Справа № 496/4734/19
Провадження № 2-п/496/14/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Галич О.П.,

за участю:

секретаря Ткаченко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Біляївського районного суду Одеської області від 30 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання матері, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення, в якій просить скасувати заочне рішення Біляївського районного суду Одеської області від 30 березня 2021 року, ухвалене у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання матері.

Заява мотивована тим, що 30 березня 2021 року заочним рішенням судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 , стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання матері, в розмірі 2 500,00 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову, а саме з 04 грудня 2019 року і довічно. Про заочне рішення Біляївського районного суду Одеської області від 30 березня 2021 року заявник дізналась лише 25 травня 2021 року в зв`язку з арештом банківських рахунків, тому вимушена звернутися до суду з заявою про перегляд заочного рішення на підставі та в межах строку, передбаченого ст. 284 ЦПК України з урахуванням права на поновлення строку на звернення. Заявниця вважає, що зазначене рішення винесено з порушенням норм процесуального та матеріального права. Зі змісту ухвали Біляївського районного суду Одеської області від 05 грудня 2019 року про відкриття провадження, розміщеної на офіційному веб-порталі Судової влади України в мережі Інтернет http://bl.od.court.gov.ua/sudl 506/ не вбачається, що судом вчинялись необхідні дії, що передують відкриттю провадження у справі, невідомо, чи отримувалась судом інформація про місце реєстрації відповідача та чи встановлювався факт відсутності можливості встановити зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. На офіційному веб-порталі Судової влади України в мережі Інтернет відсутня інформація про винесення Біляївським районним судом Одеської області ухвали про оголошення розшуку відповідача у даній справі. Більше того, ухвалою від 05 грудня 2019 року постановлено направити сторонам копії ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі разом з копією позовної заяви та документів, долучених до неї, а також визначено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив. Фактично з 2009 року заявник постійно проживала в місті Тисмениця Івано-Франківського району (раніше Тисменицького району) Івано-Франківської області разом з батьком та бабусею зі сторони батька, де і зареєстрована, про що позивачу достеменно відомо. Оскільки їй ніяким чином не могло бути відомо про звернення позивача до суду з будь-якими вимогами щодо мене, вона не мала можливості і дізнатись про оголошення про виклик до суду, розміщене на офіційному веб-сайті Біляївського районного суду Одеської області. Таким чином, Біляївський районний суд Одеської області під час відкриття провадження у справі та безпосередньо під час розгляду справи в порушення положень ч. 1 ст. 8 ЦПК України позбавив заявника права на інформацію про факт розгляду даної справи та в порушення ст. 128 ЦПК України належним чином не повідомив її про розгляд справи. Проживання в іншому місті та необізнаність про розгляд даної справи позбавило заявника можливості скористатись правом надання письмових заперечень проти позову та доказів на їх підтвердження. Таким чином, судом прийнято рішення на підставі матеріалів і доказів наданих лише позивачем, в тому числі таких, що не відповідають дійсним обставинам справи та є неправдивими, що призвело до неповного з`ясування обставин та прийняття рішення, яке не ґрунтується на вимогах законодавства. Копія заочного рішення від 30 березня 2021 року заявником на сьогоднішній день не отримана і невідомо, чи направлялась така копія на адресу її реєстрації. Зі змісту заочного рішення Біляївського районного суду Одеської області від 30 березня 2021 року вбачається, що судом були досліджені докази, надані позивачем, якими підтверджується стан здоров`я позивача, рівень її доходу, місце її проживання, склад сім`ї. Судом було також встановлено, що позивач відповідно до довідки № 192 від 09 лютого 2019 року, виданої управлінням соціального захисту населення Біляївської районної державної адміністрації Одеської області отримує допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», звільняється від плати за харчування дітей у державних і комунальних закладах та її діти-школярі забезпечуються безоплатними обідами у загальноосвітніх закладах з 01 січня 2019 року по 01 липня 2019 року. Згідно з довідкою про доходи № 883/02-6 від 29 листопада 2019 року позивач за період з червня 2019 року по листопада 2019 року включно отримала пенсію у розмірі 11 581, 20 гри., що в середньому становить 1 930,20 гривень на місяць. Щодо відповідача судом було лише встановлено, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , і її батьками є позивач ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Як зазначено у заочному рішенні від 30 березня 2021 року, позивач, звертаючись до суду стверджувала, що утримувала відповідача до 22 років. Після закінчення навчання у Івано- Франківському коледжі, відповідач здобувала вищу економічну освіту у Польщі. З невідомих позивачу причин, донька з нею не спілкується, на дзвінки не відповідає, контакту уникає. Матеріальної підтримки не надає, хоча має таку можливість. Працює у банківській установі економістом. При цьому, жодних доказів на підтвердження зазначеного позивачем надано не було. Проте, суддя Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. у своєму рішенні від 30 березня 2021 року з посиланням на те, що позивач є інвалідом, пенсіонеркою та з огляду на розмір отримуваного доходу потребує матеріальної допомоги, яку має можливість надавати тільки її донька, дійшла висновку стягнути з відповідача на користь позивача щомісячно аліментів у розмірі 2 500 грн, починаючи від дня звернення до суду та довічно. Судом не взято до уваги, що одному з молодших синів позивача 24 червня 2021 року виповнюється 18 років, а тому він зобов`язаний утримувати свою мати, яка, вірогідно, опікувалась ним, враховуючи, що вони досі продовжують проживати разом і відповідно до наданих позивачем доказів є членами однієї сім`ї. Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 29 квітня 2010 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_1 аліменти в розмірі 450 гривень щомісячно. Зазначеним рішенням було встановлено, що з червня 2009 року заявник постійно проживає разом батьком. Рішення № 05-09/2-24 від 18 серпня 2009 року про доцільність проживання мене разом з батьком було прийнято комісією з питань захисту прав дитини Тисменицької РДА. Крім того, рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 29 квітня 2010 року було встановлено, що ОСОБА_2 станом на момент винесення рішення витрачала на себе аліменти, які стягувались з батька заявниці - ОСОБА_3 на підставі судового рішення від 2005 року, в зв`язку з чим був відкликаний з відділу державної виконавчої служби Тисменицького районного управління юстиції виконавчий лист № 2- 168 від 11 січня 2005 року. Постановою державної виконавчої служби Біляївського районного управління юстиції від 22 серпня 2012 року було відкрито виконавче провадження № 33934058 про стягнення аліментів з позивача. В 2013 році виконавчий лист було повернуто в зв`язку з досягненням заявницею повноліття та відсутності у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення. Крім того, на звернення бабусі заявниці ОСОБА_4 була отримана письмова відповідь Біляївського районного відділу ГУ МВС України в Одеській області від 27 грудня 2012 року з доданою до неї копією висновку, в якому зазначено, що зі слів позивача ОСОБА_2 вона «не сплачувала аліменти тому що вона не працює і в неї нема коштів. Також у неї є два неповнолітніх сина від другого громадянського браку». При цьому, станом на кінець 2012 року позивач була особою працездатного віку і той факт, що вона ніде не працювала, не звільняв її від обов`язку утримувати доньку. Фактично заявницею опікувались лише батько та бабуся зі сторони батька. Відповідно до Витягу від 28 травня 2021 року № 8707-АП-05-2021 ЦНАП Тисменицької міської ради з 03 жовтня 2011 року заявник зареєстрована разом із батьком за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з довідкою № 78/01-18 від 28.05.2021 року протягом 2009-2010 навчального року заявниця навчалася в Тисменицькій загальноосвітній школі. Відповідно до довідки № 91-К від 07 червня 2021 року з 01 вересня 2010 року по 01 липня 2013 року заявник навчалася в Івано-Франківському коледжі Львівського національного аграрного університету на денні, контрактній формі. Договір про навчання від 10 серпня 2010 року № ПО був укладений з Івано- Франківському коледжі Львівського національного аграрного університету моєю бабусею ОСОБА_4 , яка і здійснювала оплату навчання заявниці згідно з п.п. 4.2, 4.3. даного договору. Згідно з додатком № 52568 до Договору про надання освітніх послуг від 24 серпня 2013 року у 2013-2016 роках заявниця навчалась у Вищій школі інформатики та управління в Польщі та за зазначений період нею було сплачено 13 530 польських злотих. З серпня 2009 року позивач жодного разу не поцікавилась заявницею, її здоров`ям, проблемами та успіхами. Позивач не спілкується з заявницею, їй невідомі обставини її життя, що підтверджується тим, що нею в позовній заяві зазначені неправдиві дані щодо заявниці, які, в свою чергу, не підтверджені належними доказами, зокрема, щодо утримання її до 22 років та її роботи в банківській установі, чого ніколи насправді не було. Як було встановлено заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 30 березня 2021 року позивач є непрацездатною особою - «інвалідом І-Б групи загального захворювання та отримує пенсію у розмірі 2000 гривень». Крім того, додатково «відповідно до довідки № 192 від 09.02.2019 року, виданої управлінням соціального захисту населення Біляївської районної державної адміністрації Одеської області отримує допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та не несе витрати на харчування молодших дітей, оскільки вони забезпечуються безоплатними обідами у загальноосвітніх закладах. Хоча позивач є непрацездатною особою, проте нею на підставі належних та допустимих доказів не доведена потреба матеріальної допомоги, оскільки її місячний дохід не є меншим прожиткового мінімуму, встановленого законом, і вона додатково користується передбаченими пільгами. Заявницею, в свою чергу, доведено, що позивач ухилялась від виконання материнських обов`язків, в зв`язку з чим і було прийнято рішення комісії з питань захисту прав дитини Тисменицької РДА № 05-09/2-24 від 18 серпня 2009 року про доцільність проживання дитини разом з батьком, не сплачувала аліменти на її утримання та ніяким іншим чином не приймала участі у вихованні та утриманні заявниці.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, що не перешкоджає розгляду заяви.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 грудня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання матері, Біляївським районним судом Одеської області було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду на 07 квітня 2020 року на 12 годин 30 хвилин.

