Справа № 521/5438/21
Провадження № 2/521/3173/21
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Бобуйка І.А.
секретаря судового засідання Кушнірука О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про стягнення пені за прострочення аліментів, -
15.04.2021 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом та просила суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , пеню за прострочення сплати аліментів в сумі - 77 107 гривень (сімдесят сім тисяч сто сім) 83 копійки станом на 15 квітня 2021 року, з яких - 66 107, 83 грн. пеня за прострочення сплати аліментів за виконавчим листом №496/2689/18, - 11 000,00 грн. пеня за прострочення сплати аліментів за виконавчим листом №496/757/19.
В судове засідання позивачка не з`явилась, подала до суду заяву, в якій вона просила суд розглянути справу без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала, позовні вимоги підтримала.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
У разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позовних вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 09.07.2018 року Біляївським районним судом Одеської області видано судовий наказ по справі № 496/2689/18, яким наказано стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду, тобто з 06 липня 2018 року, і до досягнення дитиною повноліття, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згодом рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 26 квітня 2019 року по справі № 496/757/19 ухвалено стягувати з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з 27.02.2019 року і до закінчення ним навчання, а саме до 31.12.2019 року.
Судом встановлено, що зазначені судові рішення звернуті до примусового виконання відділом державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції Одеської області, та їм присвоєний номер виконавчого провадження №57070786.
Судом встановлено, що відповідач аліменти на дитину повністю не виплачує, що підтверджується розрахунками заборгованості. Дитина знаходиться на повному утриманні позивачки.
Відповідно до розрахунків заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №57070786 станом на 31 березня 2021 року становить 85 614,75 гривень.
Судом встановлено, що 06.03.2019 року боржником - ОСОБА_2 сплачено заборгованість по аліментах за виконавчим листом №496/2689/18 в сумі 14 063, 38 грн., що підтверджується випискою з рахунку ОСОБА_1 від 15.04.2021 року.
Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідачем не доведено суду тієї обставини, що заборгованість зі сплати аліментів виникла не з його вини, а посилання останнього на наявність у нього неповнолітньої дитини від іншого шлюбу та на те, що він не може працевлаштуватися на постійну роботу, не позбавляє його обов`язку своєчасно платити аліменти.
Статтею 74 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV«Про виконавче провадження»(в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) визначено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду.
Згідно із частиною третьою статті 74 цього Закону розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення в порядку, встановленому СК України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого СК України.
У частині дев`ятій цієї статті зазначено, що спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи в порядку, встановленому законом.
Отже, порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений статтею 74 згаданого Закону,відповідно до частини дев`ятої якої суд вирішує питання заборгованості лише в разі спору про її розмір.
Судом встановлено, що існує спір між сторонами щодо розміру заборгованості за аліментами.
Разом з тим п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що рішення суду є обов`язковим до виконання на всій території України.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.
Пунктом 22постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначеноїст.196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.
Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.
Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.
Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 57-60, 131,132, 137, 177, 179, 185, 194, 212-215 ЦПК України (в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року), було визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів.
Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення в справі неможливо.
Розрахунок суми пені за 2018 рік по сплаті аліментів по виконавчому листу № 496/2689/18 складає: (2045,00 ?1%?31 серпень) + (2045,00 ?1%?30 вересень) + (2061,25 ?1%?31 жовтень) + (2061,25 ?1%?30 листопад) + (2061,25 ?1%?31 грудень) = 3 143,78 гривень.
Розрахунок суми пені за 2019 рік по сплаті аліментів по виконавчому листу № 496/2689/18 складає: (1903,25 ?1%?31 січень) + (0?1%?28 лютий) + (1903,25 ?1%?31 березень) + (2156,75 ?1%?30 квітень) + (2156,75 ?1%?31 травень) + (2156,75 ?1%?30 червень) + (2332,25 ?1%?31 липень) + (2332,25 ?1%?31 серпень) + (2332,25 ?1%?30 вересень) + (2302,75 ?1%?31 жовтень) + (2302,75 ?1%?30 листопад) + (2302,75 ?1%?31 грудень) = 7 406,80 гривень.
Розрахунок суми пені за 2020 рік по сплаті аліментів по виконавчому листу № 496/2689/18 складає: (2335 ?1%?31 січень) + (2335?1%?29 лютий) + (2335 ?1%?31 березень) + (2316 ?1%?30 квітень) + (2316 ?1%?31 травень) + (2316 ?1%?30 червень) + (2748,50 ?1%?31 липень) + (2748,50 ?1%?31 серпень) + (2748,50 ?1%?30 вересень) + (2676,25 ?1%?31 жовтень) + (2676,25 ?1%?30 листопад) + (2676,25 ?1%? 31 грудень) = 9323,15 гривень.
Розрахунок суми пені за 2021 рік по сплаті аліментів по виконавчому листу № 496/2689/18 складає: (2676,25 ?1%?31 січень) + (2676,25?1%?29 лютий) + (2676,25 ?1%?31 березень) = 2425,37 гривень.
Розрахунок суми пені за 2019 рік по сплаті аліментів по виконавчому листу № 496/757/19 складає: (1000,00?1%?28 лютий) + (1000,00 ?1%?31 березень) +(1000,00 ?1%?30 квітень) + (1000,00 ?1%?31 травень) + (1000,00 ?1%?30 червень) + (1000,00?1%?31 липень) + (1000,00?1%?31 серпень) + (1000,00?1%?30 вересень) + (1000,00?1%?31 жовтень) + (1000,00?1%?30 листопад) + (1000,00?1%?31 грудень) = 3340,00 гривень.
Отже, судом встановлено, що загальна сума пені ОСОБА_2 за несвоєчасну сплату аліментів по виконавчому провадженню №57070786 станом на 31 березня 2021 року становить 25 639,00 гривень.
Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного суду у постанові від 25.04.2018 року у справі №572/1762/15-ц .
Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Частиною 1 статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Частиною 4 статті 194 СК України визначено, що заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років.
Відповідно до ч. 1 статті 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішення суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення. Статтею 196 СК України передбачена відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів шляхом стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення. Неустойка у формі пені стягується за прострочення грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України, пеня це неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання. Сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності) якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. З документів виконавчого провадження, що надані до суду в якості доказів, вбачається що відповідач має заборгованість по сплаті аліментів на утримання своїх дітей, а тому з нього повинна бути стягнута неустойка (пеня) за порушення цього зобов`язання за весь час прострочення.
За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачували щомісячно. Несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).
Відповідно розрахунків неустойки (пені) за виниклу заборгованість по сплаті аліментів з відповідача, підлягає стягненню 25 639,00 грн.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання, в порядку ч. 4 ст. 223 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Відповідно до ст. 141 ч. 6 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору за позовні вимоги про стягнення аліментів, суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 гривень.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 141, 180, 184, 191, 194, 196 СК України, ст. 549 ЦК України, ст. ст. 10- 13, 141, 223, 258, 259, 263-265, 267, 280-282 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про стягнення пені за прострочення аліментів задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) пеню за прострочення сплати аліментів станом на 15 квітня 2021 року у розмірі: 25 639,00 (двадцять п`ять тисяч шістсот тридцять дев`ять) 00 копійок, з яких:
22 299 (двадцять дві тисячі двісті дев`яносто дев`ять) гривень 10 копійок пеня за прострочення сплати аліментів за виконавчим листом №496/2689/18;
- 3 340 (три тисячі триста сорок ) гривень 00 копійок пеня за прострочення сплати аліментів за виконавчим листом №496/757/19.
Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
С У Д Д Я: І.А. Бобуйок