Справа № 466/9688/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2021 року Шевченківський районний суд м.Львова

у складі: головуючого-судді Білінської Г.Б.

при секретарі Терех У.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, ОСОБА_2 , третіх осіб Львівської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», ОСОБА_3 про визнання недійсними ухвал Львіської міської ради та Державного акту про право власності на землю,

у с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому із просить визнати недійсною:

-ухвалу 18-ої сесії 5-го скликання Львівської міської ради від 08.07.2010 року № 3792 «Про надання громадянам дозволу на виготовлення технічних документацій із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки» в частині надання ОСОБА_2 дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, загальною площею 0.1000. га.. за адресою: АДРЕСА_1 ;

- ухвалу 5-ої сесії 6-го скликання Львівської міської ради від 10.11.2011 року №952 «Про затвердження громадянам технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки і передачу громадянам у власність, спільну сумісну власність та оренду земельних ділянок» в частині надання ОСОБА_2 у власність земельної ділянки кадастровий номер № :05:003:0182. загальною площею 0.1000 га.. що за адресою: АДРЕСА_1 .

- Державний акт серія ВМ № 571779 від 15.08.2012 року про право власності на земельну ділянку кадастровий номер № :05:003:0182. загальною площею 0.1000 га., розташовану адресою за адресою АДРЕСА_1 , виданий на ім`я ОСОБА_2 .

В обгрунтування вимог покликається на те, що про оскаржувані ухвали Львівської міської ради від 08.07.2010 року та 10.11.2011 року, як і про Державний Акт серія ВМ № 571779 від 15.08.2012 року ОСОБА_4 дізнався в лютому 2017 року при розгляді цивільної справи № 466/736/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , третя особа - ОСОБА_4 про виселення. У цій справі ОСОБА_4 було залучено, як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача.Тому вважає, що строк звернення із позовом ним пропущений з об`єктивних підстав .

ОСОБА_7 , не погоджується із вказаними ухвалами, вважає їх незаконними, в частині надання дозволу ОСОБА_2 на виготовлення та затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку кадастровий номер № :05:003:0182.. загальною площею 0.1000 га., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,вважає, що ці ухвали частково підлягають скасуванню, оскільки прийняті на підставі сфальсифікованої документації, наданої ОСОБА_2 згідно з якою на земельній ділянці знаходиться лише один житловий будинок, що належить їй на праві власності. Насправді ж на вказаній земельній ділянці знаходиться два житлових будинки:

житловий будинок, який складається з шести кімнат житловою площею 97.7 кв.м. та кухні, який належить на праві власності та набутий в порядку спадкування ОСОБА_2 ;

новостворений об`єкт - житловий будинок, збудований ОСОБА_4 , який отримавши дозвіл на побудову гаражу ще / 1977 році, вбудував гараж у 1984 році, що не увійшов де складу спадщини. Згодом ОСОБА_8 здійснив реконструкцію гаражу та добудовував ще три кімнати та кухню і у 1992 році завершив будівництво новоствореного об`єкту, який не зареєстрований, у ньому проживає донька позивача ОСОБА_3 зі своєю донькою - ОСОБА_6

ОСОБА_2 умисно не надала таку інформацію Львівській міській раді, що призвело до винесення незаконних ухвал.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та дав пояснення, аналогічні змісту позову.

Представник відповідача Львівської міської ради позовні вимоги заперечила ,пояснила, що жодних порушень при винесенні оскаржуваних ухвал Львівською міською радою не допущено. Просить у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги заперечив, посилаючись на мотиви, викладені у відзиві до позову.

Представник третьої особи Львівської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи судом.

Представник третьої особи ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав та дав пояснення ,аналогічні змісту поданого відзиву.

Заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши подані сторонами письмові докази, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 Земельного кодексу України. Набуття права власності на землю громадянами га юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян.

Відповідно до ч.1 ст. 118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність.Ч.2 ст.116 Земельного кодексу України передбачає, що рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Ст. 50 Закону України «Про землеустрій» в редакції, чинній на момент розроблення та затвердження проектів землеустрою, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі надання, передачі, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок. Порядок складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 5 Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України № 677 від 26.05.2004 року, який діяв до 21.03.2013 року, проект відведення земельної ділянки виконавець погоджує із землевласником або землекористувачем, органом земельних ресурсів, природоохоронним органом, санітарно-епідеміологічною службою, органом містобудування і архітектури та охорони культурної спадщини.

Відповідно положень до наказу Державного комітету України І питань житлово- комунального господарства від 05.09.2003 року № 146 про затвердження Методичних рекомендацій з питань технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна (наказ діяв до 21.05.2017 року), а саме пункту 3.4.1 до самовільного відноситься будівництво будинків та господарських будівель, реконструкція та капітальний ремонт, прибудови, надбудови, здійснені без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно - будівельного контролю. Всі об`єкти нерухомого майна, які зведені після одержання акту прийомки. незалежно від того, значились вони до одержання акта прийомки в проектній документації чи ні. вважаються самовільними.

