_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 1512/1818/2012
Провадження № 2/947/1931/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2021 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Маломуж А.І.,

за участю секретаря судового засідання Абухіної Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ :

19.02.2012 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернувся з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості та просив стягнути солідарно кредитну заборгованість у розмірі 396 464 гривень 43 копійок, витрати по оплаті судового збору у розмірі 3219,00 гривень.

Представник позивача посилається на те, що 09.02.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладений договір кредиту №0. Відповідно до умов договору АКІБ «УкрСиббанк» надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 47400,00 швейцарських фанків, терміном до 09.02.2014 року, а ОСОБА_1 зобов`язалася за час користування кредитом сплачувати відсотки у розмірі 9,20 % річних.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором було прийнято поруку ОСОБА_2 , про що 09.02.2007 року було укладено договір поруки №95183.

Відповідно до договору, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» купівлі-продажу від 08 грудня 2011 року право вимоги за кредитом №0 від 09.02.2007 року отримав ПАТ «Дельта Банк»

Відповідачі припинили виплачувати кредит та відсотки по кредиту №0 від 09.02.2007 року, в результаті чого утворилася заборгованість за кредитом у розмірі 396464 гривень 43 копійок, яка складається з: заборгованість за кредитом у розмірі 275070,60 гривен; заборгованість за відсотками 121393,83 гривень.

Позивачем на адресу відповідачів направлена вимога про сплату заборгованості. Однак ніяких дій відповідачі по виплаті кредитної заборгованості не здійснили, у зв`язку з чим Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» вимушені були звернутися до суду.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 04.11.2013 року у цивільній справі № 1512/1818/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості було задоволено.

21.01.2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 04.11.2013 року у цивільній справі № 1512/1818/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в якій вона просила скасувати заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 04.11.2013 року та призначити справу до розгляду в загальному порядку, а також скасувати ухвалу від 05.06.2019 року про заміну сторони виконавчого провадження та ухвалу від 24.07.2020 року про видачу дублікатів виконавчих листів.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу заяву про перегляд заочного рішення було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 08.02.2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 04.11.2013 року у цивільній справі № 1512/1818/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено частково. Заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 04.11.2013 року у цивільній справі № 1512/1818/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - скасовано. В іншій частині вимог заяви відмовлено.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 22.04.2021 року заяву залучено у справу правонаступника позивача ПАТ «Дельта Банк» - ТОВ «Вердикт Капітал».

Представник позивача звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, оскільки позивач не надав до суду всі матеріали кредитної справи, копії квитанцій погашення боргу, а вона борг погашала, проте не збереглись квитанції.

Відповідач - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, в попередніх судових засіданнях заперечував проти задоволення позову, надав відзив відповідно до якого у задоволення позову просив відмовити, посилаючись на те, що не надав до суду всі матеріали кредитної справи, копії квитанцій погашення боргу, також не надав підтвердження виконання повного обсягу прийнятих на себе зобов`язань, згідно з Договором «купівлі-продажу прав вимоги за кредитами» від 08.12.2011 року укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк», не надано доказів досудового врегулювання спору, відповідачами не було отримано позовної заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що 09.02.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладений договір кредиту №0. Відповідно до умов договору АКІБ «УкрСиббанк» надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 47400,00 швейцарських фанків, терміном до 09.02.2014 року, а ОСОБА_1 зобов`язалася за час користування кредитом сплачувати відсотки у розмірі 9,20 % річних.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором було прийнято поруку ОСОБА_2 , про що 09.02.2007 року було укладено договір поруки №95183.

Відповідачі припинили виплачувати кредит та відсотки по кредиту №0 від 09.02.2007 року, в результаті чого утворилася заборгованість за кредитом у розмірі 396464 гривень 43 копійок, яка складається з: заборгованість за кредитом у розмірі 275070,60 гривен; заборгованість за відсотками 121393,83 гривень.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем).

Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, відповідно до ч.3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Розмір неустойки встановлюється договором/ст.551 ЦК України.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (ч.1), поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків (ч.2).

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При вирішенні спору по суті суд враховує те, що відповідачі доказів того, що відповідачами погашався кредит судові не надано, клопотань про витребування доказів заявлено не було, та будь-яких доказів на спростування доводів позивача не надали.

При викладених обставинах суд вважає за необхідне стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк», заборгованість: по виплаті кредиту за кредитним договором №0 від 09.02.2007 року у розмірі 396 464 гривень 43 копійок, яка складається з: заборгованість за кредитом у розмірі 275070,60 гривен; заборгованість за відсотками 121393,83 гривень.

Також ОСОБА_1 , ОСОБА_2 повинні відшкодувати ПАТ «Дельта Банк» витрати по оплаті судового збору у розмірі 3219,00 гривень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 81, 141 ЦПК України , суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (і/к НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заборгованість: по виплаті кредиту за кредитним договором №0 від 09.02.2007 року у розмірі 396 464 гривень 43 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (і/к НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору 1609,50 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 ( НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , витрати по сплаті судового збору 1609,50 гривень.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання Одеському апеляційному суду через Київський районний суд м. Одеси апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 02.07.2021 року.

Суддя Маломуж А. І.