провадження № 2/389/290/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

В складі : головуючого судді - Українського В.В.

за участю секретаря судового засідання - Тумановій С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Знам`янка Кіровоградської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що відповідно до укладеного договору без номеру від 30.06.2009, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі 2000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання виконав, а саме надав позичальнику кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач у порушення зазначених норм закону та умов договору, зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач, станом на 30.09.2019 має заборгованість - 40175,90 грн., яка складається з наступного: 1993,44 грн. - заборгованість за кредитом; 31528,38 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 4264,75 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи - 500,00 грн. (фіксована частина) та 1889,33 грн. (процентна складова).

Представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, раніше надав заяву, відповідно до якої просить проводити розгляд справи без участі представника, підтримав вимоги позову та просить його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача надавав клопотання, в якому просив застосувати строки позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог через пропуск загального трирічного строку позовної давності. Строк дії платіжної картки, виданої позивачеві 30.06.2009, вказаний до 06/15. Строк позовної давності не переривався, останній рух коштів за рахунком здійснений 28.11.2009, після цього ним не проводилися будь-які операції з карткою, ані зняття коштів, ані погашення кредитної заборгованості. Переказ коштів між рахунками 28.08.2018 здійснений не ним, а невідомими особами.

Із матеріалів, доданих до позовної заяви, вбачається, що між сторонами укладений кредитний договір без номеру від 20.09.2006 у формі заяви за зразком, зробленим банком. Відповідно до Договору позивачем, нібито, отримано кредитну картку «Універсальна» з кредитним лімітом 2500,00 грн. та терміном дії 3 роки. Вказала, що посилання відповідача на те що договір є дійсним на підставі його пункту 9.12 є необґрунтованим, оскільки кредитної картки відповідач не отримував та не знав про існування діючого договору і самої картки, а Умови та правила надання банківських послуг не містять його підпису. Також, зазначила що з листопада 2009 року по травень 2015 року картрахунок був неактивний, а відповідно повинен був закритися банком відповідно до пунктів 9.3, 9.6 Договору, а заборгованість стягнуто відповідно до вимог чинного законодавства у встановлений строк. Банком жодного разу не повідомлялося боржника про наявну заборгованість та необхідність її погашення.

З позовом до суду банк звернувся 26.11.2018, тобто з пропуском строку позовної давності, поважності причин пропуску не наведено. Поза межами позовної давності вимоги задовольнятися не можуть і сплив цього строку є підставою для відмови у позові.

Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, встановив наступне.

Між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем 30.06.2009 укладено кредитний договір шляхом підписання позичальником анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. У даній анкеті-заяві вказано, що ця заява разом з пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становлять між позичальником та банком договір про надання банківських послуг. Також вказано, що позичальник ознайомився і згоден з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які було надано для ознайомлення в письмовому вигляді. Умови та правила надання банківських послуг розміщено на офіційному сайті банку. Позичальник зобов`язався виконувати вимоги умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті банку.

На підставі вказаного договору відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором від 30.06.2009 у зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору банк станом на 30.09.2019 нарахував заборгованість у розмірі - 40175,90 грн., яка складається з наступного: 1993,44 грн. - заборгованість за тілом кредита; 31528,38 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 4264,75 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи 500,00 грн. (фіксована частина) та 1889,33 грн. (процентна складова).

Відповідно до ст.ст.526-530, 610-612, 623, 625 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору, вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, у встановлений строк (термін). Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно з п. 21 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Договір складається з підписаної відповідачем заяви, «Умов та правил надання банківських послуг», «Правил користування платіжною карткою» та «Тарифів Банку» що підтверджується підписом відповідача у заяві.

Відповідач ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг та іншими умовами отриманого кредиту, про що свідчить його підпис в довідці про умови кредитування із використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 30.10.2009.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.

За приписами ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Як визначено ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору банк станом на 30.09.2019 нарахував заборгованість у розмірі - 40175,90 грн., яка складається з наступного: 1993,44 грн. - заборгованість за тілом кредита; 31528,38 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 4264,75 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи 500,00 грн. (фіксована частина) та 1889,33 грн. (процентна складова).

Відповідно до заяви ОСОБА_1 про надання кредитних коштів від 30.10.2009, останньому видана кредитна картка «Універсальна» з терміном дії картки по червень 2015 року, тобто до 30 червня 2015 року. Інші кредитні картки відповідно до укладеного договору відповідачу не надавалися та банком не випускалися, тому суд вважає, що ані Банк, ані позичальник не мали права здійснювати операції з карткою після 30 червня 2015 року, строк дії якої закінчився.

Відповідно до виписки з картрахунку НОМЕР_1 , наданої банком, встановлено рух грошових коштів з 03 листопада 2009 року по 28 листопада 2009 (проводилися зняття коштів та їх погашення). Весь інший період до 01 листопада 2019 року проводилося нарахування банком коштів за користування кредитним лімітом, за прострочений кредит, за комісії та штрафи. Станом на 01 листопада 2019 року залишок заборгованості на картці складав 37786,57 грн.

Також, відповідно до виписки вбачається погашення кредитних коштів за рахунком 13.12.2018 в розмірі 420,88 грн. з рахунку НОМЕР_2 . Банком надано виписку по рахунку № НОМЕР_2 з 01.01.2000 по 22.12.2020 з якого на погашення заборгованості виплачено 420,88 грн., пеня приват 48 сплачено 579,12 грн., а всього переказ на карку приватбанку становить 1000 грн., платником вказаний ОСОБА_1 . Однак жодних відомостей про належність рахунку № НОМЕР_2 ОСОБА_1 та дозвіл на списання коштів з його рахунку банк не надав, тому суд не може прийняти до уваги як належний та допустимий доказ погашення боргу 13.12.2018 в розмірі 420,88 грн. саме позичальником. Крім того, відповідно до п.5 анкети від 30.10.2009 погашення заборгованості за кредитним лімітом може проводитися шляхом внесення коштів на карту клієнтом або шляхом списання банком коштів з карти, рахунок якої не вказаний. Тому, суд приходить до висновку, що боржник не давав дозволу на списання банком коштів з інших його рахунків в рахунок погашення заборгованості за договором від 30.10.2009.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України ).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Згідно зі ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила ( ч.1 ст.261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Разом з тим, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 зроблено правовий висновок про те, що перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу» (п. 59 Постанови).

Анкета-заява позичальника від 30.10.2009 та довідка про умови кредитування не містять встановленого графіку погашення кредиту, а також не встановлено кінцевого терміну погашення кредиту.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості встановлено, що останнє зняття коштів за спірним договором в межах строку дії виданої кредитної картки позивач здійснив 28.11.2009, а платіж здійснений 28.08.2018 банком шляхом перерахунку суми з іншого карткового рахунку, тобто без участі боржника та його відома, тому строк позовної давності обчислюється з моменту закінчення дії отриманої відповідачем картки «Універсальна», а саме 31 липня 2018 року, тоді як позов до суду поданий 10 грудня 2019 року.

За таких обставин та з врахуванням наведених норм матеріального права суд вважає застосувати строк позовної давності, про що і було заявлено представником відповідача у справі, та відмовити позивачеві в задоволенні вимог.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.223, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовної заяви Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту - відмовити у повному обсязі.

Судові витрати залишити по фактично понесеним.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду в тридцятиденний строк з дня його проголошення.Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області Український В.В.