Справа № 464/6883/19
пр.№ 2/464/251/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.02.2021 Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Чорна С.З.,

при секретарі Гринюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Львівської міської ради про встановлення факту проживання однією сім"єю та визнання права власності,-

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача Територіальної громади в особі Львівської міської ради про встановлення факту проживання однією сім"єю та визнання права власності в якому просить встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 однією сім"єю з 1 січня 2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності в порядку спадкування на квартиру АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

В обгрунтування позовних вимог покликається на те що, вона проживала з січня 2011 року однією сім`єю з своїми родичами ОСОБА_4 , яка являлась її тіткою та двоюрідним братом ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 . Їхнє сумісне проживання було зумовлене тим, що інших рідних вони на мали, а самі потребували сторонньої допомоги та піклування у зв`язку із своїм станом здоров`я та віком. ОСОБА_4 через похилий вік та хвороби не могла себе обслуговувати самостійно, а її син ОСОБА_5 мав тяжку форму раку щитовидної залози, тому теж не міг себе самостійно обслуговувати та доглядати за матір`ю. Факт її проживання однією сім`єю разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за вищевказаною адресою підтверджується актом ОСББ «Дунайська 5» від 06 липня 2019 року у якому вказано, що ОСОБА_1 проживала із ними однією сім`єю без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 з січня 2011 року, вела спільне господарство, доглядала їх та повністю опікувалася до дня їх смерті. Під час спільного проживання вони мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , вона здійснила поховання ОСОБА_5 на Голосіївському кладовищі, сплативши при цьому за його поховання. Після його смерті відкрилася спадщина на частину квартири АДРЕСА_2 . ОСОБА_4 , як мати ОСОБА_5 прийняла спадщину після смерті сина. Після смерті ОСОБА_5 вона залишилася проживати із ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , продовжувала доглядати її. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , вона здійснила її поховання на Голосіївському кладовищі, сплативши при цьому за її поховання. Після смерті ОСОБА_4 вона залишилася проживати у квартирі АДРЕСА_2 та утримувати цю квартиру, що підтверджується відповідними квитанціями. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на квартиру адресою АДРЕСА_1 . Позивач звернулась із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 до Шостої Львівської державної нотаріальної контори, оскільки інших спадкоємців у ОСОБА_4 немає. На підставі її заяви нотаріусом було заведено спадкову справу №304 за 2019 рік, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі від 01.07.2019. Проте, нотаріусом було надано лист від 08 липня 2019 року у якому роз`яснено, що вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки відповідно до п. 4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України «При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти» та запропоновано звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин. ЇЇ мати, так і її покійна сестра, тітка ОСОБА_4 була народжена в Російській Федерації у 1920 роках, то їх свідоцтва про народження не збереглися, відновити їх немає можливості через давність видачі документів та через військові дії України та Російської Федерації. Встановлення юридичного факту її проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини має значення для належного оформлення права на спадщину та одержання свідоцтва про право на спадщину. Крім цього зазначила, що у неї відсутній оригінал правоустановлюючого документу на квартиру, оскільки тітка зберігала його у своїх особистих речах і після її смерті вона не може його знайти.

Ухвалою суду від 03.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справ. Призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 13.02.2020 клопотання представника позивача ОСОБА_2 задоволено та витребувано з Шостої Львівської державної нотаріальної контори спадкову справа заведену після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою суду від 12.05.2020 клопотання представника ЛМР Синьовського Б.В. задоволено. Витребувано у голови ОСББ «Дунайська 5» Бордіяна Володимира Івановича наступні документи та інформацію: довідку форми №2 щодо квартири АДРЕСА_2 ; довідку форми №2 щодо квартири АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 ; інформацію чи відомо голові ОСББ «Дунайська 5» ОСОБА_6 про проживання ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_2 на момент сметрі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про підставу такого проживання, а також з якого часу ОСОБА_1 проживала з такими особами.

Ухвалою суду від 23.07.2020 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, що викладені у позовній заяві. Просять суд позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні при вирішенні позовної вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю покладається на розсуд суду з врахуванням показів свідків. Щодо вимоги позивача про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_2 заперечує, оскільки позивач при задоволенні позовної вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю, зможе у позасудовому порядку оформити свої спадкові права.

Заслухавши вступні слова учасників процесу, покази свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити з таких підстав.

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України.

Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» (пункт 2) роз`яснив, що справи про спадкування розглядаються за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на права та обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

З цих підстав суд вважає, що позовні вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю та про визнання права власності на спадкове майно повинні розглядатися одночасно за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 12.06.2019 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Після його смерті відкрилася спадщина на частину квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, ОСОБА_4 , як мати ОСОБА_5 вважалась такою, що прийняла її, оскільки постійно проживала із спадкоємцем та не заявила про відмову від неї.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 27.06.2019 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Внаслідок смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира АДРЕСА_2 , яка відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_3 від 03.02.1997 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Спадкодавець ОСОБА_4 за життя усім своїм майном, в тому числі зазначеною вище квартирою, не розпорядилася.

