Справа № 464/6559/20
пр.№ 2/464/184/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2021 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Дулебка Н.І.,

секретар судового засідання Цуняк А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення понесених додаткових витрат на дитину у розмірі 16 762,50 грн. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що з 19.07.2002 до 22.11.2007 перебувала з відповідачем у шлюбу та у сторін є спільна донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судовим наказом Сихівського районного суду м. Львова від 07.03.2018 вирішено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 930 грн. Рішенням суду від 10.05.2019 збільшено розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 та користь ОСОБА_4 на утримання дитини, та вирішено стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн., щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Вказала, що донька проживає разом з матір`ю, яка самостійно займається її вихованням, зокрема, останньою самостійно понесені додаткові витрати на оплату вартості навчання на 1 курсі ЛДУ БЖД, а також послуги стоматологічного кабінету ТОВ «Пародент», та загальний розмір таких витрат складає 33525 грн. У зв`язку з наведеним звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача половини додаткових витрат на дитину у розмірі 16 762,50 грн.

Позивач в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просила суд такі задовольнити. Окрім цього, до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого висновок лікаря ортодонта є достатньою підставою, щоб розпочати лікування дочки для нормальної функції зубо-щелепового апарату, яке є довготривалим. Зазначила, що несе відповідальність за здоров`я доньки і вправі обирати порядок здійснення відповідного лікування. Надані суду чеки про оплату стоматологічних послуг, витрати на купівлю брекетів та послуги професійної гігієни підтверджують наявність додаткових витрат на утримання дитини. Разом з тим, відповідач протипоказань у працевлаштуванні не має, а відтак може влаштуватись на роботу для належного виконання батьківських обов`язків. Вважає, що надані останнім копія пенсійного посвідчення матері та довідка про відсутність місця праці спрямовані на уникнення участі в додаткових витратах на утримання дитини.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує щодо задоволення позовної вимоги в частині стягнення витрат на стоматологічні послуги. Вказав, що на підставі рішення суду від 10.05.2019 з відповідача стягувались аліменти, заборгованості щодо сплати таких у нього не має. Разом з тим, додаткові витрати стягуються з батьків на дитину, яка потребує матеріальної допомоги, якщо є можливість таку матеріальну допомогу надати. Попри це, позивачем не доведено, що лікування в стоматологічному кабінеті ТОВ «Пародент» було невідкладним, а також не взято до уваги відсутність у відповідача можливості нести додаткові витрати на утримання дочки.

У зв`язку з неявкою сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Окрім цього встановлено, що шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розірвано.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 10.05.2019 змінено розмір аліментів за судовим рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 07.03.2018 у справі №464/905/18, стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_5 з 930 грн. на 1300 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаю з дня набрання цього рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до довідки №341614 від 17.12.2020, виданої Львівським державним університетом безпеки життєдіяльності, ОСОБА_3 навчається на першому курсі денної форми навчання навчально-наукового інституту психології та соціального захисту у вказаному навчальному закладі відповідно до наказу про зарахування від 11.09.2020 №380о/с. Навчання за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб, стипендії не отримує.

Також встановлено, що Щирецькою селищною радою Пустомитівського району Львівської області 04 вересня 2017 року зареєстровано шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , про що складено відповідний актовий запис №18. ОСОБА_2 та ОСОБА_7 є батьками ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до довідки Гуменецького старостівського округу Пустомитівського району Львівської області від 29.12.2020 №596, ОСОБА_2 , зареєстрований на АДРЕСА_1 та 16.07.2012 звільнений з ТОВ «Щирецький завод ЗБВ».

Відповідно до відомостей Головного Управління ДПС у Львівській області від 04.01.2021 №13305/13-63-01-16 інформація про доходи ОСОБА_2 за період з 2012 до 2020 відсутня.

Водночас, як випливає з розрахунку заборгованості за аліментами, складеного державним виконавцем Пустомитівського районного відділу виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) ВП №59563507 станом на 29.12.2020 заборгованість боржника ОСОБА_2 зі сплати аліментів становить 433,34 грн., що є незначним розміром та, на переконання суду, не свідчить про ухилення від сплати аліментів.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 роз`яснено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

До особливих обставин, викладених у ст. 185 СК України, закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат (на лікування, на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Разом з тим, додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.

Навчання дитини у навчальному закладі з метою отримання вищої освіти не може не вважатися розвитком її здібностей з огляду на положення Закону України «Про освіту», де в преамбулі зазначено, що освіта є основою інтелектуального, духовного, фізичного і культурного розвитку особистості, її успішної соціалізації, економічного добробуту, запорукою розвитку суспільства, об`єднаного спільними цінностями і культурою, та держави. Метою освіти є всебічний розвиток людини як особистості та найвищої цінності суспільства, її талантів, інтелектуальних, творчих і фізичних здібностей, формування цінностей і необхідних для успішної самореалізації компетентностей, виховання відповідальних громадян, які здатні до свідомого суспільного вибору та спрямування своєї діяльності на користь іншим людям і суспільству, збагачення на цій основі інтелектуального, економічного, творчого, культурного потенціалу Українського народу, підвищення освітнього рівня громадян задля забезпечення сталого розвитку України та її європейського вибору.

З огляду на вказане вище, витрати понесені позивачкою на сплату за навчання доньки, пов`язані з необхідністю розвитку здібностей дитини, отримання нею освіти, в розумінні ст. 185 СК України є додатковими.

Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах на дітей зобов`язані обоє батьків, незалежно від того, з ким проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Як випливає з квитанцій №0.0..1, №0.0..2 від 11.09.2020 ОСОБА_1 здійснено оплату навчальному закладу «Львівський державний університет безпеки життєдіяльності» за навчання студентки ОСОБА_3 , форма навчання денна, курс перший, у розмірі 20000 грн., комісія 200 грн.

Судом встановлено, що донька позивачки набула повноліття 04.12.2020 та відповідно вищевказані витрати, які позивач ОСОБА_1 понесла 11.09.2020, тобто до досягнення дитиною повноліття, необхідно віднести до додаткових.

Враховуючи наведене, а також визнання позову відповідачем у цій частині, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача половини таких додаткових витрат, а саме 10100 грн.

Окрім цього, позивачем понесено додаткові витрати на дитину, пов`язані з лікуванням, зокрема на стоматологічні послуги, надані ТОВ «Пародент».

Так, на підтвердження витрат оплати стоматологічних послуг позивачем надано довідку №3/21 від 15.01.2021, видачу ТОВ «Пародент», акти здачі-приймання робіт №4 від 15.01.2021 на суму 13 325 грн., а також копії квитанцій № від 10.12.2019 на суму 11090 грн., № від 09.01.2020 на суму 700 грн., № від 10.09.2020 на суму 1535 грн.

Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути також додаткові витрати на дитину, пов`язані з оплатою стоматологічних послуг розмірі 6 662,50 грн.

Твердження відповідача про те, що лікування у стоматолога не є додатковими витратами є необґрунтованими, оскільки необхідність такого лікування підтверджено довідкою медичного закладу та сумнівів не викликає.

Інші наведені відповідачем обставини, зокрема щодо відсутності місця праці та проживання з матір`ю-пенсіонеркою, не є підставою для звільнення останнього від участі у додаткових витратах на дитину, або зменшення їх розміру.

Крім цього, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Керуючись статтями 2, 81, 141, 259, 263 265 ЦПК України, статтями 180, 185 Сімейного Кодексу України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_3 ) понесені додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 16 762 (шістнадцять тисяч сімсот шістдесят дві) гривні 50 (п`ятдесят) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Дулебко Н.І.