Справа № 185/9007/20
Провадження № 2/185/1234/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
17 червня 2021 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Шаповалової І.С., за участю секретаря судового засідання Іванової В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики,-
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу, яким просить стягнути на користь позивача борг за договором позики в розмірі 50 995 грн., три відсотки річних у розмірі 964 грн., інфляційні втрати в розмірі 1 281, 93 грн., проценти за користування позикою у розмірі 2 042, 61 грн. та судові витрати по справі.
В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що 24 березня 2020 року позивачем було надано позику відповідачу - ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 50 995 грн., строком повернення до 01 травня 2020 року. Даний факт підтверджується розпискою. Однак відповідач не виконав прийнятих на себе зобов`язань. Також боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
В судове засідання позивач, представник позивача не з`явились, позивача надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримала повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, були належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, враховуючи думку позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 24 березня 2020 року позивачем було надано позику відповідачу - ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 50 995 грн., строком повернення до 01 травня 2020 року Даний факт підтверджується розпискою /а.с.5/. Відповідач зобов`язався повернути грошові кошти у строк не пізніше 01 травня 2020 року, однак не виконав прийнятих на себе зобов`язань.
Відповідач не виконав умови договору належним чином.
Приймаючи рішення по суті заявленого позову, суд керується положеннями ч. 1 ст.1046 ЦК України, згідно з якою, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій сторони (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи його укладення, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Так, згідно з розрахунком, позичальник станом на грудень 2020 року борг не повернув, у зв`язку з чим виникла заборгованість на суму50 995 грн., три відсотки річних у розмірі 964 грн., інфляційні втрати в розмірі 1 281, 93 грн., проценти за користування позикою у розмірі 2 042, 61 грн..
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно із ст. 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 5, 12, 13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 273, 280-289 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ), на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 ) суму боргу за договором позики від 24 березня 2020 року в розмірі 50 995 гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ), на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 ) три відсотки річних у розмірі 964 гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ), на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 ) інфляційні втрати в розмірі 1 281, 93 гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ), на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 ) проценти за користування позикою у розмірі 2 042, 61 гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ), на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 ) витрати по оплаті судового збору в сумі 840, 80 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційному суду.

Суддя І.С. Шаповалова