Справа № 706/682/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2021 року Христинівський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючого - судді Олійника М.Ф.,

за участі секретаря Рибчинецької Я.А.,

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, ОСОБА_1 ( в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівці Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову: акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», про визнання протиправними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про арешт майна боржника та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О.С., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову: АТ «Райффайзен Банк Аваль», про визнання протиправними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про арешт майна боржника та зобов`язання вчинити певні дії.

Просила визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження приватного виконавця Плесюка О.С. від 05.06.2020 р. по виконавчому провадженню № 62279445 про стягнення з неї на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором № 354411/1481/0084-7 від 13.06.2007 р. в розмірі 224521,11 грн., визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна боржника приватного виконавця Плесюка О.С. від 05.06.2020 р. по виконавчому провадженню № 62279445, зобов`язати приватного виконавця Плесюка О.С. повернути виконавчий документ від 06.06.2011 р. стягувачу АТ «Райффайзен Банк Аваль» без прийняття до виконання та стягнути з АТ «Райффайзен Банк Аваль» на її користь судові витрати.

В обґрунтування позову позивач ОСОБА_2 посилалась на такі обставини.

06.06.2011 р. Христинівським районним судом у справі № 2-409/11 було винесено рішення, яким позовні вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено у повному обсязі, а саме стягнуто з неї на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 354411/1481/0084-7 від 13.06.2007 р. в сумі 224521,11 грн. У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 354411/1481/0084- 7 від 13.06.2007 р. в сумі 224521,11 грн. звернуто стягнення на земельну ділянку площею 3255 кв. м та розташований на ній предмет іпотеки житловий будинок по АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , шляхом реалізації його на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

На підставі вказаного рішення на заявника АТ «Райффайзен Банк Аваль» було видано виконавчий лист № 2-409/2011 від 25.06.2011 р.

05.06.2020 р. приватним виконавцем Плесюком О.С. було розглянуто заяву стягувача про примусове стягнення, на підставі чого винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62279445 та постанову про арешт майна боржника.

Постанова про відкриття виконавчого провадження від 05.06.2020 р. та постанова про арешт майна боржника від 05.06.2020 р. у виконавчому провадженні № 62279445 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки строки на звернення до Христинівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області з виконавчим листом для примусового виконання рішення суду АТ «Райффайзен Банк Аваль» були пропущені.

Виконавчий лист від 25.06.2011 р. винесений з порушеннями, у виконавчому листі не зазначено індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача АТ «Райффайзен Банк Аваль», її реєстраційний номер облікової картки платника податків дописаний до виконавчого листа від 25.06.2011 р. вже іншим чорнилом та пізніше, ніж виданий сам виконавчий лист.

Відкриття виконавчого провадження вп`яте є незаконним, оскільки з 2011 р. виконати рішення Христинівського районного суду від 06.06.2011 р. було можливо, оскільки однією із підстав звернення стягнення на предмет іпотеки є рішення суду, в якому чітко зазначено, що стягнення звертається на предмет іпотеки у рахунок виниклого боргу. Натомість, приватним виконавцем, незважаючи на пропущені строки пред`явлення до виконання виконавчого листа, на те, що виконавчий лист від 25.06.2011 р. складено з порушенням вимог до його змісту, вкотре відкрито виконавче провадження щодо неї.

Відповідачем приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюком О.С. був поданий до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказав, що позовну заяву вважає необгрунтованою. Позивач неправильно обрав спосіб захисту своїх прав та законних інтересів, оскільки ОСОБА_2 є боржником, тобто стороною виконавчого провадження, тому вона має право звертатися із скаргою на рішення, дії та бездіяльність приватного виконавця, а не із окремим позовом (ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження"). Статтею 74 Закону України "Про виконавче провадження" встановлений 10-денний строк на оскарження рішень, дій та бездіяльності приватного виконавця. Виконавче провадження № 62279445 відкрито 05.06.2020 р., а позивач із позовом звернувся у серпні 2020 р. При цьому позивач не обґрунтував поважність причин пропуску строку на оскарження дій та рішень приватного виконавця. У позовній заяві стверджується, що приватний виконавець протиправно відкрив виконавче провадження, оскільки строк пред`явлення виконавчого листа для примусового виконання на момент відкриття сплинув. 27.05.2018 р. виконавчий лист Христинівського районного суду від 15.06.2011 р. у справі № 2-409/2011 повернуто державним виконавцем М.М. Діденком на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження". Однак, у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення. У позовній заяві стверджується, що у виконавчому листі відсутні ідентифікаційні коди та номери боржника та стягувача. Проте ідентифікаційний номер боржника у виконавчому листі наявний, а відсутність ідентифікаційного коду стягувача не тягне за собою неможливість його ідентифікації. Ідентифікаційний код стягувача вказаний у заяві про відкриття виконавчого провадження. У позовній заяві стверджується, що приватний виконавець в межах виконавчого провадження вживає заходів щодо виявлення коштів та іншого майна боржника, однак не звертає стягнення на земельну ділянку та розташований на ній предмет іпотеки - житловий будинок. Однак позивач не врахував те, що: - вказане нерухоме майно за нею не обліковується; - відповідно до виконавчого листа Христинівського районного суду від 25.06.2011р. у справі № 2-409/2011 передбачено і стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором, а стягувач звернувся до приватного виконавця із заявою про відкриття виконавчого провадження саме в частині стягнення із боржника заборгованості за кредитним договором.

Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову: АТ «Райффайзен Банк Аваль» було подане пояснення на позовну заяву, в якому третя особа просила відмовити у задоволенні позову повністю. Зазначено, що приватним виконавцем правомірно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 05.06.2020 р. та постанову про арешт майна боржника від 05.06.2020 р. Строк пред`явлення виконавчого листа №2-409/2011 від 25.06.2011 р. до виконання не пропущений, виконавчий лист міг бути пред`явлений до примусового виконання до 29.05.2021 р. Виконавчий лист №2-409/2011 від 25.06.2011 р. містить всі необхідні реквізити, встановлені ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» 1999 р. (у редакції від 04.06.2011 р.). Незазначення ідентифікаційного коду АТ «Райффайзен Банк Аваль» у виконавчому листі згідно з чинним законодавством України не є підставою для повернення виконавчого документа без прийняття до виконання. Вимогами чинного законодавства України не передбачено обмеження щодо кількості разів пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки рішення суду не виконано, заборгованість не погашено. Предметом спору у справі №2-409/2011 було стягнення заборгованості за кредитом та звернення стягнення на предмет іпотеки, а не тільки звернення стягнення на предмет іпотеки. З ОСОБА_2 за рішенням суду від 06.06.2011 р. було стягнуто лише заборгованість за кредитним договором, а вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки була до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яким предмет іпотеки належить на праві власності.

Вимога позивача стягнути з АТ «Райффайзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_2 судові витрати суперечить нормам діючого процесуального законодавства України, оскільки в рамках даної справи №706/682/20 АТ «Райффайзен Банк Аваль» має процесуальний статус третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, покладення на третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, судових витрат є незаконним.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, проте від позивача до суду надійшла заява, в якій вона просила справу розглянути без її участі, у заяві зазначено, що вона позов підтримує повністю.

Адвокат Омельченко Д.В., яка представляла інтереси позивача ОСОБА_2 у справі, 11.05.2021 р. звернулась до суду із заявою (а.с. 173,174) про те, що вона більше не представляє інтереси ОСОБА_2 .

Відповідач приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк О.С. у судове засідання не з`явився, проте від нього до суду надійшла заява, в якій він просив справу розглянути без його участі, у заяві зазначено, що він позов не визнає повністю.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності вказаних вище учасників справи.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову: АТ «Райффайзен Банк Аваль» Радченко А.В. усудовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити повністю, підтримав позиції, заявлені у відзиві відповідача та поясненні третьої особи.

Заслухавши пояснення представника третьої особи, дослідивши письмові докази у справі: копії постанов приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника від 05.06.2020 р. у виконавчому провадженні № 62279445, рішення Христинівського районного суду у справі № 2-409/11 від 06.06.2011 р., виконавчого листа № 2-409/11 від 25.06.2011 р., інші письмові докази, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю з таких підстав.

Судом встановлено, що 06.06.2011 р. Христинівським районним судом у справі № 2-409/11 було винесено рішення, яким позовні вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено у повному обсязі, а саме, стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 354411/1481/0084-7 від 13.06.2007 р. в сумі 224521,11 грн. У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 354411/1481/0084-7 від 13.06.2007 р. в сумі 224521,11 грн. звернуто стягнення на земельну ділянку площею 3255 кв. м та розташований на ній предмет іпотеки - житловий будинок по АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , шляхом реалізації його на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

На підставі вказаного рішення АТ «Райффайзен Банк Аваль» було видано виконавчий лист № 2-409/2011 від 25.06.2011 р.

05.06.2020 р. приватним виконавцем Плесюком О.С. було розглянуто заяву стягувача про примусове стягнення, на підставі чого винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62279445 та постанову про арешт майна боржника.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України.

Під час виконання судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

Позивач ОСОБА_2 є боржником у виконавчому провадженні, тому вона не може пред`являти позов про визнання протиправними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про арешт майна боржника, зобов`язання приватного виконавця вчинити певні дії у виконавчому провадженні під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, оскільки законодавством України у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником дій приватного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Саме такий висновок міститься у пункті 24 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 р. у справі № 658/715/16-ц (провадження № 14-299цс18), постанові Верховного Суду від 23.12.2020 р. у справі № 554/7908/17-ц (провадження № 61-4357св19), та підтверджується змістом статей 447, 451 ЦПК України, статті 74 Закону України "Про виконавче провадження".

Таким чином, позивачем неправильно обрано спосіб захисту своїх прав та інтересів, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", ст. ст. 81, 89, 263-265, 447, 451 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича (18000, м. Черкаси, вул. Небесної Сотні, 31), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову: акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9, ), про визнання протиправними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про арешт майна боржника та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Христинівський районний суд Черкаської області шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: М.Ф. Олійник