Справа № 182/6813/20
Провадження № 2-о/0182/18/2021
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05.07.2021 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Нікополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту реєстрації шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт реєстрації шлюбу 08 липня 1977 року між нею та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що був зареєстрований у Ленінаканському відділі РАЦС м.Ленінакан Вірменії.

Свої вимоги мотивує тим, що 08 липня 1977 року між нею та ОСОБА_2 в м.Ленінакані (Вірменія) було укладено шлюб. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Нікополі ОСОБА_2 помер. Її чоловік був ветераном військової служби, а тому після його смерті їй було надано статус вдови ветерана військової служби, що підтверджується довідкою Управління праці та соціального населення Нікопольської міської ради Дніпропетровської області № 936 від 18 листопада 2010 року. З цього приводу їй також були надані пільги на користування житлом та сплату комунальних послуг. Відповідно до ст.30 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні. Непрацездатними членами сім`ї вважаються: батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", або є особами з інвалідністю. Вона має 3 групу інвалідності за загальним захворюванням по зору, що підтверджується пенсійним посвідченням, а тому за законом є непрацездатним членом сім`ї померлого військовослужбовця. Вона як вдова ветерана військової служби звернулася до Нікопольського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області з приводу призначення їй пенсії через втрату годувальника, згідно ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Однак, їй було відмовлено у призначенні пенсії з причини відсутності оригіналу свідоцтва про укладення шлюбу між нею та ОСОБА_2 . У зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду та встановити вищевказаний юридичний факт.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за своєї відсутності, на задоволені заяви наполягала та просила суд її задовольнити (а.с.22).

Представник Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, від нього на електронну адресу суду надійшло клопотання, в якому він просить суд розгляд справи проводити за його відсутності та при задоволенні заяви поклався на розсуд суду (а.с.23-24).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Згідно п.4 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Бєлець, Німеччина, про що свідчить свідоцтво про народження, серії НОМЕР_1 від 10 листопада 1954 року (а.с.6). 08 липня 1977 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в м.Ленінакан (Вірменія) було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 (а.с.10). ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, про що свідчить актовий запис № 2088, складений 10 грудня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Нікопольської міської ради Дніпропетровської області (а.с.12). Відповідно до довідки № 996, виданої 18 листопада 2000 року Управлінням праці та соціального захисту населення, ОСОБА_1 перебуває на обліку у відділі персоніфікації обліку осіб та розрахунків по пільгам управління праці та соціального захисту населення і користується пільгами як вдова ветерана військової служби (а.с.8). Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 має 3 групу інвалідності за загальним захворюванням по зору, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_3 , а тому за законом є непрацездатним членом сім`ї померлого військовослужбовця, що, в даному випадку, відповідає вимогам ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Однак, Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області у призначенні пенсії через втрату годувальника заявниці відмовило у зв`язку з відсутністю оригіналу свідоцтва про реєстрацію шлюбу.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо, згідно з законом, такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

2) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право;

3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення;

4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Положеннями ст.ст.80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує, відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На переконання суду, факт реєстрації шлюбу між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого в м.Ленінакані (Вірменія) 08 липня 1977 року за актовий записом № 787, беззаперечно підтверджується наступними доказами, дослідженими судом в ході розгляду справи, а саме: свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 10 листопада 1954 року; паспортом громадянки України, серії НОМЕР_4 ; довідкою № 996 від 18 листопада 2000 року; довідкою № 7/268/15 від 21 жовтня 2020 року.

Згідно п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Юридичний факт, про вставлення якого просить заявниця, має для неї значення, оскільки надає правові підстави для реалізації права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. ОСОБА_1 не має іншої можливості довести юридичний факт, який став підставою для звернення до суду з даною заявою.

Таким чином, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту реєстрації шлюбу є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.10, 12, 27, 77-81, 247, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту реєстрації шлюбу - задовольнити.

Встановити факт реєстрації шлюбу 08 липня 1977 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований у Ленінаканському відділі РАЦС м.Ленінакан, Вірменія.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал