02.07.2021 2-10/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2021 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Любчик В.М.,

за участю секретаря судового засідання Сафронової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження, заінтересовані особи: товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,-

в с т а н о в и в:

товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» звернулось до суду із заявою про заміну стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на його правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» у цивільній справі № 2-10/11 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Представник заявника, товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність представника товариства.

Представник первісного стягувача, товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Заінтересовані особи (боржники) ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Представник Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши заяву про заміну сторони виконавчого провадження та додані до неї письмові докази, приходить до наступного висновку.

Так, судом встановлено, що 21 жовтня 2011 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області ухвалено рішення, яким солідарно стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прострочену заборгованість по кредитному договору у сумі 518 154,23 грн, заборгованість за відсотками у розмірі 21128,56 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 68,55 грн та судовий збір у розмірі 971,21 грн (а.с.26-28).

08 вересня 2017 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (Фактор) та товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (Клієнт) було укладено договір факторингу, відповідно до якого клієнт передав, а фактор прийняв право грошової вимоги, що належить клієнту, і став кредитором за кредитними договорами, права вимоги за якими належать клієнту на підставі договорів відступлення прав вимоги в розмірі портфеля заборгованості (а.с.12-15), зокрема і за договором № CL-SME101/251/2008 від 04 червня 2008 року, позичальник ОСОБА_1 (а.с.11).

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого з самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Тлумачення ч. 1 ст. 512 ЦК України дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК України); дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК України); факторингу (гл. 73 ЦК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Аналогічний висновок викладено і в постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

А також, як визначено в правовій позиції, що міститься в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.03.2018 року по справі №6-1355/10, зміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Також, заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб ст. 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у ст.6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.97 року у справі «Hornsby v. Greece», п.40).

Враховуючи, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

З урахуванням наведених вище норм законів та встановлених обставин, суд доходить висновку, що судове рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором повинно бути виконане, тому заява заява ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 18, 258, 260, 261, 442 Цивільно процесуального кодексу України, ст. 512 Цивільного кодексу України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

п о с т а н о в и в:

заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження, заінтересовані особи: товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , задовольнити.

Замінити первісного стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на його правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» у цивільній справі № 2-10/11 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Головуючий суддя В.М. Любчик