Справа № 189/171/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.03.2021 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Степанової О.С.

при секретареві Комеристій І.А.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Покровське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного сумісного майна подружжя, -

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розподіл спільного сумісного майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26 грудня 2003 року, який рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 04.05.2020 року було розірвано. Проживаючи однією сім`єю позивач та відповідачка мали спільний бюджет, вели спільне господарство і на спільні кошти придбали житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . На даний час згоди про поділ спільного майна сторони не досягли. Для повної реалізації права власності ОСОБА_1 на спільне сумісне майно подружжя позивач вважає за необхідне розподілити спільне сумісне майно подружжя, а саме: житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , визнавши за ним право власності на Ѕ частину вказаного житлового будинку. В зв`язку з чим, просить позов задовольнити та визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 позов визнає, не заперечує проти його задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №3 від 09.02.2021 року, 26.12.2003 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Покровського РУЮ у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_5 ». Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 04.05.2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с.2).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є власником житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу будинку від 28.04.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Головко Н.В., зареєстрований в реєстрі за №1141; копією Витягу з Державного реєстру правочинів №2334341 від 28.04.2006 року; копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №10836102 від 03.06.2006 року; копією Технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.3,4,5,6-8).

Так, відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч.1 ст. 69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч.1 ст.70 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу належить їм на праві сумісної власності і у разі його поділу частки дружини та чоловіка є рівними.

Відповідно до ч.1, 2 ст.71 Сімейного кодексу України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК (2947-14) та ст. 372 ЦК (435-15). Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляди справи.

Аналізуючи наведені норми закону, враховуючи той факт, що відповідачка визнала позов в повному обсязі, суд дійшов висновку, що придбаний сторонами під час шлюбу житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами є об`єктом спільної сумісної власності подружжя і підлягає поділу шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на Ѕ частину житлового будинку з господарчими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що не порушує прав та законних інтересів будь-яких осіб.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 69, 70, 71 СК України, п.п.22,25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділити спільного майна подружжя, ст. ст. 12, 13, 76, 77, 78, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного сумісного майна подружжя задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до Розділу VІІІ п.п.15.5 п.15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.С. Степанова