Справа №521/9424/21
Провадження №2-з/521/155/21
УХВАЛА

про забезпечення позову

01 липня 2021 року суддя Малиновського районного суду м. Одеси, розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Малиновського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за вищезазначеним позовом.

Заявник просить накласти арешт на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Посилаючись на те, що нерухоме майно може в подальшому бути відчужено на користь будь якої іншої особи, що може значно утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову, вважає, що вона підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглядаючи заяву, суд, з врахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження вимог, пересвідчився, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а також встановив відповідність та співрозмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, з пред`явленими позовними вимогами.

Суд враховує висновки Касаційного цивільного суду, викладені, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 (провадження № 14-729цс19), в якій вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись даними нормами, та виходячи з позовної заяви, предметом спору між сторонами є грошова сума у розмірі 15 000 доларів США, яка фактично була сплачена за 1/5 частину квартири, тому достатнім заходом забезпечення позову є накладення арешту саме на 1/5 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 . На думку суду, зазначені заходи забезпечення позову відповідають та співрозмірні заявленим позивачем вимогам, безпосередньо пов`язані з предметом спору, та є необхідними і достатніми для забезпечення виконання можливого судового рішення.

Вжиті заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до прийняття відповідного рішення суду.

Керуючись статтями 149-153, 157 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на 1/5 частину квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Копію ухвали про забезпечення позову одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом 15 днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя