ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/5765/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Григораш Н.М.,

за участю:

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадженняу відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 21.12.2007 року ОСОБА_1 підписала заяву № б/н про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у КБ «ПРИВАТБАНК», відповідно до якої відповідач отримав кредит у розмірі 250 грн. на картковий рахунок у вигляді встановленого кредитного ліміту, який у подальшому збільшився до 5 010 грн. Оскільки відповідач зобов`язання за вказаним договором щодо своєчасного повернення кредиту належним чином не виконав та має заборгованість, позивач був змушений звернутися з відповідним позовом до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 133 391 грн. 80 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 грн.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27.01.2021 р. даний позов задоволено.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29.03.2021 р. заочне рішення скасовано та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В заяві про перегляд заочного рішення, представник відповідача просив про застосування строку позовної давності, посилаючись на те, що перебіг позовної давності почався з моменту останнього платежу по кредиту тобто з 24.09.2015 р., а позов пред`явлено лише 24.09.2020 р., тобто з пропуском строку позовної давності.

У відзиві на заяву про перегляд заочного рішення, представник позивача зазначив, що обставини на які посилається сторона відповідача не відповідають дійсності, строк дії перевипущеної картки до останнього дня січня 2018 р., у зв`язку із чим позов подано в межах строку позовної давності. Крім того послався на правову позицію Верховного Суду України, висловлену у постанові від 19 березня 2014 року №6-14цс14.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач та представник відповідача в судовому засідання заперечували щодо задоволення позову, просили про застосування строку позовної давності.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.12.2007 року ОСОБА_1 підписала заяву № б/н про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у КБ «ПРИВАТБАНК», відповідно до якої відповідач отримала кредит у розмірі 250 грн. на картковий рахунок у вигляді встановленого кредитного ліміту, який 25.05.2015 р. збільшився до 5 010 грн.

Позивач зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого Позивачем станом на 08.07.2020 року заборгованість Відповідача за кредитом складає 169 045 грн. 57 коп., з яких: 6 120 грн. 12 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 2 005 грн. 52 коп. - 3% річних, 160 919 грн. 93 коп. - пеня.

Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 133 391 грн. 80 коп. з яких: 6 120 грн. 12 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 2 005 грн. 52 коп. - 3% річних, 125 266 грн. 16 коп. - пеня.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Разом з тим, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 зроблено правовий висновок про те, що перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу» (п. 59 Постанови).

Безпідставним є посилання предстанвика позивача на те, що «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», та «Тарифами Банку» було встановлено порядок повернення коштів черговими платежами та те, що кінцевий термін повернення коштів відповідає строку дії картки, оскільки судом не було встановлено, що вони були підписані відповідачем, відповідно вони не є частиною кредитного договору б/н від 21.12.2007 р., укладеного між банком та ОСОБА_1 .

Вказане відповідає правовим висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.

Крім того, анкета-заява позичальника від 21.12.2007 року не містить встановленого графіку погашення кредиту, а також не встановлено кінцевого терміну погашення кредиту.

Як вбачається із матеріалів справи останній платіж був здійсненний відповідачем 29.05.2015 р.

За таких обставин, перебіг позовної давності за вказаним кредитним договором почався з моменту коли банк міг та повинен був дізнатись про порушення свого права на повернення кредиту, тобто з моменту останнього платежу відповідача по кредиту - з 29.05. 2015 р.

Встановивши, що останній платіж на погашення кредитної заборгованості ОСОБА_1 внесла 29.05. 2015 року, а з позовом до суду банк звернувся 24.09.2020 року, суд дійшов висновку про пропуск позивачем строку позовної давності, про застосування якого заявлено відповідачем у справі.

Посилання у сторони позивача на правову позицію Верховного Суду України, висловлену у постанові від 19 березня 2014 року №6-14цс14, про те, що перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки, а не закінченням строку дії договору, безпідставні, оскільки стосуються інших фактичних обставин.

Зокрема у вказаній справі, судом було встановлено, що сторонами було погоджено правила користування платіжною карткою, відповідно до яких граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH).

У даній справі між сторонами кредитного договору не було погоджено графік погашення чергових платежів та те, що кінцевий строк погашення відповідає строку дії картки.

Таким чином доводи сторони позивача щодо звернення до суду з позовом в межах строку позовної давності є необґрунтованими.

Вищевказане в повній мірі відповідає позиції Верховного суду, викладеній в постанові від 15.01.2021 року у справі № 494/366/19.

Підстав для зупинення перебігу позовної давності, перериванню перебігу позовної давності або поважності причин порушення позовної давності відповідно до положень ст.ст. 263, 264, ч.5 ст.267 ЦК України судом не встановлено.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Враховуючи наведене, при вирішенні даного спору суд враховує заяву відповідача про застосування строку позовної давності.

Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, встановивши характер спірних правовідносин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст.141 ЦПК України.

Керуючись ч. 4 ст. 267 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 81, 141, 265, 268, 279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА