Справа № 2-н-461/07
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2021 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Захарчук С. С. ,

за участю секретаря - Сірант Т. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві скаргу публічного акціонерного товариства «Родовід банк» на дії державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Ткачова Андрія Віталійовича, заінтересована особа - ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «Родовід банк» звернулося до суду зі скаргою на дії державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Ткачова А.В.

Заявник зазначав, що 18.07.07 Подільським районним судом м. Києва видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 12 182 грн.

16.01.17 ПАТ «Родовід банк» отримано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 19.12.16 у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення.

Посилаючись на те, що державним виконавцем не було здійснено жодних реальних дій для виконання рішення суду, заявник просив визнати дії державного виконавця при винесенні постанови про повернення виконавчого документа незаконними, скасувати постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа.

У судове засідання представник ПАТ «Родовід банк», боржник та державний виконавець у судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд ухвалив розглядати скаргу за відсутності стягувача, боржника, державного виконавця, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Суд, вивчивши скаргу, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення скарги, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 18.07.07 суддею Подільського районного суду м. Києва видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 18.04.06 № 2006-000900ФО038С-Ск у розмірі 12 107 грн. 33 коп., а також 75 грн. 54 коп. судових витрат (а.с. 6).

19.12.16 державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Ткачовим А.В. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 13).

Зі змісту постанови вбачається те, що в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем встановлено, що у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення та всі дії державного виконавця щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

У п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України передбачено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції діючій на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон) виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Обов`язки і права виконавців, обов`язковість вимог виконавців визначені ст. 18 Закону.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Оскільки державним виконавцем не були подані докази, які б вказували на те, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, та державний виконавець здійснив всі необхідні заходи щодо розшуку такого майна, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», суд дійшов висновку про обґрунтованість скарги ПАТ «Родовід банк».

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Керуючись ст. ст. 129, 129-1 Конституції України, ст. ст. 18, 37 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 258-261, 268, 450-451 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу публічного акціонерного товариства «Родовід банк» на дії державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Ткачова Андрія Віталійовича, заінтересована особа - ОСОБА_1 , - задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Ткачова Андрія Віталійовича при винесенні постанови від 19.12.16 ВП № 14921008 - неправомірними.

Скасувати постанову державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Ткачова Андрія Віталійовича від 19.12.16 ВП № 14921008.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 261 ЦПК України.

СуддяС. С. Захарчук