ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1182/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №691/1029/15-ц Категорія: на ухвалу Черненко В. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

секретар Торопенко Н.М.

учасники справи:

стягувач: ОСОБА_1 ;

боржники: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

особа, яка подає апеляційну скаргу: ОСОБА_1 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 27 квітня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,

в с т а н о в и л а:

у березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, в обґрунтування якої вказував, що рішенням апеляційного суду Черкаської області від 24 січня 2017 року стягнуто з ОСОБА_3 на його користь борг у розмірі 164019 грн.50 коп., відсотки за користування кредитом 7966 грн.04 коп., а також три відсотки річних у розмірі 10661 грн. 26 коп. та з ОСОБА_4 на його користь борг у розмірі 164019 грн.50 коп., відсотки за користування кредитом 7966 грн.04 коп., а також три відсотки річних у розмірі 10661 грн. 26 коп.

Городищенським районним судом Черкаської області було видано два виконавчі листи на стягнення на його користь вказаних грошових сум з боржників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та були передані до виконання до ВДВС Городищенського районного управління юстиції.

Проте, головним державним виконавцем Городищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Статніком О.О. 13 лютого 2017 року відкрито виконавче провадження № 53381843 лише за одним виконавчим листом відносно боржника ОСОБА_3 , а відносно ОСОБА_4 виконавче провадження не було відкрито і рішення до теперішнього часу не виконане. У зв`язку з чим, 18 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця. За його скаргою судом було відкрито провадження у справі № 691/1029/15-ц. Його заява була розглянута лише 30 грудня 2020 року та в задоволенні скарги було відмовлено. В судовому засіданні встановлено, що державним виконавцем втрачений виконавчий лист про стягнення грошових коштів з ОСОБА_4 .

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 просив суд: визнати причину пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання поважною та поновити такий строк; видати дублікат виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_4 .

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 27 квітня 2021 року у задоволенні заяви відмовлено.

Ухвала суду обґрунтована тим, що стягувач ОСОБА_1 , починаючи з 08 лютого 2017 року, володіючи інформацією, що виконавчий лист не пред`явлено до виконання, лише 03 березня 2021 року звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання.

Суд вказав, що заявником не наведено причин, які б суд міг визнати поважними та такими, які перешкоджали стягувачу своєчасно, в установлений законом строк, пред`явити виконавчий лист до виконання.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та просить скасувати ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 27 квітня 2021 року та постановити нову, якою визнати причини пропуску для пред`явлення виконавчого документа до виконання поважною та видати дублікат виконавчого листа у справі № 691/1029/15-ц щодо боржника ОСОБА_4 .

В апеляційній скарзі вказує, що він отримав виконавчі документи щодо обох боржників, так як має їх копії, і пред`являв до виконання також два виконавчих листи, але в силу того, що посадова особа, яка вирішувала питання про відкриття провадження не дала вчасно обґрунтованих пояснень (у зв`язку зі звільненням з роботи) щодо підстав відкриття провадження лише за одним виконавчим документом, а також оскільки скарга ОСОБА_1 тривалий час не розглядалась судом з незалежних від нього обставин, скаржник вважає, що вказані обставини стали причиною пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Зазначає, що він об`єктивно розумів, що обидва виконавчих листи звернув до примусового виконання в органи державної виконавчої служби і вони мають одночасно виконуватись в одному провадженні, як його запевняв державний виконавець. Однак підтвердити дані обставини ОСОБА_1 не може, оскільки державний виконавець звільнився з посади.

Вказує, що йому не надсилались жодні процесуальні документи у виконавчому провадженні, тому він не знав, що виконується лише виконавчий лист відносно ОСОБА_3 і лише у грудні 2020 року заявник впевнився, що за виконавчим листом щодо боржника ОСОБА_4 взагалі відсутнє відкрите виконавче провадження.

Зазначає, що одночасно зі скаргою на дії державного виконавця у 2018 році він також звертався до правоохоронних органів щодо невиконання боржниками судового рішення, тобто, використовував різні способи захисту щодо забезпечення виконання судового рішення про стягнення боргу.

Також ОСОБА_1 вважає, що факт відсутності виконавчого документа у нього та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його дійсно було втрачено.

Боржник за виконавчим документом ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу та просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги на ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 27 квітня 2021 року.

У відзиві вказує, що в заяві ОСОБА_1 зазначав, що виконавчий лист на стягнення коштів з ОСОБА_4 втрачений державним виконавцем, проте при розгляді скарги на бездіяльність державного виконавця ОСОБА_1. в судовому засіданні вказував про те, що рішення про стягнення боргу з ОСОБА_4 не виконується взагалі, на підтвердження чого надавав копію виконавчого листа та вказував, що суд йому не видавав виконавчий лист щодо ОСОБА_4 , який відповідно не пред`явлений до виконання.

