Провадження № 2-о/161/214/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2021 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Ковтуненка В.В.

за участі секретаря судового засідання Камінського Ю.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 10 в м. Луцьку цивільну справу 161/11310/21 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису. Просить суд видати обмежувальний припис у відношенні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього наступні обов`язки на строк 6 місяців:

- заборони наближатися на відстань ближче 100 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 та інших місць частого відвідування ОСОБА_1 , строком на 6 місяців;

- заборони особисто та/або через 3-х осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває в місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею строком на 6 місяців;

- заборони вести листування, телефонні розмови з ОСОБА_1 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та/або через 3-х осіб строком на 6 місяців з підстав, викладених у заяві.

Заявник в судовому засіданні підтримала заяву з підстав у ній викладених. Суду пояснила, що ОСОБА_3 є її колишнім чоловіком та на постійній основі вчиняє щодо неї насильство фізичного та психологічного характеру, прикриваючись своїм правом спілкування з дитиною.

Представник заявника адвокат Міщук І.В. судовому засіданні надала пояснення, ідентичні поясненням заявника. Також пояснила, що наявні підстави для застосування зазначених в заяві заходів тимчасового обмеження, і просила також заборонити ОСОБА_3 наближатися на відстань ближче 100 метрів особисто до ОСОБА_1 .

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що обставини, зазначені в заяві не відповідають дійсності. Заявником нібито безпідставно викликається поліція, та провокуються конфлікти, коли він хоче побачити дитину.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення справи по суті, суд приходить до висновку, що заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 статті 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Відповідно до статті 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Відповідно до статті 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців.

Судом при розгляді справи встановлено наступні фактичні обставини та зміст виниклих правовідносин.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є заявником у справі, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Також за вказаною адресою спільно з заявником проживає малолітній син ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у встановленому законом порядку зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням суду від 13 жовтня 2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є особами, на яких у відповідності до ч. 2 статті 3 положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству

Після розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 склалися стійкі неприязні стосунки внаслідок систематичних протиправних діянь ОСОБА_3 , які мають вираз в різних формах домашнього насильства.

Постановою Волинського апеляційного суду від 12 квітня 2021 року скасовано постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 лютого 2021 року. ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 173-2 КУпАП та закрито щодо нього провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП. Відповідно до змісту вказаної постанови, 26 грудня 2020 року ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство фізичного характеру відносно колишньої дружини ОСОБА_1 , а саме перебуваючи в агресивному стані, наніс удар в область обличчя, на зауваження припинити не реагував.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 лютого 2021 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 173-2 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 гривень. Відповідно до змісту вказаної постанови, 26 листопада 2020 року ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно колишньої дружини ОСОБА_1 , а саме надсилав повідомлення нецензурного змісту, які, крім іншого, містили погрози.

Встановлено, що ОСОБА_3 свідомо вчиняє систематичні дії, в ході яких застосовує фізичне та психологічне насильство у відношенні колишньої дружини.

Відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі;

особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать:

1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника;

2) обмежувальний припис стосовно кривдника;

3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи;

4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Відповідно до ч. 2 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

З аналізу положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»судом достовірно встановлено, що ОСОБА_3 систематично вчиняє домашнє насильство у відношенні своєї колишньої дружини ОСОБА_1 . Діяння ОСОБА_3 за своїм характером є умисними.

Суд приймає до уваги систематичність протиправних діянь ОСОБА_3 у вигляді домашнього насильства відносно ОСОБА_1 , характер та глибину неприязних стосунків, які склалися між особами, починаючи з жовтня 2020 року, уразливість заявника від діянь кривдника, ступінь негативного впливу протиправних діянь з боку ОСОБА_3 на фізичне та психологічне здоров`я заявника. А також те, що кривднику відоме місце проживання заявника, та протиправні діяння систематично вчиняються ним саме за місцем проживання ОСОБА_1 .

Таким чином, суд приходить до висновку про існування обґрунтованих ризиків щодо повторення в майбутньому протиправних дій ОСОБА_3 у відношенні своєї колишньої дружини ОСОБА_1 у вигляді домашнього насильства. Оскільки ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні адміністративних правопорушень не визнавав, до виниклої ситуації ставиться зухвало, не розуміє та не бажає розуміти сутності проблем, які виникли між ним та ОСОБА_1 та звинувачує саме заявника у виникненні конфліктних ситуацій.

А тому за таких обставин, суд визначає пріоритетним право ОСОБА_1 на дієвий, ефективний та невідкладний захист у виниклих випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства та оцінивши існуючі ризики, приходить до висновку про видачу обмежувального припису та застосування у відношенні ОСОБА_3 таких заходів тимчасового обмеження прав, як:

- заборони ОСОБА_3 наближатися на відстань 50 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 та особисто до ОСОБА_1 на строк 6 місяців.

- заборони особисто ОСОБА_3 та/або через 3-х осіб розшукувати ОСОБА_1 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею на строк 6 місяців.

- заборони ОСОБА_3 та/або через 3-х осіб вести листування та телефонні розмови з ОСОБА_1 на строк 6 місяців.

При цьому, не підлягають до задоволення вимоги в частині заборони ОСОБА_3 наближатися на відстань ближче 100 метрів до інших місць частого відвідування ОСОБА_1 . Оскільки таке зобов`язання носить невизначений характер, не конкретизоване та обмежить право ОСОБА_3 на перебування в невизначених громадських місцях або адміністративних будівлях. Крім того, відстань у 100 метрів, про яку просять заявник та її представник, на думку суду, є надмірною та необгрунтованою.

Приймаючи до уваги систематичність протиправних діянь ОСОБА_3 , їх умисний характер, усвідомлення ОСОБА_3 повної незахищеності ОСОБА_1 від його протиправних посягань у вигляді домашнього насильства, невжиття ОСОБА_3 жодних заходів, спрямованих на його виправлення після вчинення адміністративних правопорушень, суд приходить до висновку про застосування у відношенні ОСОБА_3 заходів тимчасового обмеження прав на максимальний строк, а саме 6 (шість) місяців.

Керуючись ст. 350-6 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис у відношенні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , у вигляді:

- заборони ОСОБА_3 наближатися на відстань 50 метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 та особисто до ОСОБА_1 на строк 6 місяців.

- заборони особисто ОСОБА_3 та/або через 3-х осіб розшукувати ОСОБА_1 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею на строк 6 місяців.

- заборони ОСОБА_3 та/або через 3-х осіб вести листування та телефонні розмови з ОСОБА_1 на строк 6 місяців.

Рішення суду підлягає до негайного виконання, а його оскарження не зупиняє його виконання.

В задоволенні решти заяви відмовити.

Повний текст рішення буде виготовлений 05 липня 2021 року

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення в повному об`ємі складено

05 липня 2021 року.

Суддя В.В. Ковтуненко