Справа № 234/5141/21
Провадження № 2/234/2715/21
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2021 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі судді Ткачової С.М., за участю секретаря Аксеніної В.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

№ 234/5141/21, номер провадження №2/234/2715/21

за позовом ОСОБА_1 ,

від імені якого діє адвокат Доценко Марина Іванівна,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Краматорський завод енергетичного машинобудування».

про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 не з`явився,

представник позивача: Доценко М.І. (ордер серія ДН № 140889 від 19.04.2021р., свідоцтво серія ДН №5761, видано 25.03.2020р.) . не з`явився,

відповідач: представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Краматорський завод енергетичного машинобудування» не з`явився,

1.Стислий виклад позиції позивача:

20.04.2021 позивач, від імені якого діє адвокат Доценко М.І., звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, який обґрунтовує тим, що з 23.07.2019 року по 26.11.2020 року він працював на ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Краматорський завод енергетичного машинобудування» на посаді охоронця у дільниці охорони, який розташований за адресою: Донецька область, місто Краматорськ, вул. О.Тихого 8в. Наказом № 92 від 26.11.2020 року позивач був звільнений за угодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. При звільненні позивачу була видана трудова книжка, та табуляграма за вересень та жовтень 2020 року по заборгованості заробітної плати. Табуляграму за листопад 2020 позивачу на руки не видали. Ніяких розрахунків при звільненні відповідач із позивачем не зробив. На неодноразові звернення позивача з проханням про виплату заборгованості по заробітній платі, відповідач не реагує. Просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі, суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та судовий збір.

Судом вжито усіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню ч.8 ст.178 ЦПК України.

2. Заяви (клопотання ) учасників справи.

Представником позивача ОСОБА_2 до суду надано заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

3. Процесуальні дії у справі

21.04.2021 ухвалою Краматорського міського суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

24.06.2021 року на підставі наявних у справі доказів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Повно та всебічно проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Згідно із копією трудової книжки серії НОМЕР_1 , з 23.07.2019 року по 26.11.2020 року позивач працював у ТОВ «НВП «Краматорський завод енергетичного машинобудування» на посаді охоронника у Дільниці охорони.

Наказом №92 від 26.11.2020 року позивач звільнений з підприємства за угодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України.

Відповідно до вимог ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України.

Згідно зі ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення.

Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно табуляграм за вересень та жовтень 2020 року по нарахуванню заробітної плати ОСОБА_1 відповідач має заборгованість перед позивачем станом на 31.10.2020 року у сумі 19933,10 грн.

Наявність та розмір заборгованості по зарплаті відповідачем не оспорюється, тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що передбачений частиною першою статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок). Цей Порядок застосовується, зокрема у випадку, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати.

Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться, виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з абзацом першим пункту 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (середньогодинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

Розрахунковим періодом для обчислення середньої заробітної плати позивача буде період з 27.11.2020 року (наступний день після звільнення) - по 24.06.2021 року (день винесення рішення).

Оскільки суду відомі суми нарахування заробітної плати позивачу за вересень та жовтень 2020 року, даних щодо розміру заробітної плати за листопад 2020 року відповідачем не надано, то суд виходить з наявної у справі інформації, а саме табуляграм за вересень та жовтень 2020 року.

Виходячи з норм Закону України «Про оплату праці», середньоденна заробітна плата позивача ОСОБА_1 становить: заробітна плата за фактично відпрацьовані протягом двох місяців (5499,99+8772,64) : число відпрацьованих робочих днів (23) = 620,55 гривень.

Суд вважає, що розрахунок середнього заробітку необхідно проводити саме із суми середньоденної заробітної плати, а саме 620,55 гривень (без утримання податків та зборів), виходячи з наступного.

Згідно з абз.5 п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян (податку на доходи фізичних осіб) є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку і інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Постанови Кабінету Міністрів України від 05 лютого 1995 року № 100, при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді.

Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Окрім того, у постанові у справі № 359/10023/16-ц від 18.07.2018 року, Верховний Суд виклав правову позицію щодо утримання прибуткового податку із визначених судом сум середнього заробітку за час вимушеного прогулу працівника. Відповідно до вказаної позиції - системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів.

Сума середньоденної заробітної плати позивача для розрахунку середнього заробітку складає 620,55 гривень.

За період з 27.11.2020 року по 24.06.2020 року кількість робочих днів складає 210 дні.

Таким чином, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні розраховується наступним чином: 620,55 гривень (середньоденна заробітна плата) х 210 дня (затримки розрахунку при звільненні) = 130315,50 гривень.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що встановлений ст. 117 КЗпП України механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв встановлення справедливого та розумного балансу між інтересами звільненого працівника та його колишнього роботодавця (постанова від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц).

Суд може зменшити розмір відшкодування, передбаченого ст. 117 КЗпП України, і таке зменшення має залежати від розміру недоплаченої суми (висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 27 квітня 2016 року у справі № 6-113цс16).

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц, зменшуючи розмір відшкодування, визначений відповідно до ст. 117 КЗпП України, виходячи зі середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні, необхідно враховувати: розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором; період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум; ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника; інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність можливого розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Наведена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 711/4010/13-ц.

Проте, розрахована сума середнього заробітку за час затримки розрахунку ОСОБА_1 в розмірі 130315,50 грн., є неспівмірною із заборгованістю відповідача перед ним.

Суд вважає справедливим, пропорційним та таким, що відповідатиме обставинам справи та наведеним вище критеріям, визначення розміру відповідальності відповідача у сумі 19933,10 грн. Зазначена сума не відображає дійсного розміру майнових втрат позивача, пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні, а є лише орієнтовною оцінкою тих його втрат, які розумно можна було би передбачити.

Принцип співмірності було застосовано Великою Палатою Верховного Суду у справі 711/4010/13-ці від 18 березня 2020 року, висновки якого у відповідності до ч. 4 ст. 263 ЦПК України мають застосовуватися судами до спірних правовідносин.

5. Позиція суду.

Відповідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Беручи до уваги доводи представника позивача, аналізуючи норми права чинного законодавства, які регулюють зазначені правовідносини, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив, що вимоги позивача ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Краматорський завод енергетичного машинобудування» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

6. Судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. (ч.6 ст.141 ЦПК України).

Оскільки, відповідно до п.1 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення заробітної плати, то судовий збір підлягає стягненню на користь держави з відповідача у сумі 908,00 грн.

За вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 76, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Доценко Марина Іванівна, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Краматорський завод енергетичного машинобудування» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Краматорський завод енергетичного машинобудування» (; юридична адреса: м. Київ, Солом`янський район, вул. Івана Клименко, буд.40/10, приміщення 5) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , заборгованості по заробітній платі в сумі 19933 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот тридцять три) гривні 10 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Краматорський завод енергетичного машинобудування» (; юридична адреса: м. Київ, Солом`янський район, вул. Івана Клименко, буд.40/10, приміщення 5) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 19933 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот тридцять три) гривні 10 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Краматорський завод енергетичного машинобудування» (; юридична адреса: м. Київ, Солом`янський район, вул. Івана Клименко, буд.40/10, приміщення 5) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Краматорський завод енергетичного машинобудування» (; юридична адреса: м. Київ, Солом`янський район, вул. Івана Клименко, буд.40/10, приміщення 5) в дохід державного бюджету судові витрати в розмірі 908,00 грн.

Рішення в частині стягнення заробітної плати підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Представник позивача: ОСОБА_2 (юридична адреса: м.Краматорськ, вул. Маяковського, буд.18/1)

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Краматорський завод енергетичного машинобудування» (; юридична адреса: м. Київ, Солом`янський район, вул. Івана Клименко, буд.40/10, приміщення 5)

Суддя Краматорського міського суду С. М. Ткачова