Заслухавши учасників справи, які з`явились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення із наступних підстав.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказане судове рішення відповідає вказаним вимогам.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням апеляційного суду Черкаської області від 24 січня 2017 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь заявника борг у розмірі 164019 грн.50 коп., відсотки за користування кредитом 7966 грн.04 коп., а також три відсотки річних у розмірі 10661 грн. 26 коп. та з ОСОБА_4 на його користь борг у розмірі 164019 грн.50 коп., відсотки за користування кредитом 7966 грн.04 коп., а також три відсотки річних у розмірі 10661 грн. 26 коп.

На підставі вказаного рішення суду, за заявою стягувача ОСОБА_1 від 06 лютого 2017 року, Городищенським районним судом 07 лютого 2021 року було видані два виконавчі листи про стягнення боргу з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були отримані особисто заявником 08 лютого 2017 року, про що свідчить його підпис на заяві (т. 2 а.с. 153).

У заяві про видачу дубліката виконавчого листа ОСОБА_1 вказував, що ним було подано державному виконавцю два виконавчі листи про стягнення із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на його користь грошових коштів, однак, державним виконавцем було відкрито виконавче провадження лише за одним виконавчим листом.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що заявником ОСОБА_1 не надано жодних доказів, що ним було пред`явлено виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_4 до виконання та виконавчий лист було втрачено державним виконавцем.

Під час розгляду справи за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Городищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Статніка Олександра Олексійовича, відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у виконавчому провадженні № 53381843 встановлено, що згідно з даними Автоматизованої системи виконавчого провадження Міністерства юстиції виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_4 , в тому числі на користь ОСОБА_5 , відсутні (т. 2 а.с. 152).

Разом з тим, боржником ОСОБА_4 надано копію постанови головного державного виконавця Городищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Статніка О.О. від 23 лютого 2017 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 53475671 про стягнення з ОСОБА_4 на користь держави судового збору в сумі 1826,47 грн на підставі виконавчого листа № 691/1029/15/2, виданого Городищенським районним судом Черкаської області 07 лютого 2017 року (т. 2 а.с. 238). Однак, вказаний виконавчий лист пред`являвся до виконання Городищенським районним судом, як встановлено Законом України «Про виконавче провадження».

Пунктом 17.4 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України встановлено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Пунктом 5 Розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIIІ від 02 червня 2016 року визначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до статті 12 Закону виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;

2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Згідно зі статтею 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 24 січня 2017 року про стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 грошових коштів набрало законної сили 24 січня 2017 року, отже строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання за даним рішенням суду закінчився 25 січня 2020 року.

Із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання ОСОБА_1 звернувся лише 03 березня 2021 року, тобто більше ніж через рік після закінчення такого строку.

Причинами пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа заявник вказує, що він був впевнений, що рішення суду про стягнення на його користь грошових коштів із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виконується у одному виконавчому провадженні та про відсутність виконавчого провадження щодо ОСОБА_4 йому стало достеменно відомо лише у грудні 2020 року.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що наведені причини пропуску строку не є поважними. Так, стягувач у виконавчому провадженні має право знайомитись із матеріалами виконавчого провадження, оскаржувати дії чи бездіяльність державного виконавця у встановленому законом порядку, та повинен бути зацікавлений у виконанні рішення суду про стягнення коштів на його користь.

Із ухвали Городищенського районного суду Черкаської області від 30 грудня 2020 року вбачається, що звертаючись до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, ОСОБА_1 вказував, що в результаті ознайомлення ним з матеріалами виконавчого провадження ВП № серпня 2018 року, встановлено, зокрема, що державний виконавець не звернувся до суду за роз`ясненням судового рішення, внаслідок чого не залучив до виконавчого провадження іншого боржника - відповідача ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 248-249).

Із наведеного слідує, що ОСОБА_1 ще 02 серпня 2018 року було відомо про те, що рішення суду про стягнення на його користь грошових коштів із ОСОБА_6 не виконується, тобто не перебуває на виконанні у відділі державної виконавчої служби.

Однак, жодних дій щодо з`ясування причин відсутності на виконанні вказаного виконавчого листа ОСОБА_1 вчинено не було.

Посилання ОСОБА_1 на те, що судом тривалий час розглядалась його скарга на бездіяльність державного виконавця, що призвело до пропущення ним строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, є безпідставними та не взаємопов`язаними. Так, ОСОБА_1 не був позбавлений права звертатись до державного виконавця із відповідними запитами щодо стану виконання рішення суду. Крім того, стягувач не позбавлений можливості у досудовому порядку оскаржувати дії державного виконавця у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає обґрунтованим рішення суду першої інстанції щодо відсутності належних доказів втрати виконавчого листа про стягнення із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 грошових коштів, а також наявності поважних причин пропуску ОСОБА_1 строку для пред`явлення вказаного виконавчого листа до виконання.

З огляду на викладене, судом першої інстанції постановлено законну та обґрунтовану ухвалу про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 , яка зміні чи скасуванню не підлягає.

Відповідно до статті 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 та залишенні ухвали Городищенського районного суду Черкаської області від 27 квітня 2021 рокуу справі, що переглядається, без змін.

Керуючись статтями 374, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 27 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, визначених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді

Повний текст постанови складений 07 липня 2021 року