н/п 2/490/758/2021 Справа № 490/1833/20
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2021 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Гуденко О.А.,

секретаря - Дудник Г.С.

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь пеню за прострочення сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 18 002 грн 18 коп. за період з листопада 2018 року по березень 2020 року.

В обгрунтування позову посилається на те, що з 28.07.2000 по 23.09.2015 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого народилися спільні діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Аліменти на утримання вже повнолітньої доньки ОСОБА_8 стягуються з відповідача на підставі рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 16.10.2019 року у справі № 490/9589/18 у рохзмірі 1/10 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19.11.2018 року і до закінчення нею навчання, але не більше ніж до 23 років. Постановою державного виконавця від 10.12.2019 року було відкрито виконавче провадження з впримусового виконавця виконавчого листа за вказаним рішенням суду. Проте відповідач з моменту відкриття виконавчого провадження ухиляється від сплати аліментів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість зі сплати аліментів станом на березень 2020 року в розмірі 18 0002 грн 18 коп.

Згідно розрахунку пені за несвоєчасну сплату аліментів за формулою, яка викладена у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), її загальна сума становить за весь період прострочення 56 768,68 грн. Однак враховуючи вимоги ст. 196 СК України, розмір пені не може перевищувати розмір заборгованості .

В подальшому позивачка подала заяву від 04.01.2021 року про збільшення позовних вимог, в якій просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь пеню за прострочення сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_9 у сумі 20 985 грн 63 коп. за період з листопада 2018 року по травень 2020 року включно.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_10 від 30.03.2020 року відкрито провадження по справі.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.07.2020 року відведено суддю ОСОБА_10 від розгляду цивільної справи за вищезазначеним позовом.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкової Н.П. від 20.08.2020 року відведено суддю Черенкову Н.П. від розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплаті аліментів.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.09.2020 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Гуденко О.А.

02.09.2020 року справа передана судді Гуденко О.А.

Ухвалою судді Гуденко О.А, від 04.09.2020 прийнято до провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів. У зв`язку з великою навантаженістю, призначено підготовче судове засідання на 09.12.2020 року .

Ухвалою суду від 27 січня 2021 закрито підготовче провадження по даній справі та призначено її до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, згідно якої просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить відхилити заперечення відповідача.

Відповідач та його представник в судове засідання з розгляду справи по суті двічі не з`явилися, повідомлялися судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили, відзиву на позов не надали.

Ухвалою суду справу розглянуто у відсутності сторін, оскільки в справі достатньо даних про їх права та взаємообов`язки.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.09.2015 року (справа №487/7474/15-ц) шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Сторони мають спільних неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також вже повнолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Згідно рішення від 16.10.2019 року Центрального районного суду м. Миколаєва у справі № 490/9589/18 ( провадження № 2/490/3051/2019), залишеного без змін Постановою Миколаївського апеляційного суду від 16.03.2020 року( рішення оскаржено відповідачем 07.02.2020 року), стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІНН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНН НОМЕР_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у розмірі 1/10 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісячно, починаючи з 19.11.2018 року і до закінчення ОСОБА_9 навчання, але не більше ніж до 23 років.

Центральним районним судом м.Миколаєва на виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист 10.12.2019 року

Згідно Свідоцтва про зміну імені ОСОБА_11 08.01.2020 року змінила прізвище на " ОСОБА_12 ".

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Департаменті праці та соціального захисту населення Управління соціальних виплат та компенсацій Центрального району та отримує допомогу як малозабезпечена сім`я.

Постановою головного державного виконавця Інгульського ВДВС від 20.12.2019 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2/490/3051, виданого 10.12.2019 року Центральним районним судом м.Миколаєва.

Постановою головного державного виконавця Інгульського ВДВС від 03.04.2020 року поновлено виконавче провадження ВП № 60919470 за виконавчим листом № 2/490/3051, виданим 10.12.2019 року Центральним районним судом м.Миколаєва, яке було зупинено постановою про зупинення вчинення виконавчих дій від 21.02.2020 року ( ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 18.02.2020 року поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 16.10.2019 року)

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах за виконавчим листом № 2/490/3051, виданого 10.12.2019 року, головного державного виконавця Інгульського ВДВС станом на травень 2020 сума заборгованості складала 20 985,63 грн, при цьому вбачається, що аліменти за листопад 2018 - травень 2020 року боржником жодного разу не сплачувалися, заборгованість за аліментами погашена одним платежем у розмірі 22 000 грн в червні 2020 року.

