Справа №242/4251/20
Провадження №2/242/346/21
25 лютого 2021 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Капітонова В.І., секретар судового засідання Нарижна О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ворошиловської районної в місті Донецьку ради про визнання права власності в порядку спадкування,
Позивачка, в інтересах якої діє ОСОБА_2 , 12.10.2020 року звернулася до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , після смерті якої залишилося спадкове майно у виді квартири АДРЕСА_1 . Позивачка є єдиним спадкоємцем після смерті матері, яка своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак отримала відмову через відсутність необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину. Просить суд визнати за нею право власності на спадщину за законом, що залишилася після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 .
Позивачка та її представник належним чином повідомлені про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з`явилися. Надали суду заяву, в якій просили задовольнити позов та розглянути справу без їх участі. Не заперечували проти ухвалення заочного рішення.
Представник відповідача Ворошиловської районної в місті Донецьку ради належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з`явився. Про причини неявки суд не повідомив.
Згідно із ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом.
Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 26.10.2020 року позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 03.11.2020 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 04.12.2020 року зобов`язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу надати інформацію чи заводилася спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; якщо заводилася спадкова справа, то хто звертався із заявою про прийняття спадщини, та чи видавалися свідоцтва про право на спадщину за законом, або за заповітом, а також зобов`язано надати суду завірені копії матеріалів справи.
Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 08.02.2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що ОСОБА_3 на праві власності належала квартира АДРЕСА_1 , що підтверджує копія договору купівлі-продажу ВКТ №392440, посвідченого 23.09.2008 року приватним нотаріусом Донецького нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №9404, та копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №20397572, виданого 29.09.2008 року Комунальним підприємством БТІ м.Донецька.
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , видана Голосіївським районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №202.
ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3 , що підтверджує копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , видана повторно 09.08.1999 року Ленінським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Донецька, та копія свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , видана Ворошиловським районним відділом реєстрації актів громадянського стану м.Донецька 21.03.1996 року.
Отже, звертаючись до суду із даним позовом позивач просив визнати право власності в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на квартиру АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.
Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті , той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до положень частини першої та п`ятої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно із ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право.
ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом першої черги, звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу своєчасно, але їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, яка залишилася після смерті матері через відсутність необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, про що видано постанову від 23 вересня 2020 року, що вбачається з матеріалів спадкової справи №8/2018 заведеної приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно положень статті 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.
Згідно із ст. 49. Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: зокрема, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.
Як передбачено п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.
Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.
Право власності відповідно до ст.328 ЦК України набувається на підставах, що не заборонені законом.
Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлено, що ОСОБА_3 на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_1 , що підтверджує копія договору купівлі-продажу ВКТ №392440, посвідченого 23.09.2008 року приватним нотаріусом Донецького нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №9404, та копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №20397572, виданого 29.09.2008 року Комунальним підприємством БТІ м.Донецька.
Після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на квартиру перейшло в порядку спадкування за законом спадкоємцю ОСОБА_1 , яка у встановленому порядку заявила про намір прийняти спадкове майно, однак у встановленому порядку не отримала свідоцтво про право власності на спадкове майно. У той же час обставин, які б вказували, що спадкодавець ОСОБА_3 за життя набула або володіла нерухомим майном, що входить до спадкової маси, неправомірно, або на вказане майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи судом не встановлено.
Згідно з статтею 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно.
Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права.
Відповідно до частини третьої ст.89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Статтею 16 цього ж Кодексу визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 76,77,78,258,259,265, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Ворошиловської районної в місті Донецьку ради про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 59,5 кв.м., в порядку спадкування за законом, що залишилося після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після її функціонування, безпосередньо до Донецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя В.І.Капітонов