Справа №463/4/15
пр.№ 6/464/29/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2021 Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Горбань О.Ю.,

секретар судового засідання Максимець Б.А.,

за участю:

представника заявника ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові подання приватного виконавця Виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича про визначення частки майна боржника,

в с т а н о в и в :

приватний виконавець Виконавчого округу Львівської області Білецький Ігор Миронович звернувся в суд із поданням про визначення частки майна, що належить боржнику ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 . Обґрунтовує тим, що у провадженні приватного виконавця Виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. перебуває виконавче провадження № 59707736 з виконання виконавчого листа № 463/4/15 від 07 вересня 2015 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заподіяну злочином шкоду в розмірі 100 000 доларів, що становить 2 245 163 гривні. На даний час заборгованість залишається непогашеною. 02.08.2019 та 04.10.2019 винесені постанови про арешт коштів боржника у банку та арешт майна. Крім того, встановлено, що боржник ОСОБА_3 є одним із співвласників кватири за адресою: АДРЕСА_2 . Частки співвласників вищевказаної квартири не визначені, що унеможливлює подальшу реалізацію майна боржника з метою виконання рішення суду.

У судовому засіданні представник заявника приватного виконавця Виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. - адвокат Лемеха Р.І. подання підтримав, просить таке задоволити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 проти подання заперечив, вказав, у квартирі АДРЕСА_1 неможливо реально виділити частку боржника, котрий є його братом, оскільки квартира складається з чотирьох неоднакових за розміром кімнат, в якій зареєстровано 13 осіб, з них 8 дітей різної статті. Окрім того, зазначає, що в квартирі проживають батьки, котрі є пенсіонерами. Вважає, що суд не просто визначає, а саме виділяє частину квартири. Зазначає, що у випадку задоволення подання, визначаючи частку ОСОБА_3 як 1/5 частка квартири, загальною площею 81,1 кв.м, за умов проживання 8 дітей, технічно неможливо здійснити такий виділ в натурі і це призведене до порушення конституційних прав на житло всіх співвласників.

Боржник ОСОБА_3 та інші заінтересовані особа в судове засідання не з`явились.

Від заінтересованих осіб ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до суду надійшли заяви про неможливість прибуття і про технічну неможливість виділення частини у квартирі, оскільки вважають, що таким чином будуть порушені їх права на житло, оскільки невідомо хто в подальшому буде користуватись часткою боржника.

У відповідності до ч.2 ст.443 ЦПК України неявка учасників не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Заслухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що подання підлягає до задоволення, з огляду на таке.

Як встановлено судом, 07 вересня 2015 року Личаківським районним судом м.Львова видано виконавчий лист № 463/4/15 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заподіяну злочином шкоду в розмірі 100 000 доларів США, що становить 2 245 163 гривні.

Постановою приватного виконавця від 02.08.2019 відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа.

Нормами Конституції України (ст.ст. 124, 129) і ЦПК України (ст. 14) визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Встановлено, що боржник вирок суду про відшкодування заподіяної злочином шкоди не виконує, обізнаний про існування виконавчого провадження, натомість, боржником не вживаються жодні дії, спрямовані на погашення заборгованості. На даний час заборгованість залишається незмінною.

Перевіркою майнового стану боржника, встановлено, що у боржника ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності наявне нерухоме майно, а саме частина квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Як роз`яснено у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», частка боржника у спільній власності з іншими особами визначається за поданням державного виконавця відповідно до положень законодавства, що регулює право власності. Такі подання мають розглядатися з додержанням вимог процесуального закону щодо допустимості засобів доказування.

Згідно із ч. 6 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України.

Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

З`ясовано, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності п`яти особам: ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Згадана квартира загальною площею 81,1 кв.м, приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», є у спільній сумісній власності, в тому числі, у власності боржника.

Відповідно до ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Зважаючи на зазначені норми вимог матеріального та процесуального закону та врахувавши право приватного виконавця на звернення до суду із поданням про визначення частки боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, яке передбачене ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 443 ЦПК України, суд приходить до висновку про підставність вимог подання з врахуванням доведеності факту належності майна боржнику, яким він володіє з іншими співвласниками.

Враховуючи те, що частки квартири, яка є у спільній сумісній власності боржника ОСОБА_3 та інших співвласників ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не визначені, виходячи з презумпції рівності часток у праві спільної сумісної власності, з огляду на те, що рішення суду (вирок) залишається не виконаним, і протягом тривалого часу з моменту набрання вироком законної сили боржник не виконує і кошти не повертає, немає іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, тому з метою виконання судового рішення слід ввважати, що частки є рівними і одному із співвласників квартири боржнику належить 1/5 частка спірної квартири.

Заперечення співвласників спірної квартири про те, що визначення частки у спірній квартирі призведе до звуження існуючих житлових прав не заслуговують на увагу і є безпідставними, оскільки предметом розгляду даного подання є не звернення стягнення на майно боржника, а лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності.

Доводи зацікавлених осіб, що в них як співвласників можуть виникнути незручності з моменту визначення ідеальної частки ОСОБА_3 не можуть бути підставою для відмови у задоволенні подання. Задоволення подання не порушує їх прав, оскільки за ними залишається право спільної сумісної власності на спірне помешкання як 4/5 часток, без визначення їх часток, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст.260, 261, 263, 353, 354, 443 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Подання задовольнити.

Визначити, що ОСОБА_3 на праві власності належить 1/5 частки квартири АДРЕСА_1 .

Ухвала суду набирає законної сили негайно після підписання її суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виговлений 25.02.2021.

Суддя О.Ю.Горбань