Провадження № 2/537/25/2021
Справа № 537/5052/19
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.02.2021 в м. Кременчуці Полтавської області Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Фадєєвої С.О., за участі секретаря судових засідань Посмітної О.М., за участю представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Коломійця Є.Є., представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Нестеренко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача ОСОБА_2 аліменти на його утримання у розмірі 1/5 частки від усіх видів доходів.

На обґрунтування позову зазначив, що він є пенсіонером, інвалідом першої групи, эдиним його доходом є пенсія, яка станом на 01.01.2019 складала 3200 грн. Пенсія, яку він отримує, не забезпечує йому необхідного мінімуму коштів для життя, оскільки більшу частину він віддає на сплату комунальних послуг. Сума, яка залишається є меншою, ніж мінімальний прожитковий мінімум, і її ледве вистачає на харчування. Побутовими предметами першої необхідності забезпечити він себе не може, вимушений позичати гроші, щоб дожити до наступної пенсії. Окрім того вказав, що він є хворою людиною та потребує постійного лікування, що потребує також чимало коштів. За таких складних життєвих обставин, знаходячи на межі бідності та не отримавши він сина ніякої підтримки на прохання про надання допомоги, він вимушений був звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів з свого повнолітнього сина ОСОБА_2 , який є працездатним та може надавати йому, позивачу, матеріальну допомогу. З урахуванням викладеного просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву, де він вказав, що він дійсно є сином позивача. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його, відповідача, мати, ОСОБА_3 . Після смерті матері у нього з батьком були нормальні відносини, він приходив до нього у гості, надавав йому матеріальну допомогу, купував ліки, допомагав по господарству. Вказав, що після одруження батька з ОСОБА_4 відносини у них погіршилися, його перестали пускати до квартири, змінили замки на вхідних дверях. Зазначив, що після смерті матері він вирішив оформити свої спадкові права на спадкове майно матері, однак не може цього зробити у зв`язку з тим, що всі правовстановлюючі документи перебувають у батька і доступу до документів він не має. Вважає, що позов викликаний не матеріальним становищем батька, а його, відповідача, неприязними відносинами із дружиною батька. Йому, ОСОБА_2 , відомо, що батько матеріально забезпечений, він отримує субсидію на комунальні послуги, пенсію, премії та допомогу від ПАТ «Крюківський вагонобудівний завод». Крім того, дружина батька, ОСОБА_4 , отримує заробітну плату та пенсію. Звернув увагу на те, що позивачем не надано жодного документу на підтвердження його доходу, не подано відомості щодо отримання субсидії на комунальні послуги, не додано доказів на підтвердження свого сімейного стану, а також матеріального забезпечення дружини. Що стосується стану здоров`я батька, то він погоджується з тим, що у батька є проблеми зі здоров`ям, проте до позову додані квитанції за придбання ліків та інших товарів за 2016-2017 роки, тобто за той період, коли вони з батьком спілкувалися і він, ОСОБА_2 , матеріально допомагав батькові. Вказав, що батько дійсно є інвалідом І групи і йому відомо, що дана категорія забезпечується безкоштовними ліками по програмі «Доступні ліки», крім того, батько має право на отримання державного безкоштовного постійного догляду. Зазначив, що він має на утриманні неповнолітню дочку, ОСОБА_5 , яка постійно хворіє та має вади здоров`я. Його дружина працює, однак отримує незначну заробітну плату. Окрім того, вони допомагають батькам дружини, які є інвалідами І та ІІ групи та отримують незначну пенсію. З урахуванням викладеного просив відмовити в задоволенні позову.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Коломієць Є.Є. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що на теперішній час витрати позивача на ліки, комунальні послуги, харчування не змінилися. Позивач проживає в квартирі, як належить по Ѕ частці йому та синові, ОСОБА_2 , сплачує за комунальні послуги приблизно по 2000 грн. щомісяця, проте син за комунальні послуги не сплачує. Вказав, що йому невідомо, чи зареєстровано шлюб його підзахисного, наразі позивач майже не рухається і потребує стороннього догляду та матеріальної допомоги. З урахуванням викладеного просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Нестеренко А.В. в судовому засіданні позов не визнала з підстав та мотивів, викладених у відзиві на позов. Додатково суду пояснила, що відносини між відповідачем та позивачем зіпсувалися тоді, коли позивач почав проживати у цивільному шлюбі після смерті дружини з іншою жінкою. До цього часу відповідач надав допомогу позивачеві. Просила звернути увагу на те, що позивачем та його представником не надано суду доказів про доходи чи то дружини, чи то співмешканки позивача, не доведено розміру витрат. Вказала на те, що наразі дохід ОСОБА_2 становить близько 6000 грн. на місць, у нього є дві доньки, одна з яких повнолітня, інша - неповнолітня, є онук. Він повністю утримує неповнолітню доньку та надає матеріальну допомогу старшій доньці та онуку. Окрім того, він разом з дружиною надає допомогу батькам дружини. З урахуванням викладеного, просила відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України також передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.ч.5-7ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонам та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущення. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

В силу ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом при відкритті провадження у справі роз`яснювався сторонам обов`язок подати всі наявні у них докази та обов`язок довести обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є сином позивача ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі.

