Справа № 310/3312/20
РІШЕННЯ

Іменем України

(ЗАОЧНЕ)

15 лютого 2021 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого: судді - Черткової Н.І.,

за участю секретаря судового засідання - Димової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бердянську в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання недійсним та скасування державного акту, припинення права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Головне управління Держгеокадаст310/3312/20ру у Запорізькій області про визнання недійсним та скасування державного акту, припинення права власності. Позов мотивує тим, що він є власником 1/2 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , власником іншої 1/2 частки будинку був його рідний брат - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням сесії Бердянської міської ради від 31.07.2003 р. у спільну часткову приватну власність ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних частках відповідно кожному було передано земельну ділянку, площею 0,0663 га, розташовану по АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

20.08.2003 позивачем було отримано державний акт, в якому зазначено, що він та його брат є власниками вищезазначеної земельної ділянки по Ѕ частки кожний.

16.09.2003 позивач разом зі своїм братом частину земельної ділянки продали ОСОБА_4

29.07.2008 рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на житловий будинок і земельну ділянку було визнано договір купівлі продажу, укладений 20.07.2007р. між сторонами дійсним, визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку, площею 0,0313 га та домоволодіння розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, ОСОБА_2 , на підставі вищевказаного судового рішення зареєстрував право власності на домоволодіння та отримав на вказану земельну ділянку із кадастровим номером :07:003:0263 державний акт серії ЯЗ №261768 від 21.01.2009.

05.05.2011 рішенням апеляційного суду Запорізької області, рішення Бердянського міськрайонного суду від 29.07.2008 було скасоване, позовні вимоги ОСОБА_2 залишено без задоволення.

18.11.2019 право власності ОСОБА_2 на житловий будинок було скасоване на підставі вищевказаного рішення апеляційного суду, про що була внесена інформація до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Таким чином, позивач є власником Ѕ частки житлового будинку, а інша Ѕ частка увійшла до спадкового майна після смерті його брата.

17.02.2020 позивач, через свого представника, звернувся до державного реєстратора з заявою про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на вищевказану земельну ділянку, але йому було в цьому відмовлено, з тих підстав, що відповідно до відомостей з Державного земельного кадастру право власності на земельну ділянку із кадастровим номером :07:003:0263 зареєстроване не на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду, яке було в подальшому скасоване, а на підставі державного акту серії ЯЗ №261768 від 21.01.2009.

Враховуючи, що для відновлення права позивача на земельну ділянку можливо в даному випадку лише захистити за рішенням суду, тобто шляхом визнання недійсним державного акту на земельну ділянку, який було видано на підставі скасованого рішення суду, то останній вимушений звернутись з вказаною позовною заявою до суду.

ОСОБА_1 зазначив, що, оскільки, ОСОБА_2 набув право власності на земельну ділянку на підставі рішення суду, яке було скасоване судом апеляційної інстанції, тобто, вказаним рішенням Апеляційного суду Запорізької області право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку припинено, а відтак вважає, що є всі наявні підстави для визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку, як документа, що посвідчує таке право власності.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26.01.2021 провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Соботюка В.А. до виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області, ОСОБА_2 , третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання недійсним та скасування державного акту, припинення права власності в частині пред`явлення позовних вимог до відповідача - виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області, було закрито.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному сайті Бердянського міськрайонного суду Запорізької області. Причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.

Представник третьої особи, яка не заявляла самостійних вимог на предмет спору - Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце судового засідання.

Суд, дослідивши письмові матеріали, вважає позов підлягаючим задоволенню з огляду на таке.

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 18.04.2003 року, виданим Бердянською державною нотаріальною конторою за реєстровим №3- 723 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №581429 від 19.05.2003, позивач - ОСОБА_1 є власником 1/2 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановлено, що власником іншої 1/2 частки вказаного житлового будинку був рідний брат позивача - ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Бердянським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області 20.08.2019, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з рішенням сесії Бердянської міської ради від 31.07.2003 за №12 «Про вилучення, передачу у приватну власність та в оренду земельних ділянок громадянам» у спільну часткову приватну власність ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних частках відповідно кожному було передано земельну ділянку площею 0,0663га, розташовану по АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

З`ясовано, що 20.08.2003 позивачем було отримано державний акт серія ЗП №016298 від 20.08.2003, в якому зазначено, що він та його брат є власниками вищезазначеної земельної ділянки по 1/2 частки кожний.

