Справа №428/3155/21
Провадження №2/428/978/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Голуб Т.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської Військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що вона є бабою неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якого є її син ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідачі перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний на підставі рішення Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області від 07.12.2011 року. ОСОБА_4 одразу після розірвання вказаного шлюбу залишила сина ОСОБА_6 проживати разом з батьком ОСОБА_3 .

Після початку бойових дій в АТО в 2014 році вона разом із чоловіком ОСОБА_7 та онуком ОСОБА_5 виїхали з тимчасово окупованої території України спочатку до Миколаївської області, а у 2017 році до м. Сєвєродонецьк Луганської області. На сьогодні онук ОСОБА_6 проживає разом з нею та її чоловіком ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , за якою вони зареєстровані як внутрішньо переміщені особи. З 2017 року дитина навчається у СЗШ №20 м. Сєвєродонецьк Луганської області та у КНПЗ «Сєвєродонецька дитяча художня школа».

З 2014 року вона та її чоловік в повному обсязі займаються вихованням та утриманням онука ОСОБА_6 , забезпечують його усім необхідним (повноцінне харчування, одяг, взуття), слідкують за станом здоров`я та підтримують постійний зв`язок з вчителями.

Батьки ОСОБА_6 ухилилися від виконання своїх батьківських обов`язків по його вихованню, не проживають разом з ним, не беруть участі у його вихованні, не цікавляться його життям, не займаються його фізичним та духовним розвитком, здоров`ям та не надають матеріальної допомоги на його утримання.

Просила позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно їх сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь їх сина аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтвердила доводи, викладені в позовній заяві, підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити. Додатково пояснила, що ОСОБА_3 це її син, який був одружений із ОСОБА_10 . Після розірвання шлюби в 2011 році її онук ОСОБА_6 мешкав разом із батьком ОСОБА_11 , а з початком бойових дій в 2014 році став мешкати з нею. Її син ОСОБА_3 знаходиться на тимчасово окупованій території, де одружився та живе іншим життям. Її син ОСОБА_11 не бажає надавати матеріальну допомогу на утримання свого сина ОСОБА_6 . ОСОБА_10 мешкає у м. Хрустальний, з нею відсутній зв`язок. З 2011 року ОСОБА_12 не займається вихованням та утримання свого сина ОСОБА_6 , а також не спілкується з ним.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, якою визнав позовні вимоги у повному обсязі. Своїм правом на подачу відзиву не скористався.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило. Своїм правом на подачу відзиву не скористалася.

В судовому засіданні представник третьої особи Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області Данько К.В. не заперечував проти задоволення позовних вимог. Додатково пояснив, що органом опіки з`ясовано, що батьки неповнолітнього ОСОБА_5 протягом 6-7 років не займаються його вихованням та матеріальним утриманням.

В судовому засіданні за участю педагога-психолога ОСОБА_13 неповнолітній ОСОБА_5 пояснив, що йому 12 років та його батьком є ОСОБА_3 . Йому невідомо ім`я його матері, оскільки він її взагалі не пам`ятає. Зараз він живе в м. Сєвєродонецьк із бабою ОСОБА_1 та дідом ОСОБА_7 . Він навчається в ЗОШ №20, перейшов у 7 клас. Його батьки не цікавляться його життям. Він останній раз розмовляв із батьком у 2014 році. Із навчанням йому допомагає баба, яка ходить на батьківськи збори у школу. Баба і дід його усім забезпечують. Він вважає, що його батьків слід позбавити батьківських прав.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що ОСОБА_1 є його дружиною. ОСОБА_3 це його син, який мешкає в Антрацитівському районі. ОСОБА_4 це його колишня невістка, місцезнаходження якої йому невідомо. ОСОБА_11 та ОСОБА_12 є батьками ОСОБА_5 , який жив з ними, а після розірвання шлюбу - з батьком. З початком бойових дій він вивіз онука з непідконтрольної території України в м. Сєвєродонецьк. Батьки ніяк не утримують сина ОСОБА_6 та не беруть участі у його вихованні. Матір дитини не з`являється та не телефонує. Відповідачі свої батьківські обов`язки не виконують свідомо. Він з дружиною повністю забезпечує онука, а також його навчання у художній та музичній школах. ОСОБА_3 в останнє спілкувався із сином в грудні 2014 року, а ОСОБА_10 - ІНФОРМАЦІЯ_4 .

21.04.2021 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі.

01.06.2021 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Вислухавши пояснення учасників справи та свідка, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 14.06.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Антрацитівського міськрайонного управління юстиціїї у Луганській області.

ОСОБА_3 та ОСОБА_14 з 10.05.2008 року по 07.12.2011 року перебували у шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області від 07.12.2011 року по цивільній справі №2-2333/2011. Вказані відомості підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 10.05.2008 року Виконкомом Іванківської селищної ради Антрацитівського району Луганської області та копією рішення суду по вищевказаній справі.

Відповідно до копії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 04.12.2018 року № ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , законним представником якого є ОСОБА_1 , має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою від 09.03.2021 року №27 ОСОБА_5 навчається у Середній загальноосвітній школі №20 м. Сєвєродонецька Луганської області з 30.05.2017 року дотепер за денною формою навчання.

Відповідно до довідки від 03.03.2021 року №138 ОСОБА_5 був зарахований у Комунальний позашкільний навчальний заклад «Сєвєродонецька дитяча художня школа» у 2017 році і на сьогоднішній день навчається у 3-В класі.

