Дата документу 05.07.2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2021 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі головуючого судді Юрлагіної Т.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», за участю третьої особи Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгена Вікторовича, Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

05 липня 2021 року до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшла позовна заява липня 2021 року до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», за участю третьої особи Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгена Вікторовича, Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчого провадження ВП №64298172 вчиненого на підставі виконавчого напису нотаріуса №37303 від 17 листопада 2020 року .

Вивчивши заяву про забезпечення позову, суддя встановив наступне.

Частиною 5 ст. 151 ЦПК України передбачено, що до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Проте, позивачем в порушення вимог Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду з заявою про забезпечення позову не було сплачено судовий збір.

Натомість ОСОБА_1 у своїй заяві про забезпечення позову просить суд звільнити її від сплати судового збору посилаючись на п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір». ОСОБА_1 вказує, що у неї відсутні необхідні кошти для сплати судового збору, у зв`язку зі складним матеріальним становищем.

Так, відповідно до пп. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду заяви про забезпечення позову, яка подана фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 грн. 00 коп.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Як показує судова практика, при зверненні до суду із заявою про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, звільнення від його сплати, особа повинна додати до такої заяви належні документи на підтвердження майнового стану.

Однак, позивач будь-яких документальних доказів, які б дали суду можливість оцінити її матеріальний стан, не надано, так як і не надано доказів неможливості сплатити судовий збір.

Отже, позивач не надала доказів на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку, а тому підстав для звільнення від сплати судового збору у даному випадку немає.

Крім того, позивач просить звільнити її від сплати судового збору за подання заяви, посилаючись саме на п. 1 ч. 1 ст. 8 ЗУ « Про судовий збір», проте положення закону не надають суду право на звільнення від сплати судового збору, пункт статті передбачає лише відстрочення або розстрочення його сплати.

З огляду на викладене, приходжу до висновку про відмову позивачу у звільненні від сплати судового збору у зв`язку із необґрунтованістю такого клопотання.

За положеннями ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Оскільки позивачем ОСОБА_1 не долучено до заяви про забезпечення позову оригіналу квитанції про сплату судового збору, а у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору було відмовлено, суддя прийшов до висновку, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, а тому підлягає поверненню заявнику.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 151,153,190,259-260,353,354 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», за участю третьої особи Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгена Вікторовича, Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.В.Юрлагіна