Справа 431/2388/21
Провадження 2-о/431/914/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:

головуючого-судді Колядова В.Ю.,

за участі секретаря Петренко К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Старобільську Луганської області у залі судових засідань у приміщенні Старобільського районного суду Луганської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Старобільському району та міста Брянка Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту народження особи в певний час на тимчасово окупованій території України,

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України.

В обґрунтування своєї заяви посилається на те, вона перебуваючи у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дитину, хлопчика, яку назвали ОСОБА_2 . Батьком дитини є ОСОБА_3 . На підтвердження народження дитини було видано свідоцтво про народження, яке не є дійсним на території України, тому вони не можуть встановити факт народження дитини, просить встановити, що ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України в м. Луганськ; батьками є: батько - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Алчевськ Луганської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; мати - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України, уродженка сел. Карпати, Перевальського району, Луганської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Підстава запису відомостей про батька - свідоцтво про шлюб, актовий запис № 19 від 16.11.2012 року, зареєстрований виконавчим комітетом Михайлівської селищної ради Перевальського району Луганської області, Україна.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 , представник заявника ОСОБА_5 , представник заінтересованої особи не з`явились. Заявник, представник заявника вказали в заяві про розгляд справи у їх відсутності, представник заінтересованої особи до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутності, не мали заперечень щодо задоволення заяви.

На підставі ч.3 ст.211, ч.3 ст.294 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності заявника, її представника та представника заінтересованої особи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ксерокопії паспорту громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України, уродженка сел. Карпати, Перевальського району, Луганської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Допустимими за змістом статті 78 ЦПК України є докази, одержані в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ксерокопії дублікату медичного свідоцтва про народження № 47 від 04.02.2020 р., ОСОБА_1 народила ІНФОРМАЦІЯ_1 дитину, хлопчика.

Пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 р. №595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», встановлено, що міністерствам, іншим центральним органам виконавчої влади, місцевим державним адміністраціям забезпечити до 1 грудня 2014 р. переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Переміщення здійснюється лише тих бюджетних установ, підприємств та організацій, що у разі зміни місцезнаходження зможуть забезпечити провадження своєї діяльності.

Розпорядженням КМУ №1085-р від 07.11.2014р. затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, до якого включено у т.ч. м. Луганськ.

За загальним правилом документи, видані органами, їх посадовими та службовими особами на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, їх акти (рішення, документи) є недійсними і не створюють правових наслідків.

Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлює обов`язковість прецедентів Європейського суду для національних судів України та впроваджує в українське судочинство практику європейських стандартів прав людини. Згідно ст.17 вказаного Закону суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Оцінюючи вказану ксерокопію медичного свідоцтва про народження, виданого лікарняною установою на тимчасово окупованій території України, суд враховує практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), зокрема висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження для реалізації особистих немайнових та майнових прав заявника, суд вважає, що надана заявником ксерокопія медичного свідоцтва про народження є підтвердженням того, що дійсно ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України в м. Луганськ; батьками є: батько - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Алчевськ Луганської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; мати - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України, уродженка сел. Карпати, Перевальського району, Луганської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Підстава запису відомостей про батька - свідоцтво про шлюб, актовий запис № 19 від 16.11.2012 року, зареєстрований виконавчим комітетом Михайлівської селищної ради Перевальського району Луганської області, Україна.

Встановлення факту народження особи в певний час має для заявника юридичне значення, оскільки їм необхідно отримати свідоцтво про народження дитини.

Відповідно до ч.2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Таким чином, враховуючи наведене та оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, суд вважає заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження особи в певний час на тимчасово окупованій території України - законною, обґрунтованою та такою, що підлягає повному задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст.317, п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання.

Керуючись ст.ст. 258,259,263-265,268, 293-294,317,319, п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Старобільському району та міста Брянка Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту народження особи в певний час на тимчасово окупованій території України- задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, факт народження особи в певний час на тимчасово окупованій території України - ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України в м. Луганськ; батьками є: батько - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Алчевськ Луганської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; мати - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України, уродженка сел. Карпати, Перевальського району, Луганської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Підстава запису відомостей про батька - свідоцтво про шлюб, актовий запис № 19 від 16.11.2012 року, зареєстрований виконавчим комітетом Михайлівської селищної ради Перевальського району Луганської області, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Старобільського районного суду Луганської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Колядов В.Ю.