Встановлено, що 16.09.2003 позивач разом зі своїм братом частину земельної ділянки продали ОСОБА_4 .

Відповідно до рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29.07.2008 по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на житловий будинок і земельну ділянку було визнано договір купівлі продажу, укладений 20.07.2007 між сторонами дійсним, визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку, площею 0,0313га та домоволодіння розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі вищевказаного судового рішення зареєстрував право власності на домоволодіння та отримав на вказану земельну ділянку із кадастровим номером :07:003:0263 державний акт серії ЯЗ №261768 від 21.01.2009.

05.05.2011 рішенням апеляційного суду Запорізької області рішення Бердянського міськрайонного суду від 29.07.2008 було скасоване, позовні вимоги ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Встановлено, що 18.11.2019 право власності ОСОБА_2 на житловий будинок було скасоване на підставі вищевказаного рішення апеляційного суду, про що була внесена інформація до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Таким чином, позивач є власником Ѕ частки зазначеного житлового будинку, а інша Ѕ частка увійшла до спадкового майна після смерті його брата.

З`ясовано, що 17.02.2020 рішенням №51166136 від 17.02.2020 державного реєстратора позивачу було відмовлено у скасуванні державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на вищевказану земельну ділянку, з тих підстав, що відповідно до відомостей з Державного земельного кадастру право власності на земельну ділянку із кадастровим номером :07:003:0263 зареєстроване не на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду, яке було в подальшому скасоване, а на підставі державного акту серії ЯЗ №261768 від 21.01.2009.

Відповідно до п. 2.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 за №6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" державні акти про право власності або право постійного користування на земельну ділянку є документами, що посвідчують відповідне право і видаються на підставі рішень Кабінету Міністрів України, обласних, районних Київської і Севастопольської міських, селищних, сільських рад, Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій.

У спорах, пов`язаних з правом власності або постійного користування земельними ділянками недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти про право власності чи постійного користування.

Припинення права власності відповідача на земельну ділянку можливе шляхом припинення дії правового титулу, як підстави виникнення такого права, тобто визнанням недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку. При цьому припинення права власності відповідача, як спосіб захисту цивільного права, можливе у разі реалізації позивачем свого права на звернення до суду відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду України від № 3-34гс12 від 12.10.2012

Крім того, у правовій позиції висловленій у справі №6-319цс15 01.07.2015р Верховний Суд України висловив наступне: судам підсудні справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками.

Оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, то у спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки.

Визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно з ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

У постанові Верховного суду України від 22 травня 2013 року № 6-33цс13 визначено наступне: «Державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні цлянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку». Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (із змінами і доповненнями) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно ч.3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав» - ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Враховуючи, що ОСОБА_2 набув право власності на земельну ділянку на підставі рішення суду, яке було скасоване судом апеляційної інстанції, тобто, вказаним рішенням Апеляційного суду Запорізької області право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку припинено, а відтак суд вбачає законні підстави для визнання недійсним Державного акту про право власності на земельну ділянку, як документа, що посвідчує таке право власності.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання недійсним та скасування державного акту, припинення права власності,- задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати державний акт серії ЯЗ №261768 від 21.01.2009 р., виданий ім`я ОСОБА_2 на право власності на земельну ділянку кадастровий номер: :07:003:0263, площею 0,0313 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_1 .

Припинити право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку кадастровий номер: :07:003:0263, площею 0,0313 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_1 , шляхом внесення про це запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1681,60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявоювідповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 ЦПК України рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу.

Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Українська, 50.

Повний текст рішення суду складено 25 лютого 2021 року.

Суддя Н. І. Черткова