Справа № 712/5615/21
Провадження № 4с/712/58/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 липня 2021 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого/судді - Троян Т.Є.
при секретарі Ліпатової Н.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа: ОСОБА_2 щодо незаконного встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами,
ОСОБА_1 21.05 .2021 року звернуласявся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову старшого державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 15.02.2018 року у виконавчому провадженні №5499508.
Скаргу мотивовано наступним: на виконанні у Соснівському відділі ДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ знаходиться виконавче провадження №5499508 з виконання виконавчого листа Соснівського районного суду м.Черкаси №2-3221 від 10.09.2002 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі ј частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з 14.08.2002 року і до досягнення дитиною повноліття.
Вказував, що 15.02.2018 в рамках вказаного виконавчого провадження винесено постанову, якою встановлено тимчасове обмеження у праві користування транспортними засобами. Про дану постанову йому стало відомо 11.05.2021 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, тому просив поновити строк на оскарження постанови державного виконавця від 15.02.2018 року. Оскільки, постанова винесена у зв`язку із наявністю заборгованості по аліментам, проте матеріали виконавчого провадження не містять доказів виклику скаржника до ДВС з приводу виникнення заборгованості по аліментам, не містять доказів ознайомлення його з розрахунком заборгованості, вважає таку постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню. До скарги додає документи, про те, що вказане обмеження перешкоджає його праву на працевлаштування, оскільки з травня 2021 року влаштувався на роботу водієм, проте не може працювати, у зв`язку з встановленим обмеженням у праві користування транспортними засобами.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.05.2021 скаргу прийнято до провадження в порядку письмового провадження без виклику сторін.
Розглянувши матеріали скарги, дослідивши надані докази, суд вважає, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.
Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Судом встановлено, що на виконанні у Соснівському відділі ДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ знаходиться виконавче провадження №5499508 з виконання виконавчого листа Соснівського районного суду м.Черкаси №2-3221 від 10.09.2002 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/4частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з 14.08.2002 року і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до вимог ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Згідно ч. 4 ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження», у разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом.
Постановою державного виконавця Соснівського ВДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) від 15.02.2018 в рамках вказаного виконавчого провадження винесено постанову, якою встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві користування транспортними засобами.
Звертаючись до суду зі скаргою заявник зазначає, що державним виконавцем в ході здійснення виконавчого провадження без законних на те підстав було вжито обмежувальний захід про обмеження боржника у праві керування транспортним засобом, оскільки через необізнаність та неповідомлення про розмір заборгованості, скаржник наразі позбавлений можливості реалізувати своє право на працевлаштування водієм.
Згідно статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено порядок стягнення аліментів. Відповідно до пунктів 1-4 частини 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» (частина дев`ята статті 71 в редакції Закону № 2234-VIII від 07.12.2017, який набрав законної сили 06.02.2018 та діяла на час винесення оскаржуваної постанови), за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, надсилаються сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.
Верховний Суд у постанові від 22 травня 2019 року у справі № 639/1140/18, провадження № 61-6208 св 19, зазначивши, що підставами для винесення постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 Закону, є саме наявність заборгованості зі сплати аліментів, яка утворилася після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.
Отже, визначення розміру заборгованості, за наявності якої до боржника застосовуються відповідні обмеження, є саме порядком визначення заборгованості, а не встановленням відповідальності боржника. Згідно з частиною четвертою статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» строк для застосування обмежень, передбачених частиною дев`ятою статті 71 цього Закону, обчислюється з наступного робочого дня після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (постанова Верховного Суду від 24.12.2020 (справа № 361/5729/18, провадження № 61-4310св19).
При цьому, суду не надано тексту постанови від 15.02.2018 року про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві користування транспортними засобами, а тому неможливо встановити коли саме державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості, яка сума заборгованості нарахована на момент її винесення, тобто на 15.02.2018 року, та що така сума заборгованості була більшою, ніж за шість місяців з моменту відкриття виконавчого провадження.
Також, документального підтвердження того, що ОСОБА_1 був ознайомлений з цим розрахунком до винесення державним виконавцем постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом від 15.02.2018 немає.
Про розрахунок заборгованості зі сплати аліментів державний виконавець зобов`язаний повідомити боржника згідно п.1 ч.4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» та ч. 4 Розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 із змінами та доповненнями.
А боржник у випадку незгоди з таким розрахунком вправі оскаржити його у судовому порядку (ч. 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження»).
Таким чином, державною виконавчою службою не обгрунтований розмір заборгованості на момент винесення постанови, тобто на 15.02.2018 року (з моменту відкриття виконавчого провадження) з посиланням на матеріали виконавчого провадження, а також не надані докази повідомлення боржника про розрахунок заборгованості.
Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст. 477 ЦПК України).
Згідно з вимогами ст.ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку на звернення до суду та задоволення скарги.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 259-265, 447- 451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-
Поновити боржнику строк на оскарження постанови державного виконавця від 15.02.2018, в рамках виконавчого провадження № 5499508 про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві користування транспортними засобами.
Скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа: ОСОБА_2 щодо незаконного встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами задовольнити.
Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 15.02.2018, яка винесена в рамках виконавчого провадження № 5499508 про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві користування транспортними засобами.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.
Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали виготовлений 05.07.2021 року.

Головуючий Т.Є.Троян