Справа № 132/2287/20
Провадження № 22-ц/801/496/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сєлін Є. В.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 рокуСправа № 132/2287/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя-доповідач),

суддів Берегового О. Ю, Сала Т. Б.,

секретар судового засідання Куленко О. В.

учасники справи:

позивач (особа, яка подала апеляційну скаргу) ОСОБА_1 ,

відповідач Акціонерне товариство «Оператор газорозподільчої системи «Вінницягаз»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 12 грудня 2020 року, ухвалене у складі судді Сєліна Є. В. у м. Калинівка, дата складення повного судового рішення відповідає даті його ухвалення,-

в с т а н о в и в :

08 червня 2020 року ОСОБА_1 подав позовом до АТ «Оператор газорозподільчої системи «Вінницягаз» про захист прав споживача шляхом визнання незаконними дій.

Позов мотивований тим, що на думку позивача, що відповідач протиправно вимагає оплату за послуги з транспортування та розподіл природного газу, які не надає, проводить протиправно нарахування за ці послуги, не уклавши з ним відповідний договір, не ознайомивши з умовами надання цих послуг та його правами як споживача.Він є учасником бойових дій, має пільгу на сплату комунальних послуг, однак сплачує 100 відсотків вартості послуг за користування природним газом щомісяця відповідно до обсягу спожитого газу. Між ним та ТОВ «Вінницягаззбут» укладений письмовий договір щодо газопостачання, який не змінювався протягом 2018-2020 років ( рахунок № НОМЕР_1 від 06.07.2020 року, адреса АДРЕСА_1 .)

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області 14 грудня 2020 року позов залишено без задоволення.

Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_1 приєднався до вказаного Типового договору, оскільки щомісячно споживає природний газ та щомісячно сплачує рахунки за спожитий природний газ, із відповідною заявою до оператора ГРМ про припинення розподілу природного газу не звертався, а тому виставлення йому відповідного рахунку є правомірним.

Не погодившись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Калинівського районного суду Вінницької області 14 грудня 2020 року та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Основні доводи апеляційної скарги полягають у тому, що суд першої інстанції не звергнув уваги, що для оплати послуг з розподілу природного газу зі споживачем необхідно укладати письмовий договір, а він такого договору не укладав.

01 лютого 2020 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від АТ «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз», в якому відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, посилаючись на те, що приєднання до Типового договору відбувається шляхом: надання підписаної заяви приєднання та/або, сплати за послуги оператора ГРМ, та належності документального підтвердження споживання природного газу.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, просив її задовольнити. Представник АТ «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» Ліфанчук М. А. заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив рішення Калинівського районного суду Вінницької області 14 грудня 2020 року залишити без змін.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

По справі встановлено та не заперечується сторонами:

- ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджуєтьсяпосвідченням серії НОМЕР_2 , виданого 21.05.2015 року ( а. с. 4) та має право на пільги згідно довідки УПСЗН Калинівської РДА № 70 від 23.06.2015 року ( а. с. 15);

-позивач зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 6)

-На ім`я ОСОБА_1 в АТ «ОГС «Вінницягаз» відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , що підтверджується виставленими рахунками від 06.07.2020 року (а. с. 5) та витягом з особового рахунку позивача від 14.09. 2020 року (а. с. 40).

Між сторонами виник спір стосовно правомірності нарахувань за послуги з розподілу (доставки) природного газу.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України «Про захист прав споживачів», держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.

Як передбачено у статті 3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг, суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг.

Відповідно до вимог частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема, укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору (частина 1, пункт 1 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 40 ЗУ «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором.

Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 19 червня 2017 року № 811 про видачу ліцензії на розподіл природного АТ «Вінницягаз» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території Вінницької області (крім сіл Якушинці і Зарванці Вінницького району, смт Кирнасівка, сіл Одая, Нестерварка, Федьківка, Дранка, Тиманівка, Клебань, Копіївка, хутір Марково Тульчинського району, сіл Пилипи-Борівські, Калинка Томашпільського району, сіл Сокіл, Моївка, Борівка, хутір Грабовець Чернівецького району, села Махаринці Козятинського району, сіл Бухни, Морозівка Погребищенського району), а також території м. Гайворон Кіровоградської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації Акціонерного товариства «Оператор газорозподільчої системи «Вінницягаз».

Відповідно до ч. 2 ст. 205 ЦК України, укладання договору, шляхом вчинення виключно конкретних дій або мовчання можливе, якщо для певного договору не передбачена обов`язкова письмова форма або якщо таке укладення договору передбачено законом.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до п.1.3 Типового договору розподілу природного газу, договір розподілу природного газу є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634,641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною в додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Згідно п.4 ч.2 р.3 глави VI Кодексу ГРМ визначено, що укладення Договору розподілу природного газу між Оператором ГРМ та Споживачем не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Таким чином, для приєднання до умов договору розподілу та фактичного укладення договору споживачу необов`язково мати підписану заяву приєднання, а достатньо здійснити одну із передбачених законодавством дій, а саме:

-сплатити за послуги Оператора ГРМ;

-мати документально підтверджене споживання природного газу.

Суд першої інстанції вірно встановив, що на ім`я ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на, присвоєний ЕІС № 56ХМ01F71103737Z, позивач щомісячно споживає природний газ та по вказаному рахунку проводиться оплата послуг з розподілу природного газу, із заявою до оператора ГРМ про припинення розподілу природного газу ОСОБА_1 не звертався.

У відповідності до пункту 7. 1. Типового договору, пунктів 1,2,5-14 частини 1 статті 1, статті 4 Закону України «Про особливості доступу до інформації у сферах постачання електричної енергії, природного газу, теплопостачання, централізованого постачання гарячої води, централізованого питного водопостачання та водовідведення 15 жовтня 2019 року відповідач на офіційному сайті http://vn.104.ua розмістив інформацію про набуття внесених Постановою НКРЕКП № 2080 змін до умов Типового договору розподілу природного газу, а також завантажив чинну редакцію договору розподілу природного газу (а. с. 41), така інформація неодноразово розміщувалась в місцевих друкованих засобах масової інформації (а.с . 42-47).

За викладених обставин колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність договірних відносин між позивачем та відповідачем є вірним, адже АТ «Оператор газорозподільчої системи «Вінницягаз» надавав послуги з розподілу (доставки) природного газу до квартири позивача, а останній прийняв ці послуги, користуючись природнім газом (тобто прийняв оферту), а наявність двосторонньої підписаної угоди між надавачем та споживачем послуг законом не передбачена.

Стосовно посилання заявника, що він не отримав копію оскаржуваного рішення колегія суддів апеляційного суду звертає увагу, що рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 12 грудня 2020 року в Єдиному державному реєстрі судовий рішень оприлюднено 28 грудня 2020 року, тобто ОСОБА_1 не був позбавлений можливості ознайомитись з повним текстом судового рішення.

Відтак, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив судове рішення, яке відповідає вимогам закону.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін, як таке, що постановлене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 375, 382 384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 12 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Т. М. Шемета

Судді: О. Ю. Береговий

Т. Б. Сало

Повне судове рішення складено 25.02.2021 року