Справа № 522/9867/17
Провадження № 2/522/5059/21
УХВАЛА

про відмову в зупиненні провадження

05 липня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Лисенко А.О.,

розглянувши у судовому засіданні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про зупинення провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Пономарьова Дар`я Володимирівна про визнання договору недійсним, визнання протиправним рішення та скасування запису про державну реєстрацію прав та обтяжень,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси з 06.07.2020 року знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Пономарьова Дар`я Володимирівна про визнання договору недійсним, визнання протиправним рішення та скасування запису про державну реєстрацію прав та обтяжень.

До суду 01.07.2021 року надійшло клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», за яким просив зупинити провадження у справі до набрання законної сили рішенням суду, прийнятим за розглядом справи №522/20669/20 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Імексбанк», ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», третя особа приватний нотаріус КМНО Мельник Н.О., про визнання недійсним договору №104 від 15.08.2019 року про відступлення права вимоги.

У судове засідання 01.07.2021 року сторони не з`явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином. Від представника позивачів до суду надійшла заява, згідно якої заперечував проти клопотання про зупинення провадження у справі та просив відмовити, просив дане питання вирішити за його відсутності.

Верховний Суд у постанові від 1 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 виходив із того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті.

Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Суд, зважаючи на строки розгляду справи, належне сповіщення сторін, вважає за можливе розглянути клопотання представника відповідача за відсутності сторін, без технічної фіксації процесу.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складення судового рішення є 05.07.2021 року.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, подане клопотання, приходить до наступного.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

При цьому пов`язаною є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення.

Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 251, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду Україні в постанові від 01 лютого 2017 року в справі № 6-1957цс16.

Отже, провадження у справі має зупинятись з чітким розумінням того, що підстава для зупинення провадження уже існує. Зазначена позиція викладена Верховним судом у постанові від 27.03.2019 року по справі № 906/1349/15.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої державою Україна, закріплено право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального звинувачення.

Таке право кореспондується з обов`язком добросовісного використання як сторонами, так і судом, своїх процесуальних прав та необхідністю утримуватися від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати наданих процесуальним законом заходів до скорочення періоду судового провадження. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції (пункт 35 Рішення ЄСПЛ від 07.07.1989 у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" та параграфи 66, 69 Рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до практики ЄСПЛ, питання про те, чи є розумним строк розгляду справи, повинен оцінюватись в контексті конкретних обставин справи і з урахуванням критеріїв, встановлених практикою Суду, зокрема, складність справи, дій заявника й учасників справи, а також важливості можливого результату судового процесу для заявника (див. SьЯmann v. Germany, рішення від 16.09.1996, § 48; Kudla v. Poland [GC], no.30210/96, § 124).

Суд вбачає, що предметом позову у даній справі є вимоги щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна квартири, загл.пл. 110,2 кв.м, житл.пл. 62,3 кв.м розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного між Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та ОСОБА_3 ; визнання протиправним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а також про скасування запису про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на вказану квартиру.

Також судом встановлено, що у провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа № 522/20669/20 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Імексбанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», третя особа, що не заявляє самостійних вимог Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мельник Наталії Олександрівни, про визнання недійсним договору №104 від 15.08.2019 про відступлення прав вимоги. Розгляд справи призначено на 14.07.2021 року.

Між тим, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд вбачає, що спір у даних справах виник із різних правовідносин та регулюється різними нормами матеріального права. При цьому суд не вбачає об`єктивної неможливості розгляду даної справи до розгляду по суті позову ОСОБА_1 про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги.

Окрім того, згідно ч.3 ст.210 ЦПК України, провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу.

Таким чином, питання щодо зупинення провадження на стадії розгляду справи по суті регулюється положеннями ст.210 ЦПК України, яка, у свою чергу, не передбачає обов`язку суду зупиняти провадження по справі з підстав п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України.

Суд вбачає, що підготовче провадження у даній справі було закрито ухвалою суду від 18.03.2021 року. Провадження у справі № 522/20669/20 було відкрито судом ще 28.11.2020 року. Проте, з листопада 2020 року до червня 2021 року відповідних клопотання від представника відповідача щодо зупинення провадження по справі не заявлялось.

За викладених обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника відповідача та зупинення провадження у справі.

Керуючись ст.ст.2, 12, 43, 44, 48, 49, 76, 81, 89, 182, 223, 247, п.6 ч.1 ст. 251, 258, 260, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про зупинення провадження - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Відповідно до положень ч. 2 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали суду виготовлено 05.07.2021 року.

Суддя Л.В. Домусчі