Відповідно до ч.1. ст.196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

Вказаний висновок підтверджується наступним.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Згідно зі статтею 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми,іншими членамисім`їта родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.

Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

Тлумачення статті 8 СК України та частини першої статті 9 ЦК України дозволяє зробити висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.

Відповідний правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі №661/905/19,провадження № 61-16670сво19, якою було уточнено висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2018 року у справі №572/1689/16-ц(провадження№ 61-311 св 17), зазначивши, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи, а не у всіх випадках, крім несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Постановою Великої Палати Верховного суду у справі №572/1762/15-ц від 25 квітня 2018 року було визначено порядок застосування ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України, а саме щодо порядку розрахунку пені за прострочення сплати аліментів. У своїй Постанові суд дійшов такого висновку: Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) зроблено висновок, що «правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №521/14460/15-ц, від 16 березня 2020 року у справі №442/3023/16-ц, від 09 вересня 2020 року у справі №183/1433/17.

Наведене узгоджується з правовим висновком, виклдаеним у Постанові Верховного Суду від 15.01.2020 року у справі №334/7702/16 (провадження № 61-42142св18) про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів.

З урахуванням правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц розрахунок пені за період прострочки сплати аліментів проводиться судом за наступною формулою: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%та береться до уваги заборгованість, визначена у довідках голдовного державного виконавця Інгульського ВДВС, надаявних в мтаеріалазх справи.

Наведене узгоджується з правовим висновком, викладеним у Постанові Верховного Суду від 15.01.2020 року у справі №334/7702/16 (провадження № 61-42142св18) про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів.

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки

Отже неустойка, визначена у частині першій статті 196 СК України може бути стягнута з особи, яка є винною у простроченні сплати аліментів.

Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов`язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов`язків щодо утримання.

З матеріалів цивільної справи вбчачається, що відповідач був обізнаний про рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дитини, знав про свій обов`язок сплати аліментів, належних та допустимих доказів того, що відповідач не міг сплачувати аліменти та те, що заборгованість по аліментам утворилася з неналежних від нього причин суду не надано.

Суд також наголошує, що обов`язок відповідача по утриманню дитини виник з моменту її народження, а отже з цього часу є відомим для нього. Відповідачем не зазначено та не надано доказів того, що він як батько надавав або пропонував допомогу на утримання дитини, яка продовжує навчання, у вигляді грошової і (або) натуральної форми, що могло б бути враховано під час вирішення питання про підставність нарахування неустойки. Так само не зазначено і не надано доказів неспроможності сплачувати аліменти своєчасно та з поважних причин.

Відповідно до статті 12ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідностатті 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідачем не надано суду жодних належних доказів, які б спростовували наявність його вини у виникненні заборгованості.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував аліменти на утримання дочки, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість по аліментам за певні періоди.

Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

Виконавчий лист за вищевказаним судовим рішенням був виданий в грудні 2019, відповідач був обізнаний, що існує рішення суду про стягнення з нього аліментів , яке мало набрати законної сили 17 листопада 2019 року, а отже перший день прострочки настав 01.12.2019 року, з матеріалів справи вбачається, що боржником було виконано зобов`язання у повному обсязі в червні 2020 року, тобто виникло 183 днів прострочення виконання зобов`язання - за сумами платежів за період з 19 листопада 2018 року по листопад 2019 року включно.

Період прострочення виплати аліментів складає з 01.12.2019 по 31.05.2020 року.

