Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.07.2021 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - Сарай А.І.,

за участю секретаря судового засідання - Зборовської Х.В.,

представника позивача - Бойко Б.Б.,

представника відповідача - Дудурич І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона проживала в шлюбі з ОСОБА_2 , від якого у них народилося двоє дітей: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають з нею. 01.10.2019 року їх шлюб було розірвано Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області (справа № 308/3907/19).

Зазначає, що 27.03.2019 року ними було підписано договір про участь у вихованні та сплату аліментів на дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Єгер Н.Д. за реєстрованим № 452. У даному договорі вони за попередньою домовленістю між собою дійшли до згоди, що батько ОСОБА_2 сплачує матері ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1500 грн. кожного місяця до досягнення нею повноліття.

Позивач зауважує, що з цього часу відповідач нерегулярно, зі значними простроченнями та накопиченням заборгованості виплачував визначену договором суму аліментів. На другу дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач ОСОБА_2 взагалі нічого не платить та не бере участь в його вихованні.

Вказує, що з моменту призначення аліментів вказаним договором в твердій грошовій сумі значно зріс рівень інфляції, збільшилися ціни на найнеобхідніші речі, діти подорослішали, що зумовлює більші витрати на їх утримання. Відповідач не бажає спілкуватися на достатньому рівні з дітьми, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, добровільної матеріальної допомоги в достатній мірі дітям не надає. Відповідач має хороший дохід, веде дорогий спосіб життя, фізично здоровий, інших дітей на утриманні не має, а також на його утриманні не має непрацездатних осіб чи інвалідів.

На підставі наведеного, позивач просить суд:

збільшити розмір аліментів, визначених договором про участь у вихованні та сплату аліментів на дитину, що стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1500 грн. щомісяця до 2500 грн. починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення нею повноліття;

стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно 2500 грн., починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення сином повноліття.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.11.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

26.11.2020 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 07.03.2019 року між ним та позивачем був укладений договір про участь у вихованні та сплату аліментів на дитину, яким було врегульоване питання сплати аліментів на дитину ОСОБА_5 в розмірі 1500 грн. Щодо дитини ОСОБА_4 між ними існувала усна домовленість щодо сплати необхідних квитанції для оплати та перелік речей для придбання для дитини. Він працює поваром у ФОП ОСОБА_6 , що підтверджується довідкою № 11 від 12.11.2020 року. Розмір його заробітної плати орієнтовно становить 4900 грн., що підтверджується довідкою № 11 від 12.11.2020 року. Щодо позовної вимоги про збільшення аліментів, визначених договором, зазначає, що вказаний договір він виконував сумлінно, що підтверджується відповідними квитанціями та відсутністю претензій та відповідних позовів позивача, а тому твердження позивача, що ним прострочувалися чи не виплачувалися відповідні аліменти є безпідставним. Зазначає, що на момент укладання вищевказаного договору відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становив 1626 грн. Незважаючи на те, що згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину мав становити не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (813 грн.), він погодився на сплату аліментів у розмірі 1500 грн., оскільки це була посильна для нього плата. Наголошує, що в позовній заяві не наведена жодна із підстав, визначених ст. 192 СК України, для збільшення розміру аліментів. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на дитину ОСОБА_4 , звертає увагу, що він як батько утримував та буде утримувати сина. Він сплачував позивачу кошти на утримання дитини ОСОБА_4 за усною домовленістю із позивачем, а саме позивач надавала необхідні квитанції для оплати та перелік речей для придбання для дитини, що підтверджується відповідними квитанціями. В той же час, з метою юридичного врегулювання правовідносин щодо сплати аліментів на дитину ОСОБА_4 , заявляє, що він частково визнає позов щодо стягнення аліментів у розмірі 1000 грн. Вимоги в більшому розмірі він заперечує з огляду на те, що він працює у ФОП ОСОБА_6 та розмір його заробітної плати становить орієнтовно 4900 грн. Виходячи з положень ст. 182 СК України, ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», мінімальний розмір аліментів становить 960,5 грн. На дитину ОСОБА_5 він вже сплачує аліменти в розмірі 1500 грн. У той же час, усвідомлюючи свій обов`язок щодо необхідності утримання дитини, визнає позов в частині стягнення з нього аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 у розмірі 1000 гривень, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, а у випадку присудження аліментів у більшому розмірі, він залишиться без засобів для існування. Щодо тверджень позивача про те, що він не сплачує ніяких коштів на утримання дитини ОСОБА_4 та не бере участь у її вихованні зазначає, що таке твердження є безпідставним та спростовується квитанціями про оплату. Також не відповідає дійсності твердження відповідача, що він нібито не бажає спілкуватися на достатньому рівні з дітьми, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Щодо участі у вихованні дітей, то у нього дійсно є певні труднощі у спілкуванні з дітьми, оскільки позивач чинить перешкоди у такому спілкуванні, у зв`яжу із чим ним готуються відповідні позови до суду. Вважає голослівними твердження позивача про те, що він має хороший дохід. Просить також взяти до уваги, що на даний час існують обмеження пов`язані із вірусом ковід, що потягнуло за собою закриття закладів харчування або обмеження їх діяльності. Вказані події негативно вливають на можливість його працевлаштування чи додаткового заробітку. З огляду на викладене, відповідач просить відмовити в частині позову ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів, визначених договором про участь у вихованні та сплату аліментів на дитину від 07.03.2019 року, на утримання дитини ОСОБА_5 до розміру 2500 грн., починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, відмовити в частині позову ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 у розмірі 2500 гривень, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, зауваживши, що визнаю позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 у розмірі 1000 грн., починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити в частині позову про збільшення розміру аліментів, визначених договором про участь у вихованні та сплату аліментів на дитину від 07.03.2019 року на утримання дитини ОСОБА_5 до розміру 2500 гривень, а також відмовити в частині позову про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 у розмірі 2500 грн., зазначивши, що відповідач визнає позов у частині стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 у розмірі 1000 грн., посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників стороні, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 25.04.2015 року між сторонами було укладено шлюб, від якого у них народилася двоє дітей: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 04.11.2015 року), син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 15.08.2019 року).

