18.06.2021 Справа № 756/3081/21
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
__________________________________________________________________________
Унікальний №756/3081/21
Провадження №4-с/756/66/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2021 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді Диби О.В.,

за участю секретаря П`яла Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали скарги ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження: Центральний відділ державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»,

боржник: ОСОБА_1

на дії державного виконавця,

УСТАНОВИВ:

Боржник звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 08.12.2009 за №2-4339 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ПростоФінанс» заборгованість у розмірі 45 650,94 грн., судові витрати у розмірі 708,51 грн., а також 420,00 грн. витрат по наданню оголошення до засобів масової інформації, на підставі якого 12.01.2010 видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження ВП №21371666.

В ході вчинення виконавчих дій 11.07.2013 головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського МУЮ Петренко С.В. винесено постанову ВП №21371666 про звернення стягнення на доходи боржника, у відповідності до якої з рахунків ОСОБА_1 проводиться утримання, починаючи з 15.07.2013 в розмірі 20% від доходу боржника до погашення боргу.

Вказала, що 02.12.2020 державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Овдієнко С.В. винесено постанову про арешт коштів боржника.

Зазначила, що вказаною постановою арешт накладено на рахунок ОСОБА_1 , який має спеціальний режим використання, а саме призначений для нарахування пенсії за віком, яка у свою чергу є єдиним джерелом доходу боржника.

Боржник зверталась до державного виконавця із заявою про зняття арешту з рахунку, призначеного для виплат пенсії, однак листом Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гайдамаці Т.В. було повідомлено, що у відділу відсутні повноваження для зняття арешту з майна та коштів боржника.

На підставі викладеного, просила скасувати постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Овдієнко С.В. про арешт коштів боржника від 02.12.2020, якою накладено арешт на рахунок, призначений для виплат пенсії.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи судом повідомлялась. Надала до суду заяву, у якій просила розгляд справи проводити без її участі, вимоги, викладені у скарзі, підтримала та просила задовольнити.

Представник суб`єкта оскарження Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд скарги без його участі. Крім того, направив на адресу суду відзив, у якому заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на те, що державним виконавцем не було допущено порушень норм чинного законодавства під час вчинення виконавчих дій. Згідно отриманої державним виконавцем інформації, у боржника були відкриті рахунки в АТ КБ «Приватбанк», відомостей про те, що на кошти на вказаних рахунках заборонено звертати стягнення, отримано не було. Крім того, вказав, що кошти, зараховані на рахунок боржника в якості пенсії є її вкладом, тому їх списання не є порушенням чинного законодавства.

Представник стягувача ТОВ «Кредитні ініціативи» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, пояснень не надіслав.

Дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 1291 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У відповідності до приписів ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного чи приватного виконавця, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Зокрема ст. 447 ЦПК України надає стороні виконавчого провадження право оскаржити до суду рішення, дії або бездіяльність державного виконавця під час виконання судового рішення, якщо порушено їхні права чи свободи.

За приписами ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу ДВС усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

За змістом наведених норм однією з обов`язкових умов для задоволення скарги є доведеність факту порушення прав боржника внаслідок дій виконавця. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, а заявник посилається лише на формальне недотримання закону, у суду немає правових підстав для задоволення скарги.

Як встановлено судом, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 08.12.2009 за №2-4339 ТОВ позовні вимоги ТОВ «ПростоФінанс» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ПростоФінанс» заборгованість у розмірі 45 650,94 грн., судові витрати у розмірі 708,51 грн., а також 420,00 грн. витрат по наданню оголошення до засобів масової інформації.

На виконання вказаного рішення суду 12.01.2010 Оболонським районним судом м. Києва видано виконавчий лист.

13.09.2010 державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Пепчук Л.П. відкрито виконавче провадження №21371666 з виконання виконавчого листа №2-4339, виданого 12.01.2010 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

З матеріалів виконавчого провадження №21371666 убачається, що державним виконавцем зроблено запити до Пенсійного фонду України, Державної фіскальної служби, Міністерства внутрішніх справ України.

11.07.2013 головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського МУЮ Петренко С.В. винесено постанову ВП №21371666 про звернення стягнення на доходи боржника, у відповідності до якої зобов`язано головного бухгалтера УПФУ в м. Черкасах після відрахування податків проводити утримання з ОСОБА_1 , починаючи з 15.07.2013 в розмірі 20% - до погашення боргу в сумі 46 779,45 грн., виконавчого збору у сумі 4 677,94 грн., витрат на проведення виконавчих дій у сумі 50,00 грн.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 27.08.2014 замінено стягувача ТОВ «ПростоФінанс» на ТОВ «Кредитні ініціативи» у зобов`язанні ОСОБА_1

02.12.2020 державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Овдієнко С.В. винесено постанову про арешт коштів боржника.

Вказану постанову ОСОБА_1 отримала 14.12.2020, про що свідчить її власний підпис на копії постанови.

Відповідно до Довідки, виданої 07.12.2020 АТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_1 має у АТ КБ «Приватбанк» рахунок НОМЕР_1 , на який отримує пенсійні виплати. Також на вказаний рахунок може бути зарахована будь-яка виплата (переказ).

14.12.2020 ОСОБА_1 звернулась до суб`єкта оскарження із заявою про зняття арешту з її рахунку НОМЕР_1 , вказуючи на те, що пенсійні виплати є єдиним джерелом існування боржника, тому наявність арешту на рахунку позбавляє її єдиного виду доходу.

Листом Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 18.12.2020 за №84599 повідомлено ОСОБА_1 повідомлено про те, що у посадових осіб відділу відсутні повноваження для зняття арешту з майна та коштів, належних боржнику.

За змістом до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які прямо заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із ч. 4 ст. 59 цього Закону.

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк у свою чергу в межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів. Кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат), та набули статус вкладу.

Такого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов суд касаційної інстанції у постановах від 24.06.2015 у справі № 6-535цс15, від 03.02.2021 у справі №61-10611св20.

Суд звертає увагу на те, що постанова державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Овдієнко С.В. від 02.12.2020 про арешт коштів боржника містить посилання на те, що арешт накладається на всі кошти боржника, крім тих, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням.

Враховуючи викладене, оскільки державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Овдієнко С.В. здійснені всі визначені чинним законодавством дії, спрямовані на виконання рішення суду, будь-яких порушень у діях державного виконавця щодо здійснення виконавчого провадження судом не виявлено, суд дійшов висновку, що скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 353, 447-453 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ), суб`єкт оскарження: державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Овдієнко Світлана Володимирівна (18000, Черкаська обл., м. Черкаси, просп. Хіміків, 50), стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (04655, м. Київ, вул. В.Хвойки, 21, ) на дії державного виконавця - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів з дня її проголошення через Оболонський районний суд м. Києва.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення.

Суддя О.В. Диба