Дата документу 26.02.2021 Справа № 317/991/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/991/20 Головуючий у суді 1 інстанції: Нікітін В.В.
Провадження № 22-ц/807/87/21
У Х В А Л А

26 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі судді-доповідача Полякова О.З., при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 05 травня 2020 року про скасування заходів забезпечення позову за клопотанням ОСОБА_2 по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Хортицького відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 05 травня 2020 року скасовано заходи забезпечення позову, вжитих ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 24 квітня 2020 року по цій справі.

На зазначену ухвалу ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка ухвалою Запорізького апеляційного суду від 30 вересня 2020 року у цій справі залишена без руху. Надано скаржнику строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для надання до Запорізького апеляційного суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 05 травня 2020 року із зазначенням підстав для поновлення цього строку та відповідними доказами на підтвердження поважності пропуску строку.

Копія ухвали Запорізького апеляційного суду від 30 вересня 2020 року була направлена на адресу ОСОБА_1 , зазначену ним в апеляційній скарзі.

13 листопада 2020 року на адресу апеляційного суду повернулось рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення на ім`я ОСОБА_1 . Відправлення було повернуто до суду з відміткою відділення поштового зв`язку «За закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 82).

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 17 листопада 2020 року повторно направлено ОСОБА_1 копію ухвали Запорізького апеляційного суду від 30 вересня 2020 року (а.с. 84).

24 грудня 2019 року на адресу Запорізького апеляційного суду повернулось поштове відправлення з рекомендованим повідомлення на ім`я ОСОБА_1 , яким йому повторно направлялась копія ухвали судді від 17 листопада 2020 року, яке було повернуто до суду з відміткою відділення поштового зв`язку «За закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 86-87).

18 січня 2021 року з метою реалізації права на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 , та його представнику ОСОБА_4 повторно направлялись копії ухвал Запорізького апеляційного суду від 30 вересня 2020 року та від 17 листопада 2020 року (а.с. 88).

27 січня 2021 року на адресу апеляційного суду надійшло рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що 21 січня 2021 року ОСОБА_4 , представник ОСОБА_1 отримав копії ухвал Запорізького апеляційного суду від 30 вересня 2020 року та від 17 листопада 2020 року (а.с. 89).

Вказані в ухвалі Запорізького апеляційного суду від 30 вересня 2020 року вимоги до теперішнього часу у визначений судом термін не виконано, недоліки апеляційної скарги не усунуто.

Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, надіслано на адресу ОСОБА_1 повернулось до апеляційного суду із відміткою поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 90-94).

Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено і в ст. 129 Конституції України.

В той же час, практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду виходить з того, що кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури і вимоги про необхідність сплати судових витрат не є обмеженням права доступу до суду при забезпеченні належного балансу між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з однієї сторони, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з - іншої.

Згідно з ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності.

У відповідності до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами, зловживання процесуальними правами.

Оскільки копії процесуальних документів неодноразово направлялись ОСОБА_1 та повертались на адресу суду з відміткою - за закінченням терміну зберігання, ОСОБА_1 не повідомляв апеляційний суд про зміну місцезнаходження, в діях ОСОБА_1 вбачається ухилення від виконання вимог суду.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми мають на меті забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а сторони мають право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Європейський суд з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (995_004), ратифікованої Законом від 17.07.97 N 475/97-ВР ( 475/97-ВР ), гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної справи, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

Окрім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до вимог п.4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом не поважними.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Так, враховуючи, що ОСОБА_1 апеляційну скаргу подано у вересні 2020 року, й на протязі всього часу скаржник не цікавився провадженням по справі за його участю, апеляційним судом вжиті всі можливі заходи для забезпечення ОСОБА_1 права на апеляційне оскарження, зокрема, неодноразове надсилання на адреси скаржника копій ухвал, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст.357, 358 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 05 травня 2020 року про скасування заходів забезпечення позову за клопотанням ОСОБА_2 по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Хортицького відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про поділ майна подружжя.

Апеляційну скаргу та матеріали, які додані до неї разом з копією ухвали направити ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя: О.З. Поляков