Судом здійснено розрахунок, згідно якого

з грудня 2019 року аліменти в сумі 1033,05 грн., кількість днів прострочення 183 , пеня - 1890,50 грн.;

за січень 2020 аліменти в сумі 1031,50 грн., період прострочення , кількість днів прострочення 152, пеня - 1567,90 грн.;

за лютий 2020 аліменти в сумі 1013,50 грн., кількість днів прострочення 121 день, пеня - 1248,10 грн.;

за березень 2020 аліменти в сумі 1013,50 грн., кількість днів прострочення 92, пеня -932,40 грн.;

за квітень 2020 аліменти в сумі 1013,50 грн., кількість днів прострочення 61, пеня -618,20 грн.;

за травень 2020 аліменти в сумі 1013,50 грн., кількість днів прострочення 31, пеня -314,20 грн;

за листопад 2018 року аліменти в сумі 1682,28 грн х1 %х 183 просторочення, сума пені 3078,57 грн.

за грудень 2018 року аліменти в сумі 2803,80 грн х1 %х 183 просторочення, сума пені 5130 грн 95 коп.

за січень 2019 року аліменти в сумі 926,50 грн х1 %х 183 просторочення, сума пені 1695 грн 50 коп.

за лютий 2019 року аліменти в сумі 926,50 грн х1 %х 183 просторочення, сума пені 1695 грн 50 коп.

за березень 2019 року аліменти в сумі 926,50 грн х1 %х 183 просторочення, сума пені 1695 грн 50 коп.

за квітень 2019 року аліменти в сумі 926,50 грн х1 %х 183 просторочення, сума пені 1695 грн 50 коп.

за травень 2019 року аліменти в сумі 926,50 грн х1 %х 183 просторочення, сума пені 1695 грн 50 коп.

за червень 2019 року аліменти в сумі 926,50 грн х1 %х 183 просторочення, сума пені 1695 грн 50 коп.

за липень 2019 року аліменти в сумі 968 грн х1 %х 183 просторочення, сума пені 1771 грн 44 коп.

за серпень 2019 року аліменти в сумі 968 грн х1 %х 183 просторочення, сума пені 1771 грн 44 коп.

за вереснь 2019 року аліменти в сумі 968 грн х1 %х 183 просторочення, сума пені 1771 грн 44 коп.

за жовтень 2019 року аліменти в сумі 968 грн х1 %х 183 просторочення, сума пені 1771 грн 44 коп.

за листопад 2019 року аліменти в сумі 968 грн х1 %х 183 просторочення, сума пені 1771 грн 44 коп.

Отже, загальний розмір пені за вказаний період становить 33 811,01 грн.

При цьому, при проведенні розрахунку судом враховані положення ч.1 ст.196 СК України, що сума пені не може перевищувати 100% заборгованості за аліментами.

Станом на червень 2020 заборгованість по аліментам відсутня, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам , зробленого державним виконавцем Інгульського ДВС Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), який знаходиться в матеріалах справи.

Отже, враховуючи встановлені судом обставини, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення пені по аліментам, необхідно задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача пеню в межах заявлених позовних вимог в розмірі 20 985,53 грн., що дорівнює сумі заборгованості за аліментами у вищевказані періоди.

Відповідачем не було надано доказів того, що він оспорював розмір заборгованості, визначений державним виконавцем.

До вимог, що випливають із сімейних відносин, зокрема зі ст.196 СК України, позовна давність не застосовується (аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 13 грудня 2019 року у справі 3752/10763/14-ц, від 16 березня 2020 року у справі №316/639/18).

Так, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, керуючись вищенаведеними нормами діючого сімейного законодавства України, суд дійшов висновку щодо правомірності звернення позивача з вимогами про стягнення з відповідача на її користь суми неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання за кожний день прострочення, за період з грудня 2019 року по 31.05.2020 року, але не більше 100 відсотків заборгованості, оскільки за наявності встановленого судом факту заборгованості з боку відповідача по сплаті аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання в розмірі 20 985,63 грн. за вказаний період позивачем та враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів на спростування вини відповідача щодо невиконання зобов`язання по сплаті аліментів, який є обізнаним щодо покладення на нього такого обов`язку, судом встановлено наявність підстав для реалізації передбаченого ст.196 СК України права позивача, на утриманні якої є повнолітня дитина, яка продовжує навчання.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.с 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 840 грн. 80 коп.

Керуючись , ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 133, 137, 141, 142, 247, 259, 263, 264-265, 273, 353 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів - задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІНН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНН НОМЕР_2 ) пеню за прострочення сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , розмірі 20 985,63 грн .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Гуденко