УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року місто Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 адвоката Шевчука Віктора Сергійовича про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 адвокат Шевчук В.С. звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати виконавчий документ, а саме виконавчий лист про солідарне стягнення із ОСОБА_1 заборгованості на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна», що виданий на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області у справі № 569/12501/15-ц від 30 березня 2018 року таким, що не підлягає подальшому виконанню, у зв`язку з виконанням солідарного обов`язку визначеного рішенням суду іншим боржником ОСОБА_2 . Свої вимоги мотивує тим, що 30 березня 2018 року Рівненським міським судом Рівненської області було ухвалено рішення по справі № 569/12501/15-ц за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором. Постановою Апеляційного суду Рівненської області від 31 серпня 2018 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. Згодом державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Гаврилюк О.Я. у ході виконавчого провадженні № 51251243 було винесено постанову від 20 червня 2019 року, якою було звернуто стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 . Разом з тим, ОСОБА_1 повідомляє, що заборгованість за рішенням Рівненського міського суду від 30 березня 2018 року у справі № 569/12501/15-ц є повністю погашеною солідарним боржником.

07 липня 2021 року від Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) надійшов відзив, в якому останній просить відмовити в задоволенні заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

ОСОБА_1 та його представник адвокат Шевчук В.С. в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою представника ОСОБА_3 07 липня 2021 року представник ОСОБА_1 адвокат Шевчук В.С. подав до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, заяву підтримує та просить задовольнити.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомив.

Представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в судове засідання також не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомив.

Представник Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судового засідання, що підтверджується його розпискою. 07 липня 2021 року представник Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Адамчо В.С. подав до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, заяву не підтримує та просить в її задоволенні відмовити з врахуванням поданого відзиву.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом, рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 30 березня 2018 року позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором №ML-AОО /144 0АО/2007 від 27 липня 2007 року в сумі 22 107 доларів США 73 центи та 118 568 гривень 57 копійок. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» судові витрати у розмірі 1 827 гривень 00 копійок. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» судові витрати у розмірі 1 827 гривень 00 копійок.

Постановою Апеляційного суду Рівненської області від 31 серпня 2018 року рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30 березня 2018 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 12 червня 2020 року рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Рівненської області від 31 серпня 2018 року залишено без змін.

На виконання вищевказаного рішення суду 04 жовтня 2018 року видано виконавчий лист.

Постановою головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Гаврилюк О.Я. від 11 березня 2019 року у ВП №58570593 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 569/12501/15-ц, виданого 04 жовтня 2018 року Рівненським міським судом Рівненської області, про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором №ML-AОО /144 0АО/2007 від 27 липня 2007 року в сумі 22 107 доларів США 73 центи та 118 568 гривень 57 копійок.

Відповідно до постанови головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Гаврилюк О.Я. від 11 березня 2019 року у ВП №58570593 з ОСОБА_1 стягнуто виконавчий збір.

Як слідує з довідки за вих. № 196/2020 від 04 серпня 2020 року, виданої ТОВ «ОТП Факторинг Україна», у ОСОБА_2 станом на 04 серпня 2020 року заборгованість за кредитним договором №ML-AОО /144 0АО/2007 від 27 липня 2007 року та рішенням Рівненського міського суду у справі № 569/12501/15-ц від 30 березня 2018 року перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відсутня.

Постановою головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Гаврилюк О.Я. від 02 вересня 2020 року у ВП №58570593 закінчено виконавче провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з повним фактичним виконанням виконавчого листа №569/12501/15-ц.

Постановою головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Гаврилюк О.Я. від 03 вересня 2020 року відкрито виконавче провадження № 62941206 про стягнення із ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 2 210 доларів США 77 центів та 11 856 грн. 86 коп.

Як слідує з постанови головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Гаврилюк О.Я. від 07 вересня 2020 року у ВП №62941206 на доходи ОСОБА_1 звернуто стягнення, в зв`язку з виконанням постанови Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) б/н від 11 березня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 2 210,77 дол. США та 11 856 грн. 86 коп. .

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Підстави для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, визначені у ч. 2 ст. 432 ЦПК України, відповідно до якої суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Порядок примусового виконання судових рішень регламентовано спеціальним законом - Законом України «Про виконавче провадження», яким визначено умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно з ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Процедуру визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: 1) матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання); 2) процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Отже, визнання виконавчого листа, таким що не підлягає виконанню, може застосовуватися лише у тих випадках, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом, зокрема у разі добровільного виконання рішення боржником поза виконавчим провадженням.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», є закінчення виконавчого провадження.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

З метою уникнення ситуації, при якій у випадку погашення боржником заборгованості, сторона виконавчого провадження мала б звертатись до суду із заявами про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, зокрема, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником.

Так, звернення до суду із заявами про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню у зв`язку з виконанням рішення суду є необґрунтованим, оскільки питання пов`язані із стягненням з боржників заборгованості, вирішується під час виконання рішення суду та контролюється виконавцем самостійно.

Таким чином, у разі, якщо виконавчий лист вже пред`явлено до виконання, необхідності звертатись до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, немає, що узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року у справі № 755/15479/14-ц.

Виконавче провадження в цьому випадку буде закінчене на зазначеній підставі, тобто на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до постанови головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) від 02 вересня 2020 року виконавче провадження №58570593 було завершено у зв`язку з повним фактичним виконанням виконавчого листа №569/12501/15-ц, виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій не сплачено та виділені в окремі виконавчі провадження, тому суд не вбачає підстав для визнання вказаного виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що згідно п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Крім цього, відповідно до пункту 9 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього закону, тільки якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, виконавчий збір не стягується.

З урахуванням викладеного, оскільки виконавчий лист було пред`явлено до виконання до відділу державної виконавчої служби та Законом України «Про виконавче провадження» як самостійну підставу для закінчення виконавчого провадження передбачено фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, а також враховуючи, що на теперішній час виконавче провадження з виконання спірного виконавчого листа вже завершено, суд доходить до висновку, що підстав для визнання виконавчого листа № 569/12501/15-ц, виданого Рівненським міським судом Рівненської області 04 жовтня 2018 року, таким, що не підлягає виконанню, немає, а отже у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Шевчука В.С. слід відмовити.

Керуючись ст.10, 12, 13, 89, 263, 265, 273, 432, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Шевчука Віктора Сергійовича про визнання виконавчого документу № 569/12501/15-ц, виданого 04 жовтня 2018 року Рівненським міським судом Рівненської області, про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором №ML-AОО /144 0АО/2007 від 27 липня 2007 року в сумі 22 107 доларів США 73 центи та 118 568 гривень 57 копійок, таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повне судове рішення складене 07 липня 2021 року.

Суддя О.О.Першко