Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.02.2021 м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Салдан Ю. О.,

за участю:

секретаря судового засідання Гаврищук К.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача адвоката Чубар О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

У С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Звертаючись до суду позивач зазначав, що 28.05.2020 дав відповідачу у борг 450 доларів США, що на день позики становило 12150 грн. На підтвердження зобов`язання за договором позики відповідач написала розписку. Відповідач зобов`язалась повернути кошти протягом шести місяців з дати написання розписки (28.05.2020), тобто до 28.11.2020, однак борг не повернула. Покликаючись на норми статей 1046, 1047, 1049, які регулюють договір позики, і норми статей 525, 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), що регулюють правовідносини стосовно виконання зобов`язань, а також на презумпцію правомірності правочину, встановлену статтею 204 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача на його користь несплачену суму боргу за договором позики у розмірі 12150 грн, а також судовий збір в сумі 908 грн.

Представник відповідача адвокат Чубар О.В. подала до суду відзив на позовну заяву, у якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог та стягнути з позивача на її користь витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн. Вважала позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними. В обґрунтування такої позиції вказала на хибність твердження позивача про те, що розписка є документом, що містить договірні зобов`язання. Зазначила, що відповідач дійсно написала таку розписку в приміщенні нотаріальної контори з метою вирішення питання щодо оформлення права власності на квартиру, однак будь-яких коштів у борг від позивача не отримувала, в тексті розписки відсутні будь-які відомості щодо дати отримання коштів, відсутні будь-які умови отримання відповідачем у борг коштів. Крім того, вказала, що зі змісту розписки не вбачається, що позивач є позикодавцем, у розписці вказані неповні дані позичальника, відсутня валюта виконання грошового зобов`язання, а міститься лише посилання про назву валюти «доларів», проте відомості про країну валюти відсутні, хоча долар, як офіційна валюта, використовується у США, Канаді, Австралії, Новій Зеландії. Відтак стверджувала, що надана позивачем розписка не містить ознак договору позики.

У відзиві представник відповідача посилалась на такі правові висновки Верховного Суду:

- викладені у постанові від 11.11.2015 у справі №6-1967цс15, за якими розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми, і має містити умови отримання позичальником суми у борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів;

- викладені у постанові від 08.07.2019 у справі №524/4946/16-ц, в якій ВС відмовив у задоволенні вимог у зв`язку із відсутністю умов отримання коштів у борг у розписці, враховуючи те, що відповідач не заперечував факт написання ним розписки, але заперечував отримання у борг будь-яких коштів, а відсутність у розписці вказівки на валюту зобов`язання стало однією з умов відмови у задоволенні позовних вимог;

- викладені у постанові від 04.03.2020 у справі №632/2209/16, за якими боргова розписка, яка не містить посилання на момент передання грошових коштів, а умови надання та повернення коштів є суперечливим, не може свідчити про укладання договору позики.

До відзиву представник відповідача додала попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на правничу допомогу на загальну суму 5000 грн, ордер на надання правничої допомоги від 09.02.2021, договір про надання правової допомоги у цивільній справі від 09.02.2021, прибутковий касовий ордер і квитанцію до прибуткового касового ордера від 09.02.2021 про сплату ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 3000 грн.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з викладених у позовній заяві підстав. Додатково пояснив, що він з відповідачем були власниками однієї квартири. Сторони завчасно домовились, що відповідач сплатить позивачу вартість його частки. Однак під час оформлення договору купівлі-продажу у відповідача не виявилось достатньої суми коштів, тому вона написала боргову розписку і зобов`язалась віддати кошти, яких їй не вистачило для купівлі частки позивача протягом півроку, проте до цього часу кошти не повернула. На запитання представника відповідача позивач підтвердив, що зазначена в розписці сума коштів відповідачу не передавалася, ця сума це недодані відповідачем кошти в рахунок оплати частки позивача у праві власності на квартиру.

Відповідач позов не визнала. У судовому засіданні визнала той факт, що дійсно власноручно написала надану позивачем розписку. Пояснила, що написала розписку під час оформлення договору купівлі-продажу частки квартири в нотаріальній конторі. Зазначила, що відповідач зажадав від неї більшу суму, ніж та, про яку домовлялися раніше, а цих додаткових коштів у неї не було. Відповідач також стверджувала, що позивач тиснув на неї і погрожував, що не підпише договору купівлі-продажу і не віддасть назад уже передані кошти, тому змушена була написати таку розписку. На запитання суду пояснила, що розуміла, що у розписці йдеться саме про долари США. Стосовно зазначеного позивачем курсу долара США до гривні станом на момент написання розписки відповідач заперечень не висловила.

