н/п 2/490/1101/2021 Справа № 490/8144/20
Центральний районний суд м. Миколаєва
________________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
24 червня 2021 року м.Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді Гуденко О.А.,
при секретарі - Дудник Г.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа - служба у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-
В листопаді 2020 року орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Миколаївської області в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до суду до із позовом до відповідача про позбавлення її батьківських відносно малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування вимог посилається на те, що відповідачка є матірю малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідачка своїх батьківських обов`язків не виконує та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання.
Ухвалою від 20.11.2020 року прийнято до розгляду справу та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі.
Протокольною ухвалою суду від 22.02.2021 року закрито підготовче судове засідання.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася судом повторно через оголошення на офіційному сайті суду.
Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності відповідача в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.
Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_2 , батьками якої є: батько - ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_1 , про що свідчить актовий запис №1032 у Свідоцтві про народження (повторно) серії НОМЕР_1 .
Відомості про батька були здійснено відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, про що свідчить Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька від 04.09.2018 р.
Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 квітня 2019 року відібрано від матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2, неповнолітніхОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без позбавлення матері батьківських прав. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання неповнолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на користь органу опіки та піклування Миколаївської міської ради, починаючи з 20.09.2018 р. до досягнення дітьми повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради №569 від 14.09.2019 року, надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Розпорядженням Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області №123-р від 09.07.2019 р., призначено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , опікуном дитини, позбавленої батьківського піклування, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно висновку психодіагностування дитини, позбавленої батьківського піклування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сімї недостатньо насичені емоційні відносини. діти в сімї живуть окремим від батьків життям. В сімї ОСОБА_2 найбільше довіряє своєму братові ОСОБА_5 . Щодо емоційної близькості брат ближчий до дівчинки чим батьки, але мама ближче дитині чим батько.

Відповідно до КНП «Вознесенський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» від 29.07.2020 р., ОСОБА_1 декларацію з сімейним лікарем не уклала. Вона не цікавиться станом здоров`я доньки і не приймає участь у її лікуванні.

Згідно довідки Дмитрівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Прибужанівської сільської ради Вознесенського району №16 від 27.07.20 р., ОСОБА_2 , 2008 р.н., дійсно є ученицею 6 класу.

Відповідно до довідки-характеристики Центрального відділу поліції ГУНП в Миколаївській області від 12.10.2020 р., ОСОБА_1 разом з сімєю за адресою: АДРЕСА_1 , с сусідами підтримує посередні відносини. Громадський порядок та спокій не порушує. Не помічалась у вживанні алкогольних напоїв. Не підтримує відношення з підозрілими особами, які ведуть антигромадський спосіб життя. ОСОБА_1 не притягалась до адміністративної відповідальності. До кримінальної відповідальності ОСОБА_1 не притягалась.

Відповідно до висновку Органу опіки та піклування виконкому Миколаївської області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , відносно малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування

Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

При розгляді даної справи судом встановлено, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків, свідомо не виконують свої батьківські обов`язки.

Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч. 1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідні докази умисного ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідача відносно своєї дитини в матеріалах справи відсутні.

Пунктом 18 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено право суду, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням характеру, особи батька, а також конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Відповідно до положень ст.81 ч.1 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ст. З Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком).

Проте, згідно ч. 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За такого, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягнення судовий збір у розмірі 2270 грн. 00 коп.

Керуючись ст. 4-13, 76-89, 258-273, 280 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа - служба у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1 батьківських прав щодо доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 2270 грн. 00 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ О. А. ГУДЕНКО