затягування або невжиття суддею заходів щодо розгляду справи протягом встановленого законом строку.

Твердження заявника про те, що суддею перенесені інші справи, що слухались 10.06.2021 року, на липень 2021 року дійсно мають місце, однак ці справи перебувають на розгляді з 2016, 2019, початку 2020 року, і дати по даним справам узгоджувались заздалегідь з іншими учасниками процесу.

Отже твердження заявниці про упереджене ставлення головуючого до заявників лише власне уявлення.

Разом із тим, суд звертає увагу, що тиск на суд є неприпустимим у будь- якому його прояві.

Таким чином, підстав для відведення (самовідведення) судді Барвенко В.К. не має, і тому заява про відвід головуючого є необгрунтованою.

Разом із тим, суд вважає доцільним передати справу до апарату Комінтернівського районного суду Одеської області для визначення іншого судді для вирішення питання відведення головуючого.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 40, 81, 84 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 про відвід головуючого судді Барвенко В.К. від розгляду справи за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участі заінтересованої особи Приватного нотаріуса Лиманського районного нотаріального округу Одеської області Калінюк Романа Борисовича, про встановлення факту родинних зв`язків, - визнати необгрунтованою.

Передати заяву ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 про відвід головуючого судді Барвенко В.К. від розгляду справи за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участі заінтересованої особи Приватного нотаріуса Лиманського районного нотаріального округу Одеської області Калінюк Романа Борисовича, про встановлення факту родинних зв`язків до апарату Комінтернівського районного суду Одеської області для визначення іншого судді з метою вирішення питання про відвід, який має бути визначений у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Такому судді не може бути заявлений відвід.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.К. Барвенко