Представник відповідача заперечила проти задоволення позовних вимог з відкладених у відзиві підстав.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи

Позивач разом із позовною заявою подав до суду заяву про виклик свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , зазначаючи, що ці свідки можуть підтвердити, що відповідач дійсно позичала кошти у позивача і зобов`язалась їх повернути.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

25.01.2021 ухвалою судді Барського районного суду Вінницької області відкрито провадження у справі і постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Цією ж ухвалою задоволено клопотання позивача про виклик свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 .

У судовому засіданні 18.02.2021 були допитані свідки ОСОБА_4 і ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_4 надав показання, за змістом яких в кінці травня 2020 року він пішов разом з позивачем до нотаріуса, оскільки позивач йому повідомив, що має бути передача розписки. Після того, як розписка була складена, в приміщенні міської ради позивач надав її свідку для ознайомлення. Свідок зазначив, що розписка писалась не в його присутності, передачі коштів він не бачив, про те, що розписку написала ОСОБА_2 , він знає зі слів позивача.

Свідок ОСОБА_5 надав показання, за змістом яких він був разом з позивачем біля міської ради 28.05.2020, очікував його на вулиці біля автомобіля, позивач надав йому для ознайомлення розписку, розписка писалась не в його присутності, ОСОБА_2 при цьому свідок не бачив.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом

28.05.2020 між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір позики, на підтвердження укладення якого ОСОБА_2 власноруч написала розписку. Ці обставини підтверджуються наданою позивачем розпискою від 28.05.2020, та визнанням факту написання розписки відповідачем.

Розписка була написана на підтвердження наявності боргу, що виник через недоплату відповідачем коштів за купівлю Ѕ частки позивача у спільній квартирі сторін. Ці обставини визнані сторонами у судовому засіданні, а тому не підлягають доказуванню. Відповідач у відзиві також визнала ту обставину, що розписка була написана з метою вирішення питання щодо оформлення права власності на квартиру.

Відповідач зобов`язалась віддати ОСОБА_1 гроші у сумі 450 доларів США у строк 6 місяців з дати написання розписки, однак коштів не повернула. Ці обставини підтверджуються змістом розписки від 28.05.2020, визнанням відповідачем у судовому засіданні тієї обставини, що вона розуміла валюту зобов`язання саме як долари США. На підтвердження валюти зобов`язання свідчить і загальновідомий факт про те, що однією із найпоширеніших видів валюти, які використовуються в Україні і доступні у кожному пункті обміну валют, є саме долари США, а не долари будь-якої іншої країни.

V. Зміст спірних правовідносин та норми права, застосовані судом

На підставі домовленостей сторін про заміну боргу, який виник із договору купівлі-продажу, такий борг був замінений позиковим зобов`язанням. Отже, між сторонами виникли договірні зобов`язання на підставі договору позики. Правовідносини сторін врегульовано §1 Глави 71 ЦК України, які регулюють договір позики, а також нормами ЦК України, які встановлюють загальні положення про зобов`язання та правочини.

Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно із частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За нормами статті 1053 ЦК України за домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобов`язанням. Заміна боргу позиковим зобов`язанням провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики (стаття 1047 цього Кодексу).

Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Валюта виконання грошового зобов`язання передбачена статтею 533 ЦК України. Так, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Згідно з частиною 2 статті 604 ЦК України зобов`язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація).

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з частиною 1 статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

VІ. Оцінка суду

Щодо показань свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 : суд погоджується з позицією представника відповідача про те, що ці показання є неналежними доказами. Суд вважає, що ці показання не містять інформації щодо предмета доказування у цій справі, оскільки розписка писалась не в присутності цих свідків, і про те, що її писала саме ОСОБА_2 , свідкам відомо зі слів позивача. Про обставини домовленостей сторін свідкам нічого не відомо.

Висловлюючи аргумент про те, що розписка від 28.05.2020 була написана відповідачем під тиском і погрозами, остання не надала суду жодних доказів того, що вона зверталась до правоохоронних органів з приводу примушування її до укладення договору, а також не зазначила про судове оскарження договору позики. Отже, такий аргумент суд відхиляє за недоведеністю, керуючись презумпцією правомірності правочину, встановленою статтею 204 ЦК України.