Згідно ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що стверджується наданими суду правовстановлюючими документами.

03.06.2010 року ОСОБА_2 звернулась до Львівської міської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо надання у власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

До заяви були додані копії правовстановлюючих документів на нерухоме майно, що розташоване на земельній ділянці, та документів, що стали підставою виникнення права власності; копія технічного паспорта на житловий будинок з планом земельної ділянки, експлікацією; архівний витяг про надання земельної ділянки в користування, виданий обласним державним архівом або довідка архіву про відсутність даних на земельну ділянку; довідка управління Держкомзему у м. Львів або відповідного територіального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів про наявність зареєстрованих на громадянина державних актів на право власності земельними ділянками; документ, що посвідчує фізичну особу, копії довідки Державної податкової адміністрації України про присвоєння ідентифікаційного номера.

Відповідно до п. 4.1 Стандарту приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян, затвердженого рішенням Львівської міської ради від 28.05.2010 року №613 «Про затвердження стандартів адміністративних послуг, які надаються управлінням природних ресурсів та регулювання земельних відносин департаменту містобудування», що діяло на момент подання заяви ОСОБА_2 , для надання громадянам дозволу на виготовлення технічних документацій із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки подаються наступні документи: заява на ім`я міського голови від всіх власників житлового будинку; копії правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності на нерухоме майно, копії реєстраційних посвідчень або витягів про реєстрацію права власності; копія технічного паспорта на житловий будинок, виданого Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, з планом земельної ділянки, експлікацією; архівний витяг про надання земельної ділянки у користування, виданий Державним архівом Львівської області, або архівна довідка про відсутність даних на земельну ділянку; довідка про правовий статус земельної ділянки, видана управлінням Держкомзему у місті Львів, у разі відсутності архівних даних на земельну ділянку; довідка управління Держкомзему у місті Львів про наявність зареєстрованих на громадянина державних актів на право власності земельними ділянками, Копія паспорта громадянина України; копія документа про присвоєння ідентифікаційного номера фізичній особі у Державному реєстрі фізичних осіб; нотаріально засвідчена копія довіреності для уповноваженої особи.

Відтак, весь передбачений законодавством пакет документів власником будинку ОСОБА_2 був наданий до Львівської міської ради, і на підставі наданих документів прийняте рішення - ухвала Львівської міської ради від 08.07.2010 року №3792 .

09.06.2011 року до Львівської міської ради звернулася ОСОБА_2 із заявою про надання у власність земельну ділянку площею 0,1000 га для обслуговування житлового будинку на АДРЕСА_1 та затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, та надала технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

У технічній документації, виготовленій Львівським комунальним підприємством «Центр земельного кадастру та землеустрою», містилися наступні документи: схема розташування земельної ділянки; пояснювальна записка; заява ОСОБА_2 ; заява-договір між ОСОБА_2 та директором ЛКП «Центр земельного кадастру та землеустрою» А. Ленишин; копія паспорта ОСОБА_2 ; довідка про неволодіння земельними ділянками; реєстраційне посвідчення на будинок; технічний паспорт на будинок; ухвала ЛМР від 08.07.2010 року №3792; технічне завдання на виготовлення технічної документації; план земельної ділянки; акт встановлення і узгодження меж; експлікація земельної ділянки; збірний кадастровий план; кадастровий план земельної ділянки; обмеження щодо користування земельною ділянкою; каталог координат кутів повороту межі; акт про передачу і показ меж; акт здачі-приймання.

У відповідності до ст. 56 Закону України «Про землеустрій», згідно редакції, чинної на дату подання ОСОБА_2 документації, технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, включає:

а) пояснювальну записку;

б) технічне завдання на складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку;

в) копії заяв фізичних або клопотання юридичних осіб;

г) матеріали польових геодезичних робіт і план земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки;

ґ) рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання або передачу земельної ділянки у власність або надання в користування, у тому числі на умовах оренди;

д) акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання;

е) акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності;

є) кадастровий план земельної ділянки;

ж) перелік обмежень прав на земельну ділянку і наявні земельні сервітути.

Тобто ОСОБА_2 було подано технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку із належним переліком документів, що затверджені законодавством.

Згідно кадастрового плану земельної ділянки, який входить у технічну документацію, подану ОСОБА_2 , вбачається, що на земельній ділянці по АДРЕСА_1 наявні дві кам`яні будівлі із навісами. З плану земельної ділянки у технічному паспорті на будинок АДРЕСА_1 , який також входить у склад технічної документації, вбачається, що на земельній ділянці, що відноситься до будинку АДРЕСА_1 , розташовано декілька споруд: під літ «А-1» - житловий будинок з верандою та фундаментом; під літ. «Б» - літня кухня, під літ. «В» - гараж, під літ. «В-1» - тамбур. Зображення розташування зазначених споруд співпадають у планах земельної ділянки. У характеристиці будинку у технічному паспорті вищенаведені приміщення зазначені як допоміжні споруди, сам будинок споруджений у 1928 році.

