Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2021 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Кузнецова Д. В. , за участю секретаря судового засідання Скудар С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, в обґрунтування якого вказала, що 30 квітня 2014 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем в Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №86. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказала, що у теперішній час шлюб з відповідачем розірвано 20.09.2016 року на підставі рішення Приморського районного суду м.Маріуполя, яке набрало законної сили 01.10.2016 року, при цьому дитина проживає разом із нею, позивачка повністю забезпечує дитину. Разом з цим, ОСОБА_2 з січня 2021 року у добровільному порядку сина не утримує, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, наполягала на задоволенні позовних вимог.

Представник позивача - Пікалова С.М., яка діє на підставі довіреності №631 від 09.09.2020 року, у судове засідання не з`явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх його доходів (заробітку), щомісячно. Однак, відповідач у відзиві зазначив, що розмір аліментів, який підлягає стягненню з нього на утримання дитини має становити 2500 грн. щомісячно. ОСОБА_2 також вказав, що він офіційно не працює та має нерегулярний дохід, одночасно звернув увагу суду на те, що він за домовленістю з позивачкою весь час, після припинення шлюбу з 20.09.2016 року до дати її звернення до суду з позовом про стягнення аліментів, щомісячно сплачував добровільно аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі, заявив про свою згоду і в подальшому сплачувати аліменти позивачці ОСОБА_1 на утримання дитини - сина ОСОБА_3 , в розмірі 2500 грн., щомісяця, до досягнення дитиною 18 річного віку. Просив винести рішення з урахуванням його правової позиції у спорі відповідно до чинного законодавства України.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача - ОСОБА_4 , яка діє на підставі довіреності від 29.04.2021 року, в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Представник відповідача - адвокат Кривич О.В., який діє на підставі договору на надання правової допомоги у суді першої інстанції від 19.05.2021 року в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій підтримав у повному обсязі заперечення та відзив ОСОБА_1 , та просив ухвалити рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, а саме: 2500,00 грн., щомісячно, з 19.02.2021 року і до повноліття дитини.

Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, дослідивши докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках.

Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Судом встановлено, що 30 квітня 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №86, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 30.04.2014 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « ОСОБА_1 ».

Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 26 вересня 2014 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, сторони є батьками неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 20.09.2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірваний. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки змінено на дошлюбне - « ОСОБА_1 ».

Згідно інформації про реєстрацію місця проживання матері/батька/опікуна (піклувальника) з дитиною (дітьми), виданої Управлінням з оформлення паспортних документів та реєстрації місця проживання Департаменту адміністративних послуг маріупольської міської ради №04-13.07-0137 від 05.02.2021 року, дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований разом із матір`ю ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, факт проживання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із позивачем ОСОБА_1 підтверджується довідкою про склад сім`ї КСН «Азов`є» від 11.02.2021 року.

Відповідно до копій квитанцій, наданих відповідачем ОСОБА_2 , про перерахунок коштів на рахунок ОСОБА_1 на період його перебування та роботи за контрактом у Польщі, останнім перераховувались кошти за період з 16.09.2020 року 12.11.2020 року.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 1 статті 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 18 Конвенції про захист прав дитини передбачено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 2189 гривень, з 1 липня - 2294 гривні, з 1 грудня - 2393 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень;

Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону утримувати дитину до досягнення нею повноліття зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина.

Відповідачем не надано суду жодних відомостей про наявність у нього утриманців або інших відомостей, які перешкоджають виплаті аліментів та будь-яких доказів, які б свідчили про те, що його матеріальний стан не дає йому змоги приймати участь в матеріальному утриманні сина до досягнення ним повноліття. Доводи відповідача про відсутність у нього постійного, регулярного доходу не спростовує його обов`язок та спроможність сплачувати аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття.

Суд також враховує, що відповідач в добровільному порядку неодноразово перераховував кошти позивачці на утримання сина, про що свідчать копії квитанцій.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, приймаючи до уваги те, що батьки в рівних частках зобов`язані утримувати дитину, з урахуванням того, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог, з урахуванням відзиву відповідача, слід дійти висновку, що належним та справедливим розміром аліментів на дитину є 1/4 частина доходу відповідача, яка відповідатиме інтересам дитини, буде необхідним та достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку, і водночас таким, що не порушить права та інтереси відповідача.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 908 грн. від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст.180, 181, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України, ст.12, 81, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 273, 430 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з 19.02.2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір у розмірі 908,00 грн. на користь держави.

Допустити негайне виконання рішення у справі в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 01 липня 2021 року.

Суддя: Д. В. Кузнецов