Згідно з копією акту обстеження житлово-побутових умов від 09.03.2021 року, при перевірці житлово-побутових умов проживання неповнолітнього ОСОБА_5 , який є учнем 6 класу та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що у вказаній квартирі ОСОБА_5 проживає разом із бабою ОСОБА_1 та дідом ОСОБА_7 , які мають спільний дохід у сумі 30000 грн. Також встановлено, що ОСОБА_5 має особисті речі побуту, спальне місце, письмовий стіл для занять, комп`ютер, у зв`язку з чим створені сприятливі умови проживання та навчання дитини, взаємовідносини в родині доброзичливі та створений комфортний клімат в родині.

Як вбачається з характеристики учня 6-а класу СЗШ №20 м. Сєвєродонецьк Луганської області, ОСОБА_5 проживає та виховується бабою та дідом, які активно приймають участь у житті школи та класу. За час навчання ОСОБА_6 ні батько, ні мати не приймали участі у вихованні сина , на контакт з адміністрацією школи не виходили.

Згідно з характеристикою від 03.03.2021 року №137 ОСОБА_5 навчається у художній школі з 2017 року, проживає разом із дідом та бабою та знаходиться на повному їх утриманні; рідні батько та матір дитини не цікавилися навчанням сина.

Відповідно до копії заяви ОСОБА_3 , посвідченої 20.12.2019 року нотаріусом Новошахтінського нотаріального округу Ростовської області Захаровою В.З., ОСОБА_3 відмовився від своїх батьківських обов`язків та дав згоду на встановлення опіки відносно неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області від 06.04.2021 року №523 Орган опіки та піклування вважає, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід позбавити батьківських прав стосовно сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки вони повністю ухилилися від виконання батьківських обов`язків, не займається вихованням та утриманням свого сина ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N789-XII від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Статтею 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

В силу ч. 4, 5 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.

Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування.

Згідно з п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд звертає увагу на те, що в рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України» наголошується, що взаємне задоволення від спільного перебування батьків і дітей є фундаментальним елементом сімейного життя, а тому втручання до нього має відбуватися у вузьких рамках, визначених статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини й основоположних свобод. Європейський суд з прав людини також підкреслив, що, незважаючи на певний вільний розсуд держави в справі відібрання дітей під державну опіку, відбирання дітей від батьків означає відрізання дітей від свого коріння, що може бути виправданим лише у виняткових випадках. У той же час, як вбачається зі змісту рішень Європейського суду з прав людини «Z та інші проти Сполученого Королівства» від 10.05.2001 року та «A. проти Сполученого Королівства» від 23.09.1998 року, в контексті вимог статті 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод держава повинна приділяти особливу увагу захисту дітей від поганого поводження з боку інших осіб, у тому числі шляхом здійснення своєчасних превентивних заходів.

Таким чином, беручи до уваги стандарти Європейського суду з прав людини, суд вважає, що у вказаному випадку інтереси неповнолітньої дитини превалюють над потребами збереження сім`ї, оскільки відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ухиляються від виконання батьківських обов`язків відносно їх сина ОСОБА_6 , зокрема, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не створюють належних умов для його життя та здоров`я. Зазначені обставини також підтверджуються поясненнями неповнолітньої дитини ОСОБА_5 та свідченнями свідка ОСОБА_3 .

З огляду на викладене, аналізуючи свідчення свідка у сукупності з іншими обставинами, встановленими під час розгляду справи, суд, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, вважає, що вимоги ОСОБА_1 щодо позбавлення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 батьківських прав відносно їх сина ОСОБА_6 , відповідають інтересам дитини та знаходяться в тих вузьких межах, які залишають з огляду на гарантії, передбачені ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. При цьому суд враховує визнання позову відповідачем ОСОБА_5 , яке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Разом з тим, суд вважає вищевказаний висновок Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області обґрунтованим.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не виконують своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання сина ОСОБА_6 . Зазначені обставини були підтверджені свідченнями свідка та письмовими доказами. Також заклади освіти, де навчається дитина, підтвердили, що за час навчання ОСОБА_5 його вихованням не займалися його батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

За таких обставин, виходячи з інтересів дитини та враховуючи, що в судовому засіданні було підтверджено належними і достатніми доказами, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, суд з урахуванням приписів ч. 6 ст. 19 СК України погоджується з вказаним висновком органу опіки та піклування.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично позбавлений батьківського піклування, суд, виходячи з положень ч. 5 ст. 167 СК України, вважає необхідним передати його на опікування Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області.

Стосовно позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд відзначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_15 не надає матеріальної допомоги на утримання її неповнолітньої доньки ОСОБА_16 .

Відповідно до ч. 1-2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

В силу вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

З огляду на зазначене, враховуючи положення ч. 2 ст. 166, ст. 183 СК України, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зобов`язані утримувати свого неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення ним повноліття, у зв`язку з чим суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню. При цьому суд враховує визнання позову відповідачем ОСОБА_3 , яке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів окремо з кожного на користь держави судовий збір у сумі 980 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а також стягнути з відповідачів окремо з кожного на користь позивача судові витрати у сумі 454 грн., у зв`язку із документальним понесенням судових витрат зі сплати судового збору за подання позову про позбавлення батьківських прав.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно їх сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Передати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на опікування Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської Військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , окремого з кожного аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.04.2021 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 та з ОСОБА_4 , окремо з кожного, судові витрати на користь держави в розмірі 908 грн. та на користь ОСОБА_1 в розмірі 454 грн.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення в повному обсязі складено 17.06.2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 .

Третя особа: Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, б-р Дружби Народів, б. 32.

Представник третьої особи: Данько Костянтин Вікторович, місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, б-р Дружби Народів, б. 32.

Суддя Ж. І. Кордюкова