Справа № 464/33/21
пр.№ 2/464/626/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2021 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

у складі судді Шашуріної Г.О.,

секретаря судового засідання Бенцак А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу № 464/33/21 за позовом Акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк «Львів» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованості за кредитним договором № 09916/001/2020 від 25 травня 2020 року в розмірі 63 493,79 гривень, покликаючись на невиконання останніми взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано судді Шашуріній Г.О.

Ухвалою судді від 22 січня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач скористався правом, наданим ч.3 ст.211 ЦПК України, подав заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідачі у судове засідання повторно не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час і місце такого, причин неявки не повідомили та не подали суду відзив на позовну заяву.

Наслідки неявки в судове засідання учасника справи передбачені ст.223 ЦПК України. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) (ч.4 ст.223 ЦПК України).

За умовами ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З урахуванням наявності всіх наведених вище умов суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється за вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно із ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.ст.12,81 ЦПК України).

У ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до положень ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

25 травня 2020 року між позивачем (кредитодавцем), та відповідачем ОСОБА_1 (позичальником), укладено кредитний договір № 09916/001/2020, згідно з яким банк зобов`язувався надати позичальнику кредит у розмірі 50 000 грн, з умовою повернення в термін до 24 травня 2023 року.

Згідно з п.3.2 Кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує банку 48% річних.

З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 (поручитель) 25 травня 2020 року було укладено договір поруки № 09916/001/2020/Р-1, згідно з яким поручитель зобов`язався перед позивачем відповідати за належне, своєчасне і повне виконання усіх зобов`язань позичальника за кредитним договором (п.1.2 договору поруки).

Згідно з п.2.2 договору поруки поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Відповідно до п.2.3 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.

Пункт 3.6 кредитного договору передбачено, що позичальник сплачує проценти щомісяця до дня повернення кредиту, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховані проценти.

Відповідно до п.2.3.2 кредитного договору, банк має вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших платежів за кредитним договором, у разі несвоєчасної сплати процентів та/або неповернення суми кредиту (частини кредиту).

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). У відповідності до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк.

Судом установлено, що позивачем умови укладеного договору виконано та надано відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі 50 000 грн, що підтверджується меморіальним ордером № 568397 від 25 травня 2020 року. Проте відповідач взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконувала, а тому заборгованість за кредитним договором станом на 29 грудня 2020 року складає 63 493,79 грн (49 966,67 заборгованість за кредитом; 13 527,12 заборгованість за відсотками), що відповідачами не оспорено.

З урахуванням взятих на себе відповідачами зобов`язань за кредитним договором, який ними не виконувався належним чином, та обов`язковості договору для сторін, доводи позивача щодо стягнення суми заборгованості у розмірі 63 493,79 грн з відповідачів з наданням переконливих доказів є підставними та позов підлягає задоволенню. Порушене відповідачами цивільне право позивача підлягає захисту в судовому порядку.

У матеріалах справи відсутні відомості, що б спростовували даний висновок суду, який узгоджується із такими засадами цивільного судочинства як свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність (ст.3 ЦК України).Суд вирішив справу за наявними матеріалами за відсутності відзиву відповідачів.

У порядку ст.141 ЦПК України на відповідачів слід покласти сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати, а саме 2 102 грн судового збору.

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк «Львів» заборгованість за кредитним договором № 09916/001/2020 від 25 травня 2020 року в розмірі 63 493,79 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк «Львів» по 1 051 грн судового збору з кожної.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Учасники справи:

позивач Акціонерне товариство Акціонерно-комерційний банк «Львів», , м. Львів, вул. Сербська, 1

відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1

Повне рішення суду складено 05 липня 2021 року, що є датою його ухвалення, ухваленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя Г.О.Шашуріна