Справа № 496/382/21
Провадження № 2/496/1163/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

Головуючого судді Дранікова С.М.

за участю секретаря Старостіної А.Ю.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Усатівська сільська рада Одеського району Одеської області про скасування запису про право власності на житловий будинок, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом, в якому просить скасувати запис про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210, номер запису про право власності: 27378173 від 02.08.2018 року). Свої вимоги позивач мотивує тим, що на підставі рішення Біляївського районного суду Одеської області від 05.06.2018 року по справі № 496/2630/17 Державний реєстратор Хакімова А.Ф. в порушення діючого законодавства оформила громадянці ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а тому запис про право власності підлягає скасуванню з наступних підстав. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що 02.08.2018 року о 11:26:48 проведена державна реєстрація права власності на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210; номер запису про право власності: 27378173) та складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Також з даного витягу встановлено, що підставою для реєстрації (підставою виникнення права власності) є рішення Біляївського районного суду Одеської області від 05.06.2018 року по справі №496/2630/17. Згідно технічного паспорту встановлено, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , побудований у 1950 році. Крім того, з позовної заяви ОСОБА_2 , яка є в матеріалах справи № 496/2630/17, вбачається, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , було побудовано у 1950-х роках, а також ОСОБА_2 у своїй позовній заяві вказує, що вона проживала в цьому будинку у 1986-1990 році. Таким чином, даний житловий будинок був побудований до 05 серпня 1992 року, а тому реєстрація права власності цього житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресом: АДРЕСА_2 , повинна бути проведена на підставі пункту 42 Порядку, який встановлює, що для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються:технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна;документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Крім того, стаття 31 Закону встановлює, що для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються:виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою;документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.Разом з тим, державний реєстратор не перевірив інформацію щодо документу, що посвідчує речове право на земельну ділянку під житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 . Так, достеменно відомо, що право власності або інше право на земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 - відсутнє. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав (Параметри запиту: право власності на будь-яке майно за адресою: АДРЕСА_2 ) встановлено, що за зазначеною адресою зареєстровано тільки житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, разом з тим, будь-яке право на земельну ділянку за даною адресою - відсутнє. Таким чином, державний реєстратор в порушення закону, не перевірив належним чином усю документацію (з ведення погосподарського обліку, документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, технічний паспорт, тощо) та не пересвідчившись про відсутність документу, що посвідчує речове право на земельну ділянку, зареєстрував право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , що потягнуло порушення прав позивача. ОСОБА_1 проживає в зазначеному будинку майже все своє життя зі своєю родиною: чоловіком та двома неповнолітніми дітьми. На сьогодні ОСОБА_1 почала процес з оформлення права власності земельної ділянки, з подальшою реєстрацією права власності на зазначений будинок, але ОСОБА_2 подала до суду позов до сім`ї ОСОБА_1 про виселення. З вищенаведеного вбачається, що реєстрація права власності на зазначений будинок за ОСОБА_2 була здійснена з порушенням норм законодавства, що призвело до порушення конституційних прав позивача, а тому підлягає скасуванню.

19.05.2021 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач позовні вимоги не визнає, оскільки позовні вимоги стосувались проведеної державним реєстратором реєстрації права власності на житловий будинок. Позивачем надавалась правова оцінка дій державного реєстратора. На момент заміни належного відповідача та третьої особи позовні вимоги не змінені та не уточнені. Дім був побудований ще до 1946 року, що підтверджено схематичним планом кварталу Усатове, який був досліджений у якості доказу та був врахований судом при ухваленні рішення у справі №496/2630/17. Відповідач народилась і проживала в цьому будинку з самого початку свого життя. І зареєстрована у цьому будинку досі. Державний реєстратор проводив реєстрацію права власності на підставі рішення суду згідно ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції 25.07.2018 року, а не ст. 31 цього Закону. Правовідносини, які склались датуються 1946-2001 рр. Земельний кодекс був прийнятий у 2002 році. У даному випадку права на земельну ділянку є похідними правами. Вказане питання регулюють перехідні положення ЗК України, де чітко вказано, що право на земельну ділянку переходить до тих, хто набуває право на житловий будинок. Саме з цих підстав відповідачу надано дозвіл на розробку Технічної документації про встановлення відновлення меж земельної ділянки на місцевості в натурі Усатівською сільською радою. Реєстратор закон не порушував, а навпаки виконав, зареєструвавши право власності відповідно до рішення суду. Позивач абсолютно незаконно проживає у будинку, що підтверджено рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 11.03.2021 року у справі №496/1691/19 про виселення та стягнення моральної шкоди. З огляду на вищевикладене відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та наполягав на його задоволенні.

Відповідач в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 05.06.2018 року по цивільній справі №496/2630/17, задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 , та визнано за ОСОБА_2 право власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , який складається з житлового будинку літ. «А-1» та «Б-1» загальною площею 124 кв.м., житловою 73 кв.м., підсобною 51 кв.м. складається з А житлової, площею 46 кв.м., а - веранди площею 2,2 кв.м., Б житлової, площею 22,4 кв.м., б- веранди, площею 2,6 кв.м., сараю «В» - 5 кв.м.», сараю «Г» - 18,1 кв.м, сараю «Д» - 25,8 кв.м., погребу «Е» - 2,1 кв.м.

Постановою Одеського апеляційного суду від 15.10.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Біляївського районного суду Одеської області від 05 червня 2018 року без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.03.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про закриття касаційного провадження у справі, касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Біляївського районного суду Одеської області від 05 червня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року залишено без змін.

Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням рішення здійснює суд.

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Особливості процедури державної реєстрації прав власності на нерухоме майно визначені Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою КМУ № 1127 від 25.12.2015 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У відповідності до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», загальними засадами державної реєстрації прав є: гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; публічність державної реєстрації прав; внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Так, згідно пункту 6 Порядку, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком.

Відповідно до статті 18 Закону у редакції, яка діяла на час прийняття рішення, державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав; 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 27 Закону «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на момент державної реєстрації) державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п. 1, 2, 3, 4 ч. 3 ст. 10 Закону, у редакції, яка діяла на час прийняття рішення, державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень.

Таким чином, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства.

Так, згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 02.08.2018 року державним реєстратором Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області Хакімовою А.Ф. було зареєстровано за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі рішення Біляївського районного суду Одеської області від 05.06.2018 року по справі №496/2630/17.

Згідно вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 2. ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені, певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 2. ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов є необґрунтованим,оскільки державний реєстратор діяв в межах законодавства, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 129-1 Конституції України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою КМУ від 25.12.2015 року №1127, ст.ст. 13, 18, 81, 89, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Усатівська сільська рада Одеського району Одеської області про скасування запису про право власності на житловий будинок відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 01.07.2021 року.

Суддя С.М. Драніков