Суд встановив наявність домовленостей сторін про заміну боргу, який виник із договору купівлі-продажу, позиковим зобов`язанням. Така заміна відповідно до норм статті 1053 ЦК України є правомірною і свідчить про виникнення між сторонами правовідносин позики, не зважаючи на те, що кошти позивачем відповідачу фактично не передавалися. У зв`язку з цим суд відхиляє аргумент відповідача та її представника про те, що відповідач не отримувала в борг будь-яких коштів, оскільки кошти фактично не передавалися, а мали місце правовідносини, врегульовані статтею 1053 ЦК України.

Про можливість написання боргової розписки в ситуації відсутності достатніх коштів для розрахунку при укладенні договору купівлі-продажу і виникнення на підставі такої розписки позикових зобов`язань відповідно до норм статті 1053 ЦК України, висловився і Верховний Суд у постанові від 26.09.2018 №483/1953/16-ц.

Оскільки у цій справі встановлено, що кошти відповідачу дійсно не передавалися, а мала місце за домовленістю сторін заміна боргу, що виник із договору купівлі-продажу, позиковим зобов`язанням, розписка містить зобов`язання позичальника повернути кошти, то правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11.11.2015 у справі №6-1967цс15 не можуть бути враховані як такі, що зроблені за інших фактичних обставин. Так, у вказаній справі, яка розглядалася Верховним Судом України, мала місце фактична передача коштів, а сама розписка про отримання грошових коштів не містила зобов`язання про їх повернення. У постанові Верховного Суду від 08.07.2019 року у справі №524/4946/16-ц, на яку посилалась представник відповідача, також йшлося про розписку, яка не містила обов`язку особи, яка її написала, повернути грошові кошти. Саме через це Верховний Суд дійшов висновку про відсутність позикових зобов`язань. Тому ці правові висновки також зроблені за інших фактичних обставин справи.

Визначаючи обов`язкові реквізити розписки суд погоджується з аргументом представника відповідача про те, що законодавством такі не встановлені, і правова природа цього документа повинна визначатися з урахуванням обставин конкретної справи.

Зі змісту написаної ОСОБА_2 розписки вбачається, що вона містить дані про позикодавця і позичальника, зокрема: зазначено повністю прізвище, ім`я, по батькові позичальника і дату її народження, позикодавця вказано у спосіб зазначення обов`язку ОСОБА_2 повернути кошти саме ОСОБА_1 . Розписка також містить умови отримання позичальником коштів у борг, зокрема: умови щодо суми, отриманої у борг, а саме 450 доларів, які розумілися сторонами як долари США; умови щодо строку повернення коштів, а саме у строк 6 місяців з дати написання розписки; відсутність умов щодо сплати процентів свідчить про те, що така умова сторонами не узгоджувалась. У зв`язку з наведеним суд відхиляє аргументи представника відповідача про те, що розписка не містить ознак договору позики.

Посилання представника відповідача на те, що розписка не містить вказівки на валюту виконання зобов`язання, не свідчить про недійсність розписки і незаконність пред`явлення позивачем вимоги про повернення боргу у гривневому еквіваленті, оскільки така вимога відповідає нормам статті 533 ЦК України. Крім того, позивач скористався своїм правом обирати валюту виконання зобов`язання, що відповідає правовим висновкам, викладеним у постанові Великої Плати Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі №340/385/17.

Аргумент про те, що умови надання та повернення коштів у розписці є суперечливими, суд відхиляє з тих мотивів, що представник відповідача не навела обґрунтування, в чому саме полягає ця суперечність, обмежившись загальним посиланням на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04.03.2020 у справі № 632/2209/16. Судом не встановлено жодних суперечностей у змісті розписки.

Отже, надана позивачем розписка є належним підтвердженням виникнення між сторонами зобов`язань за договором позики, які відповідач не виконала. З цих підстав суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим і його слід задовольнити.

VI. Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено повністю, то з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 908 грн.

Керуючись ст. ст. 263-265, 273, 293, 294, ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 несплачену суму боргу в розмірі 12150 (дванадцять тисяч сто п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Барський районний суд Вінницької області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_2 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Повний текст рішення складено 23.02.2021.

Головуюча суддя Ю. О. Салдан