Позивач посилається на п 3.4.2 Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 05.09.2003 №146 «Про затвердження методичних рекомендацій з питань технічної інвентаризації об`єкті нерухомого майна», у якому зазначено, що у разі самовільного будівництва на оригіналах інвентаризаційної справи та технічного паспорта (плані земельної ділянки, поверхових планах, журналі внутрішніх обмірів) на вільному від записів місці проставляють штампи встановленого зразка. У технічному паспорті об`єкта на АДРЕСА_1 будь-які штампи про наявність самовільно збудованих будівель відсутні.

Враховуючи лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 01.09.2011 року щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 5.08.1992 року, в якому зазначено, що до 5 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності, а також те, що у технічному паспорті споруди під літ. «Б», «В» та «В-1» зазначені як допоміжні будівлі до будинку «А-1», 10.11.2011 року Львівською міською радою було прийнято ухвалу №952 «Про затвердження громадянам технічних документацій із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки, і передачу громадянам у власність, спільну сумісну власність та оренду земельних ділянок», відповідно до якої гр. ОСОБА_2 передано земельну ділянку площею 0,1000 га на АДРЕСА_1 у приватну власність.

У судовому засіданні за клопотанням позивача на підтвердження його вимог допитані свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 пояснили, що у будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та який побудував ОСОБА_7 проживає його донька ОСОБА_3 та внучка ОСОБА_11 . Також повідомили, що ОСОБА_7 за власні кошти збудував будинок, у якому проживають його донька та внучка. Свідки пояснили, що будинок будувався протягом 1984 - 1992 років виключно ОСОБА_7 останній купляв матеріали, замовляв майстрів, та підтвердили, що з початку це був гараж, який ОСОБА_7 побудував, а згодом зробив з нього будинок.

Однак, такі пояснення не можуть бути враховані судом, оскільки такі жодним чином не можуть вплинути на визнання незаконними оскаржуваних ухвал.

На момент винесення ухвал Львівською міською радою єдиним власником будинку АДРЕСА_1 являлась ОСОБА_2 і подані нею документи з цього приводу враховувались при постановленні оскаржуваних ухвал .

ОСОБА_1 , вважаючи себе власником іншого житлового будинку, який розташований на земельній ділянці на АДРЕСА_1 , мав би вжити заходів для узаконення свого права на цю будівлю і проявляти інтерес до землі, на якій вона знаходиться. Такі дії не являються обов`язком ОСОБА_2 . Для оформлення земельної ділянки потрібна наявність правовстановлюючих документів на нерухоме майно, зокрема будівлі. Якщо на земельній ділянці розташоване нерухоме майно, оформити земельне ділянку / користування або викупити земельну ділянку може тільки власник цього нерухомого майна. Серед документів, які мають надаватися разом з клопотанням про передачу земельної ділянки в користування або приватизація земельної ділянки, відповідно до статей 123.124 та 134 Земельного кодексу України, повинно бути свідоцтво про право власності або інший документ, що підтверджує право на об`єкт нерухомості. Відсутність правовстановлюючого документа на нерухоме майно є підставою відмови у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача; за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не звільняє позивача від виконання ним його процесуальних обов`язків.

Обгрунтовуючи позов, позивач посилається на статті Цивільного кодексу України, які стосуються визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання недійсним заповіту, що є незрозумілим стосовно суті вимог про визнання недійсними ухвали міської ради.

Суд вважає, що ОСОБА_1 порушення його прав Львівською міською радою не обгрунтував, правовстановлюючі документи на будівлю, якою користується його донька, що знаходиться на спірній земельній ділянці, відсутні. Твердження, що Львівська міська рада порушила його право володіння, користування чи розпорядження земельною ділянкою є недоведеним.

Відтак, підстав для визнання недійсними та скасування ухвал сесії Львівської міської ради, а також виданого на їх підставі Державного акту на право власності на землю, немає.

Оскільки, позовні вимоги судом не задовільняються, тому не підлягають, на думку суду, стягнення понесених позивачами судових витрат із відповідача.

Керуючись ст.ст.10, 12, 81, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 317, 319, 331 ЦК України, суд,-

у х в а л и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівської міської ради, ОСОБА_2 , третіх осіб Львівської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», ОСОБА_3 про визнання незаконними ухвал Львівської міської ради та Державного акту про право власності на землю відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м.Львова від 24.12.2019 р.: скасувати арешт земельної ділянки на АДРЕСА_1 та заборону вчинення реєстраційних дій щодо реєстрації права власності на об`єкти,які розміщені на земельній ділянці на АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Повний текст рішення складено 25.02.2021р.

Суддя Г. Б. Білінська