При цьому обов`язок повнолітніх дітей утримувати непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги, не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу, хоча вказані чинники слід враховувати при визначенні розміру аліментів.

В силу ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Пункт 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" містить роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обовязків щодо них.

Представником відповідача в судовому засіданні та відповідачем у відзиві не вказувалося, що ОСОБА_1 ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо ОСОБА_2 .

Як встановлено судом та не заперечується сторонами інших дітей, крім відповідача, ОСОБА_1 не має.

Судом сторонам у ухвалі про відкриття провадження у справі, представникам у судовому засіданні, роз`яснювався обов`язок доведення обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, наслідки неподання доказів, як і право клопотати про витребування доказів судом, в тому числі щодо сімейного та матеріального стану сторін. Представником позивача в судовому засіданні заявлялося клопотання про оголошення перерви для надання доказів на підтвердження сімейного стану позивача та на підтвердження матеріального стану і витрат на лікування, проте в подальшому він до судового засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Сторона відповідача клопотань про витребування доказів не заявляла, проте не заперечувала факту отримання пенсії по інвалідності позивачем.

Посилання відповідача на наявність у власності позивача транспортного засобу, яким користується третя особа, не підтверджено доказами. Довідкою від 30.01.2020 Благодійного фонду «Крюківвагон» повідомлено, що ОСОБА_1 щорічно з 2015 по 2019 отримував благодійну допомогу разового характеру в сумах від 150 грн. до 650 грн. Відповідачем не спростовано, що іншого нерухомого майна, крім того, де проживає ОСОБА_1 , позивач у власності не має.

Суду не надано документального підтвердження того, що позивач перебуває у шлюбі, проте представником позивача не заперечувався факт спільного проживання позивача із жінкою, статус якої йому невідомо, розмір доходів - також.

Судом крім цього береться до уваги, що сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання, стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.

Позивач ОСОБА_1 є інвалідом першої групи з 17.10.2017, що підтверджується копією довідки МСЕК серії АВ № 0495566, згідно відмітки в довідці потребує постійного стороннього догляду. Згідно тверджень представника позивача ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності, що не заперечується відповідачем. Стан здоров`я ОСОБА_1 не є задовільним, він не може пересуватися за межі квартири, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого №7302 неврологічного відділення Кременчуцької міської лікарні ім. О.Л.Богаєвського, іншими довідками за 2016 - 2018 роки. Позивачем у підтвердження витрат на комунальні послуги надано квитанції про їх сплату за період з січня по березень 2019 року та з червня по вересень 2019 року, копії квитанцій про купівлю ліків.

Тобто, ОСОБА_1 в правовому розумінні є непрацездатним, інвалідом 1 групи,отримує незначну за розміром пенсію, інших постійних джерел існування не має, що не спростовано відповідачем. Отримання щомісячно позивачем доходу у вигляді пенсії у розмірі прожиткового мінімуму, який має забезпечувати мінімальні фізіологічні та соціальні потреби особи, за відсутності доказів про наявність у нього інших доходів, соціальних пільг, тощо є достатньою обставиною, що свідчить про потребу у матеріальній допомозі. Наведене свідчить, що позивач потребує утримання від свого сина.

Відповідач ОСОБА_2 працює, одружений, має на утриманні неповнолітню доньку, працює, оклад становить 6500 грн., що визнається представником відповідача.

При постановленні рішення по справі суд врахував висновки про застосування норм права, викладені у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі N 212/1055/18-ц, провадження N 61-2386сво19.

Судом не беруться до уваги як належні доводи відповідача щодо необхідності утримання батьків дружини, оскільки це не позбавляє його від обов`язку утримувати непрацездатного батька, який потребує матеріальної допомоги.

На підставі викладеного суд вважає за доцільне стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на його утримання у розмірі 1/10 частини з усіх видів заробітку ОСОБА_2 .

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", суд стягує судовий збір з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 76, 81, 89, 258, 259, 263, 265, 268, 273,430 ЦПК України, ст.ст. 202-205 Сімейного Кодексу України, суд,

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на його утримання в розмірі 1/10 частини з усіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно, починаючи з 29.11.2019 довічно.

Стяг нути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 908 грн.

Рішення про стягнення аліментів в частині виплати за один місяць підлягає до негайного виконання.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.О. Фадєєва

Повний текст рішення складено 01 березня 2021 року