Як, вбачається із матеріалів справи відповідачу було направлено ухвалу суду про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками. (а.с. 27)

На адресу суду було повернуто поштовий конверт разом з ухвалою про відкриття провадження та позовної заявою з додатками доданими до неї. В судове засідання, що було призначено на 07 квітня 2020 року відповідач не з`явилася та судом було відкладено слухання справи на 02 липня 2020 року на 14-00 годин.

Про наступну дату судового засідання відповідача було повідомлено шляхом надіслання судової повістки, однак на адресу суду конверт не повернувся.

У судове засідання, призначене на 02 липня на 14-00 годин відповідач не з`явилася, тому судове засідання було відкладено на 13 листопада 2020 року на 14-00 годин.

У судове засідання, призначене на 13 листопада 2020 року на 14-00 годин відповідач не з`явилася, та судом було відкладено розгляд справи на 04 березня 2021 року на 14-00 годин та повідомлено відповідача шляхом розміщення на офіційному веб-сайті Біляївського районного суду Одеської області оголошення про виклик в судове засідання.

У судове засідання 04 березня 2021 року о 14-00 годин відповідач не з`явилася, судом було відкладено судовий розгляд на 30 березня 2021 року на 10-00 годин та повідомлено відповідача шляхом розміщення на офіційному веб-сайті Біляївського районного суду Одеської області оголошення про виклик в судове засідання.

У судове засідання відповідач повторно не з`явилася, судом справу було розглянуто та ухвалено заочне рішення, яким були задоволені позовні вимоги позивача.

До заяви про перегляд заочного рішення, відповідачем (заявником) були надані докази по суті справи, однак у зв`язку не належним чином повідомленням його про дати судових засідань в неї не було можливості брати участь у судовому засіданні, надавати пояснення на підтвердження своїх заперечень проти позову та докази, які мають значення для вирішення справи, а тому вони не були враховані судом при постановленні заочного рішення по справі.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Крім того, у пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява N7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Суд вважає, що дані обставини та докази, які не були перевірені судом при винесенні заочного рішення, мають істотне значення для правильного вирішення справи, а тому також це є підставою для перегляду даної справи.

Відповідно до ст. 287 ЦПК України - заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З наданих відповідачем (заявником) до суду доказів, суд вбачає, що вони мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті.

Враховуючи обставини, на які посилається відповідач (заявник) в заяві про скасування заочного рішення, які необхідні перевірити та оцінити при розгляді справи в загальному порядку, тому суд вважає можливим скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Керуючись ст.ст. 280-289 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Біляївського районного суду Одеської області від 30 березня 2021 року - задовольнити.

Скасувати заочне рішення Біляївського районного суду Одеської області від 30 березня 2021 року по цивільній справі № 496/4734/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання матеріі призначити справу до розгляду в спрощеному провадженні з викликом сторін на 10-00 год. 17 листопада 2021 року з урахуванням завантаженості судді у приміщенні Біляївського районного суду Одеської області.

Ухвалу суду направити сторонам для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 06 липня 2021 року.

Суддя О.П. Галич