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.10.2019 року (справа № 308/3907/19), шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

27.03.2019 року між сторонами було укладено про участь у вихованні та сплату аліментів на дитину від 27.03.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Єгер Н.Д. за реєстрованим № 452, відповідно до якого за попередньою домовленістю між собою вони дійшли згоди,,що батько ОСОБА_2 сплачує матері ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення донькою повноліття.

Діти сторін проживають з матір`ю, яке перебуває у декретній відпустці по догляду за донькою, що не оспорюється відповідачем.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XІІ) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Стаття 182 СК України передбачає обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За правилами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі регламентовано ст. 184 СК України.

Як вбачається з матеріалів справи та не оспорюється сторонами, їх спільна донька перебуває на утриманні позивача та потребує матеріального забезпечення.

За приписами ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено прожитковий мінімум дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень,

На момент укладення договору про участь у вихованні та сплату аліментів на дитину від 27.03.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Єгер Н.Д. за реєстрованим № 452, відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» у 2019 році було установлено прожитковий мінімум дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень.

Суд вважає, що з часу укладення договору про участь у вихованні та сплату аліментів на дитину від 27.03.2019 року, сталася значна зміна цін на основні життєво-необхідні товари та продукти, що є загальновідомою обставиною і не потребує доказування в силу положень ч. 3 ст. 82 ЦПК України.

При визначенні розміру аліментів у частині вимог про їх збільшення на спільну доньку сторін, суд враховує майновий стан позивача, яка веде догляд за двома малолітніми дітьми, у зв`язку з доглядом за меншою дитиною перебуває на даний час у декретній відпустці, вік дітей, майновий стан відповідача, який є особою молодого та працездатного віку, працює, відсутність у матеріалах справи відомостей про наявність у нього інших утриманців, а також вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст. 182 СК України.

Також судом береться до уваги та обставину, що з моменту укладення договору про участь у вихованні та сплату аліментів на дитину від 27.03.2019 року істотно зріс рівень споживчих цін та відповідно до цього та з урахуванням вікових особливостей дитини, зросли витрати на її утримання, що вплинуло на матеріальний стан позивача у сторону його погіршення.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у п. 23 постанови від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішення законної сили.

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року).

Відтак, беручи до уваги рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини та з урахуванням всіх обставин справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю і збільшити розмір аліментів, встановлений договором про участь у вихованні та сплату аліментів на дитину від 27.03.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Єгер Н.Д. за реєстрованим № 452, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_5 з 1500 грн. до 2200 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення нею повноліття.

При визначенні розміру аліментів на утримання спільного сина сторін суд враховує майновий стан позивача, яка веде догляд за малолітніми сином та донькою, вік дітей, матеріальне становище платника аліментів (відповідача), який є особою працездатного віку, працює, відсутність у матеріалах справи даних про наявність у нього аліментних зобов`язань та інших утриманців, часткове визнання ним позову, а також вимоги норми ч. 2 ст. 182 СК України.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, суд приходить до висновку, що в силу вимог ст. 180 СК України з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на їх спільну дитину - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2200 грн. щомісячно, і до досягнення ним повноліття.

Беручи до уваги, що згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень, така сума аліментів, на думку суду, повинна забезпечити дитину хоча б найнеобхіднішим.

Розмір аліментів, визначений судом, відповідатиме принципам розумності та справедливості. При цьому, суд зазначає, що сторони не позбавлені права в подальшому, відповідно до положень ст. 192 СК України, ставити питання про зміну розміру аліментів.

За приписами ст. ст. 13, 76, 80, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказів того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі по 2500 грн. щомісячно на кожну дитину дитину позивач суду не надала, а відтак, суд вважає, що у решті позовних вимог слід відмовити.

Таким чином, з огляду на вищенаведені обставини, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення частково.

При цьому, оскільки позов із вимогами про стягнення аліментів на сина пред`явлений 06.10.2020 року, то в силу вимог ч. 1 ст. 191 СК України аліменти слід стягувати із цієї дати, а на підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Розмір аліментів, визначений судом, відповідатиме принципам розумності та справедливості. При цьому, суд зазначає, що сторони не позбавлені права в подальшому, відповідно до положень ст. 192 СК України, ставити питання про зміну розміру аліментів.

Відповідно до положень ч. ч. 6, 7 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про збільшення розміру аліментів, то такий слід компенсувати за рахунок держави.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 13, 76, 81, 82, 89, 258, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 7, 180-184, 191, 192 СК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву - задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, визначений договором про участь у вихованні та сплату аліментів на дитину від 27.03.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Єгер Н.Д. за реєстрованим № 452, що стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1500 (однієї тисячі п`ятсот) гривень до 2200 (двох тисяч двісті) гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення нею повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2200 (дві тисячі двісті) гривень щомісячно, починаючи з 06.10.2020 року і до досягнення ним повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць у частині стягнення аліментів на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , НОМЕР_4 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Повний текст рішення складено 05 липня 2021 року.

Головуюча А.І. Сарай