Справа № 144/643/21
Провадження № 2/144/578/21
Р І Ш Е Н Н Я
"29" червня 2021 р. смт. Теплик
Теплицький районний суд Вінницької області у складі:
головуючої - судді Довгалюк Л.В.,
за участі секретаря судового засідання - Грушовенко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернулася до суду з указаним позовом, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Вимоги позову обґрунтовані тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 . Дана квартира набута ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між нею із однієї сторони та попередніми власниками квартири - ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 з іншої сторони.
Відповідно до витягу від 07.04.2021 року № 621 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданого виконкомом Теплицької селищної ради, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані троє осіб: ОСОБА_2 з 21.12.2000 року, ОСОБА_3 з 16.08.2007 року та ОСОБА_1 з 16.05.2018 року.
За домовленістю між сторонами після продажу квартири попередні співвласники знімаються з реєстрації у даній квартирі. Частина співвласників, зокрема: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дану угоду виконали та знялись з реєстрації, а два співвласники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на даний час свій обов`язок не виконали, з реєстрації свого місця проживання самостійно не знялись.
На звернення ОСОБА_1 до Теплицької селищної ради про зняття відповідачів з реєстрації, їй було роз`яснено, що для вчинення даної дії вказаним особам необхідно прибути до селищної ради з документами підтверджуючими їх особу. Проте, відповідачі таких дій самостійно досі не вчинили.
Оскільки з часу придбання позивачем даної квартири, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 там не проживають, не сплачують кошти за житлово-комунальні послуги, не ведуть з позивачем спільне господарство, не пов`язані спільним побутом, вони вже не є співвласниками квартири, проте, власнику створені перешкоди вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, чим об`єктивно порушуються її права, за захистом яких ОСОБА_1 змушена звернутися з позовом до суду.
Інформація про місцезнаходження відповідачів, позивачу невідома. Визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням необхідно позивачу для зняття їх з реєстрації.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, у разі неявки у судове засідання відповідачів, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, поштовим зв`язком та оголошенням на сайті Судової влади України, причини неявки суду невідомі, відзиви на позовну заяву до суду не направили.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про спірні правовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою позивача провести заочний розгляд справи.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . Дана квартира набута позивачем на підставі договору купівлі - продажу, укладеного 31.03.2018 року між попередніми власниками квартири - ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 із однієї сторони та ОСОБА_1 з іншої сторони (а.с. 8-9).
Відповідно до витягу від 07.04.2021 року № 621 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданого виконкомом Теплицької селищної ради у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано троє осіб: ОСОБА_2 з 21.12.2000 року, ОСОБА_3 з 16.08.2007 року та ОСОБА_1 з 16.05.2018 року (а.с. 14).
Понад 15 років, зокрема: із часу придбання позивачем квартири, попередні співвласники у даній квартирі не проживають, фактично у вказаному житлі проживає власник квартири ОСОБА_1 , що підтверджується актом обстеження матеріально - побутових умов від 17.03.2021 року, проведеним комісією Теплицької селищної ради (а.с. 13) .
Відповідачі не проживають в квартирі тривалий час, вони вже не є співвласниками квартири, визнання останніх такими, що втратили право користування житловим приміщенням необхідно позивачу для зняття їх з реєстрації.
Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також визначено у статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України.
Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, що передбачено ч. 1 ст. 319 ЦК України.
Частиною 1 ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.
З огляду на наведене, оскільки позивач набула у власність квартиру АДРЕСА_1 , суд вважає, що реєстрацією місця проживання відповідачів у даному житловому приміщенні порушуються права позивача як власника та створюються їй перешкоди у здійсненні нею права власності власним нерухомим майном, у зв`язку з чим її права підлягають судовому захисту шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування нерухомим майном за вказаною адресою, що відповідає способам захисту права власності, передбаченим статтями 16, 386, 391 ЦК України.
Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1382-IVвід 11.12.2003 року встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили.
При вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд керується ч. 2 ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідачів на користь позивача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1816,00 грн. за дві вимогу немайнового характеру, що підтверджено документально, у рівних частках по 908 грн. (1816:2) з кожного.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України до судових витрат відносяться витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких належать, зокрема, і витрати на професійну правничу допомогу адвоката.
Частиною 2 ст. 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Встановлено, що 15.04.2021 між ОСОБА_1 та адвокатом Панченко Д.І. укладено договір про надання правової (правничої) допомоги. Пунктом 3.1 договору надання правничої допомоги встановлено, що вартість послуг за даним договором складає 1000,00 грн.
На підтвердження оплати витрат на правову допомогу в розмірі 1000,00 грн. позивачем надано копію квитанції до прибуткового касового ордеру № 11 від 20.04.2021.
Таким чином позивачем підтверджено належними доказами понесення ним витрат на правову допомогу у розмірі 1000,00 грн., а тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу в рівних частках по 500 грн. (1000:2) з кожного.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 16, 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 12, 76-81, 141, 259, 263-268, 354 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 908,00 (дев`ятсот вісім) грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 500,00 (п`ятсот) грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 908,00 (дев`ятсот вісім) грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 500,00 (п`ятсот) грн.
Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Теплицький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_4 .

Повне рішення складено та підписано 06.07.2021.

Суддя: Л.В. Довгалюк