У зв`язку з відсутністю заповіту спадкодавця ОСОБА_4 та відсутністю спадкоємців першої-третьої черг спадкування за законом спадщини, яка відкрилася внаслідок її смерті, право на спадкування такої в порядку ч.2 ст.1258 ЦК України отримали спадкоємці четвертої черги спадкування за законом, зокрема позивач ОСОБА_1 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що проживає в будинку АДРЕСА_6 . ОСОБА_1 знає, як племінницю ОСОБА_8 , яка проживала з нею та її сином з 2011 року та доглядала їх, оскільки покійна ОСОБА_9 була похилого віку та потребувала сторонньої допомоги.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що вона проживає у будинку АДРЕСА_6 та є сусідкою позивача ОСОБА_1 , та покійної ОСОБА_9 . Позивач проживала з покіною ОСОБА_9 та її сином з 2011 року та догляда її, оскільки ОСОБА_9 була людиною похилого віку та за станом свого здоров`я потребувала стороннього догляду.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала, що вона проживає у будинку АДРЕСА_6 та є сусідкою позивача ОСОБА_1 , яка доглядала свою тітку ОСОБА_4 , оскільки остання зламала ногу та їй була потрібна допомога. Ствердила, що ОСОБА_12 проживала з покійною ОСОБА_9 та її сином понад 10 років. Крім цього, показала, що похованням ОСОБА_4 та її сина займалась ОСОБА_1 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що він працює головою ОСББ «Дунайська-5» з 2016 року. Памятає, як позивач ОСОБА_1 приходила в ОСББ за довідкою. Заборгованість за квартирою № 6 не має. Ствердити факт проживання позивача з ОСОБА_13 чи спростувати його не може.

Матеріалами справи та показаннями свідків підтверджено, а тому суд вважає доведеним факт того, що спадкодавець ОСОБА_4 дійсно спільно проживала із ОСОБА_14 (позивачем) з 01.01.2011 по день її смерті до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 , вони були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки.

Факт проживання ОСОБА_4 із позивачем ОСОБА_14 однією сім`єю підтверджується: актом ОСББ «Дунайська 5» від 06.07.2019; показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які підтвердили факт проживання позивача спільно із спадкодавцем ОСОБА_4 однією сім`єю більше п`яти років, копії квитанцій про оплату житлово-комунальних послуг, які нараховувались на квартиру АДРЕСА_2 .

Встановлення зазначеного факту має юридичне значення, так як надає позивачу підстави для реалізації свого права на оформлення спадщини, тому суд вважає можливим позовні вимоги в цій частині задовольнити та встановити наступний факт, а саме те, що позивач ОСОБА_14 проживала однією сім`єю з ОСОБА_15 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 01 січня 2011 року до дня смерті ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті спадкодавця ОСОБА_4 позивач ОСОБА_14 , як спадкоємець четвертої черги спадкування за законом вчинила дії, які свідчать про прийняття нею даної спадщини.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №304/2019 спадкоємців попередніх черг спадкування за законом та інших можливих спадкоємців, які б претендували на спадщину ОСОБА_4 та прийняли таку, крім позивача ОСОБА_14 , судом не встановлено.

В той же час, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спірну квартиру позивач ОСОБА_14 не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права, у зв`язку із чим звернувся до суду із зазначеним позовом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України).

Судом встановлено, що оригінал свідоцтва про право власності № НОМЕР_3 від 03.02.1997 на квартиру АДРЕСА_2 відсутній.

Враховуючи відсутність оригіналу свідоцтва про право власності № НОМЕР_3 від 03.02.1997 на квартиру АДРЕСА_2 питання про право позивача на спірне майно (квартиру) не може бути вирішено в позасудовому порядку (нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину), тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання за нею (позивачем) права на вищевказане майно.

Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб.

З врахуванням викладеного, зокрема того, що судом достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_14 є спадкоємцем за законом спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті спадкодавця ОСОБА_4 ; вона у передбачений законом спосіб (строк і порядок) прийняла дану спадщину; інших спадкоємців, які б у встановлені законом строки вчинили дії щодо прийняття спадщини, судом не встановлено; до складу спадщини спадкодавця ОСОБА_4 входить право власності на квартиру АДРЕСА_2 , яке посвідчене Виконавчим комітетом ЛМР народних депутатів, однак оригінал такого втрачено, суд приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту своїх порушених прав як визнання за ним права власності на спадкове майно є таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та характеру самих порушених прав позивача, а тому може бути застосований судом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволення шляхом встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 однією сім`єю з 01 січня 2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 та визнання за позивачем ОСОБА_14 право власності в порядку спадкування на квартиру АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1264, 1268 Цивільного кодексу України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268, 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Львівської міської ради про встановлення факту проживання однією сім"єю та визнання права власності задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 однією сім`єю з 01 січня 2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на квартиру АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку визначеному ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Територіальна громада в особі Львівської міської ради, місце знаходження: м.Львів, пл.Ринок,1, ІКЮО 040055896.

Повний текст рішення складено 24.02.2021.

Суддя Чорна С.З.