Справа № 333/2456/21
Провадження № 4-с/333/23/21
У Х В А Л А

Іменем України

22 червня 2021 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді Дмитрієвої М.М.

за участю секретаря Джос І.Ю.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні, у залі суду міста Запоріжжя, цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Мітіної Тетяни Володимирівни, заінтересована особа: Відкрите акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго,-

ВСТАНОВИВ:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Мітіної Тетяни Володимирівни, заінтересована особа: Відкрите акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго, яка була передана у провадження судді Дмитрієвої М.М.

В обґрунтування скарги зазначено, що 13 квітня 2021 року заявник отримав копії постанов державного виконавця Комунарського ВДВС у м. Запоріжжя Південо Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) Мітіної Т.В. про відкриття виконавчого провадження та стягнення мінімального розміру виконавчих проваджень від 04 березня 2021 року за виконавчим листом, виданим 16 травня 2018 року.

Заявник вважає, що оскільки виконавчий лист був виданий 16 травня 2018 року, а постанова про відкриття виконавчого провадження винесена державним виконавцем лише 04 березня 2021 року, то державним виконавцем був прийнятий до виконання виконавчий лист за яким порушення строк його пред`явлення до виконання, через що просить постанови про відкриття виконавчого провадження та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження скасувати.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 , повідомлений своєчасно та належним чином, не прибув, до суду надав заяву про розгляд скарги за його відсутністю.

Представник ПАТ «Запоріжжяобленерго», повідомлений своєчасно та належним чином, у судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Старший державний виконавець Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Мітіна Т.В., повідомлена своєчасно та належним чином, у судове засідання не прибула, причини її неявки суду не відомі.

Враховуючи, що неявка сторін відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами та згідно зі ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювати фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 16 травня 2018 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя був виданий виконавчий лист по цивільній справі № 333/7199/16-ц про стягнення з ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Східного відділення по Запорізьким міським електричним мережам до ОСОБА_1 про стягнення вартості обсягу електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення, в сумі 5 837 грн. 70 коп.

У виконавчому листі вказано, що рішення набуло законної сили 12 лютого 2018 року, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становить до 12 лютого 2021 року.

15 лютого 2021 року до Комунарського ВДВС у м. Запоріжжя Південо Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) надійшла заява від ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 333/7199/16-ц.

04 березня 2021 року державним виконавцем Комунарського ВДВС у м. Запоріжжя Південо Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Мітіною Т.В. були винесені постанови про відкриття виконавчого провадження № 64507924 за виконавчим листом № 333/7199/16-ц та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Частиною 1 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно із ч.ч. 4, 5 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

З копій матеріалів виконавчого провадження, які були надані державним виконавцем та долучені судом до матеріалів справи, вбачається, що відомості щодо повернення виконавчого документу стягувачу чи надання судом відстрочки або розстрочки виконання рішення відсутні.

З наведеного вбачається, що постанови про відкриття виконавчого провадження було вчинено на підставі виконавчого листа, строк пред`явлення якого до виконання сплив.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно із ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Звертаючись до суду із скаргою на дії державного виконавця заявником обрано спосіб захисту шляхом скасування оскаржуваних постанов державного виконавця.

Вирішуючи питання щодо обраного заявником способу захисту порушених прав, суд виходить із наступного.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цими Кодексами, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України, частина 1 статті 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

При цьому при визначенні обраного особою способу захисту порушених прав суд враховує, що він повинен бути належним, ефективним та правомірним.

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріальноправові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (див. пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16).

При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо.

Суд зауважує, що обраний заявником спосіб захисту не передбачений ст. 451 ЦПК України через що є неналежним та не буде ефективним, оскільки не забезпечить поновлення порушених прав.

У постанові Верховного Суду від 25 вересня 2019 року по справі № 753/2187/17 колегія суддів зауважила, що як правило, особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Переважно, спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Керуючись принципом диспозитивності, передбаченим ч. 1 ст. 13 ЦПК України, який передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, враховуючи, що заявником обрано спосіб захисту, який не передбачений ст. 451 ЦПК України, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 26 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.2,4,5, 247, 258-260, 447, 449, 451 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Мітіної Тетяни Володимирівни, заінтересована особа: Відкрите акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня складання до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва