01.03.2021 Провадження № 2/389/110/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року місто Знам`янка

Суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Берднікова Г.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державного виконавця Знам`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) Пісарева Олега Миколайовича, Знам`янського відділу поліції Кропивницького районного управління ГУНП в Кіровоградській області про зняття грошових коштів з під арешту,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державного виконавця Знам`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) Пісарева Олега Миколайовича, Знам`янського відділу поліції Кропивницького районного управління ГУНП в Кіровоградській області, в якому просить зняти арешт з грошових коштів, що містяться на карткових рахунках відкритих в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК», а також на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт майна, крім коштів, які містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів, вказаний арешт накладено постановою державного виконавця про арешт коштів боржника від 05 серпня 2020 року, винесеною у виконавчому провадження №62232659 щодо примусового виконання постанов Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградскої області та Знам`янського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області про накладення на ОСОБА_1 штрафів за вчинення адміністративних правопорушень та стягнення у зв`язку з цим судового збору.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження за даною позовною заявою суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За приписами ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно з ч.1 ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Аналіз вищезазначених правових норм, дає підстави зробити висновок, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. При цьому, боржник не може пред`являти такий позов, оскільки у судовому процесі він є відповідачем та законом для нього встановлений інший порядок вирішення питання.

На рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства. Тобто, як право на звернення зі скаргою відповідно до розділу VII ЦПК, так і порядок її розгляду та постановлення ухвали пов`язане з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України та його примусовим виконанням.

Разом з цим, відповідно до п.1 ч.1 ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 цього Кодексу).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Частиною 1 ст.287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

За частиною 2 ст.74 ЗУ «Про виконавче првоадежння» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Тобто, якщо виконанню підлягає рішення іншого органу (не суду) і відсутній спеціальний закон, що передбачає порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів ДВС, у такому випадку вони підлягають оскарженню в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, у п.4 Листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2013 року № 24-152/0/4-13 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі», зазначено, що юрисдикційність розгляду скарг на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС залежить від спеціалізації суду, який ухвалив рішення, що підлягає примусовому виконанню органами ДВС.

У порядку цивільного судочинства скарги на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС підлягають розгляду, якщо підлягає виконанню рішення суду загальної юрисдикції, ухвалене відповідно до ЦПК.

Учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законодавством не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що подана позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства судом загальної юрисдикції, оскільки виконавче провадження в межах якого накладено арешт, який просить скасувати позивач, відкрито на виконання постанов суду про накладення адміністративних стягнень винесених за наслідками розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також постанов Знам`янського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області, позивач є боржником за вказаними виконавчими документами, виконавче провадження не закрито.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України відмовити у відкритті провадження у справі, оскільки дана скарга не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства. Позивач вправі звернутися до відповідного суду в порядку адміністративного судочинства.

Судовий збір позивачем за подання даної позовної заяви до суду не сплачувався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.186,177,185,260,261,354 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного виконавця Знам`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) Пісарева Олега Миколайовича, Знам`янського відділу поліції Кропивницького районного управління ГУНП в Кіровоградській області про зняття грошових коштів з під арешту.

Роз`яснити позивачу, що з вищезазначеною вимогою він може звернутись до відповідного суду в порядку адміністративного судочинства.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного судупротягом п`ятнадцяти днів з дня її складення, через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Дата складення ухвали - 01 березня 2021 року.

Суддя Г.В. Берднікова