Справа № 361/3374/20
Провадження № 2/361/660/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10 червня 2021 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Бас Я.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

28 травня 2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, просив суд стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики укладений 17 лютого 2017 року у розмірі 94000 доларів США, 3 % річних в розмірі 3825 доларів США, а також сплачений ним судовий збір у розмірі 10510 грн. 00 коп.

Свій позов обґрунтовував тим, що 17 лютого 2017 року сторони уклали договір позики, за яким позивач (як позикодавець) передав відповідачу (як позичальнику) позику (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 94 000 (дев`яносто чотири тисячі) доларів США, а відповідач зобов`язався повернути таку позику в строк та на умовах, передбачених договором.

Позивач зазначає, що згідно п. 2 договору позика передається позикодавцем позичальнику безпосередньо при підписанні сторонами цього Договору готівкою.

Згідно п. 8 договору підписання цього договору позичальником підтверджує факт одержання ним від позикодавця позики.

Згідно п. 8.1. договору належним чином підписаний договір є доказом передачі грошей від позикодавця до позичальника.

Згідно п. 5 договору сторони домовились, що позичальник розпочне повернення позики з травня 2017 року по вересень 2020 року згідно графіку погашення заборгованості (в доларах США), який визначений у договорі позики.

Повернення кожної суми у вищенаведеному графіку погашення заборгованості має бути здійснене не пізніше останнього числа місяця, що вказаний у графіку погашення заборгованості (п. 5.1 Договору).

З урахуванням зазначеного, зважаючи, що договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, в той же час враховуючи, що відповідач прострочив повернення усіх належних до сплат частин позики, позивач просить стягнути з відповідача прострочену частину позики та дострокового повернення решти частин позики, які разом складають суму основного боргу (загальну заборгованість), а також стягнення трьох процентів річних від простроченої суми.

Позивач зазначає, що сума основного боргу (загальної заборгованості) складає загальну суму позики та становить 94000 (дев`яносто чотири тисячі) доларів США.

Окрім того, зважаючи на приписи ст.ст. 1050, 625 ЦК, позивач вважає правомірним нарахувати та просить стягнути з відповідача три проценти річних від простроченої суми.

Три проценти річних від простроченої суми розраховуються за формулою: С = З х (3%/100%) х (Н/365(366)), де С - сума процентів, 3 - прострочена сума заборгованості. Н-кількість днів прострочення певної суми заборгованості, 365(366) - кількість днів у році та враховуючи час прострочення, яким вважатиметься загальний період, починаючи з 01.06.2017 р. по 26.05.2020 р. складають 3825 (три тисячі вісімсот двадцять п`ять) доларів США.

18 червня 2020 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 17 вересня 2020 року.

17 вересня 2020 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті у судове засідання на 15 жовтня 2020 року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, пояснення надав аналогічні змісту позовної заяви, просив позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяв про розгляд справи за його відсутності, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Суд ухвалив, провести в справі заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 17 лютого 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали договір позики, за яким позивач (як позикодавець) передав відповідачу (як позичальнику) позику (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 94 000 (дев`яносто чотири тисячі) доларів США, а відповідач зобов`язувалась повернути таку позику в строк та на умовах, передбачених договором.

У п. 2 Договору зазначено, що позика передається позикодавцем позичальнику безпосередньо при підписанні сторонами цього Договору готівкою.

Згідно п. 8 договору підписання цього договору позичальником підтверджує факт одержання нею від позикодавця позики.

Згідно п. 8.1. договору належним чином підписаний договір є доказом передачі грошей від позикодавця до позичальника.

Згідно п. 5 договору сторони домовились, що позичальник розпочне повернення позики з травня 2017 року по вересень 2020 року згідно графіку погашення заборгованості (в доларах США), який визначений у договорі позики.

Повернення кожної суми у вищенаведеному графіку погашення заборгованості має бути здійснене не пізніше останнього числа місяця, що вказаний у графіку погашення заборгованості (п. 5.1 Договору).

На час розгляду цивільної справи в суді за вказаним вище позовом, відповідач свої зобов`язання не виконала, суму позики не повернула.

Таким чином, сума основного боргу (загальної заборгованості) складає загальну суму позики та становить 94000 (дев`яносто чотири тисячі) доларів США.

Згідно із ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов"язання не допускається.

У ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно із ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

У ч. 1 ст. 192, ч. 1 ст. 524, ч. 1 ст. 533 ЦК України визначено, що законним платіжним засобом на всій території України є грошова одиниця України гривня. Грошове зобов`язання має бути виражене та виконане у грошовій одиниці України гривні.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За змістом норм ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Виходячи з викладеного, а також те, що відповідач суму позики позивачу не повернула, безпідставно продовжує користуватися чужими грошима, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_2 про стягнення на його користь із відповідача ОСОБА_3 суми боргу в розмірі 94000 доларів США є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

За змістом норм ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст. ст. 536, 1048 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати, а позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики у розмірі встановленому договором або законом, які виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Якщо договором розмір процентів не встановлений, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, суд перевіривши проведені розрахунки позивачем, вважає їх достовірними, а саме три проценти річних від простроченої суми розраховуються за формулою: С = З х (3%/100%) х (Н/365(366)), де С - сума процентів, 3 - прострочена сума заборгованості, Н-кількість днів прострочення певної суми заборгованості, 365 (366) - кількість днів у році та враховуючи час прострочення, яким вважатиметься загальний період, починаючи з 01.06.2017 р. по 26.05.2020 р. складають 3825 (три тисячі вісімсот двадцять п`ять) доларів США.

Виходячи з викладеного, а також те, що відповідач суму позики позивачу не повернула, безпідставно продовжує користуватися чужими грошима, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_2 про стягнення на його користь із відповідача ОСОБА_3 3 % річних у розмірі 3825 долари США є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно із положеннями ст.141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 10510 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263 - 265, 280 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 борг за договором позики від 17 лютого 2017 року у розмірі 94000 доларів США, а також 3 % річних в розмірі 3825 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 10510 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.