Справа № 185/979/21
Провадження № 2/185/1542/21
У Х В А Л А

01 березня 2021 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Головін В.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики -

В С Т А Н О В И В :

09 лютого 2021 року до суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Вказана позовна заява була передана судді Головіну В.О. канцелярією суду 11 лютого 2021 року, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями..

Ухвалою судді від 12 лютого 2021 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху шляхом подання до суду уточненої позовної заяви (її копії), із вказанням обставин на які суд вказує у цій ухвалі, виходячи з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить: 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювались; 8) зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; п. 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; п.10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, як визначено ч.5 ст.95 ЦПК України, учасник справи, який подає письмові докази в копіях, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу, а також підтвердити відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Додана до позовної заяви копія письмового доказу не містить такого засвідчення, також не зазначено про наявність у позивача або іншої особи оригіналу цього письмового доказу.

Також позивачем не в повному обсязі сплачено судовий збір, оскільки ним вказана ціна позову 1 700 000 грн. та до позовної заяви додано квитанцію про оплату судового збору у сумі 2102,00 грн.

Згідно ч.1 ст. 4 закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, у якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Тобто, розмір судового збору за подання даної позовної заяви становить 11350,00 грн. Таким чином, позивачу запропоновано надати суду документи, що підтверджують сплату судового збору за позовну майнову вимогу у сумі 9248 грн. 00 коп. на діючий з 04 січня 2021 року рахунок, або зазначити та надати докази звільнення від сплати судового збору.

На виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху, 23 лютого 2021 року від позивача засобами поштового зв`язку до суду надійшла уточнена позовна заява (її копія).

Оглядом даної заяви з додатками встановлено, що недоліки позовної заяви, визначені в ухвалі від 12 лютого 2021 року в зазначений судом строк були усунуті частково, а саме позивачем не виконано вимоги п. 7, п. 8, п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, надана не належним чином засвідчена копія письмового доказу (договору позики), також не зазначено про наявність у позивача або іншої особи оригіналу цього письмового доказу.

Крім того, позивачем до сплачено судовий збір у сумі 9248,00 грн. та не надано докази звільнення від сплати судового збору.

Суд зазначає, що доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання заявником певного процесуального алгоритму, що в даному випадку передбачений ЦПК України.

Оскільки процесуальним законом чітко встановлені вимоги до оформлення позовної заяви, судом в ухвалі про залишення позову без руху наголошено на необхідності усунення конкретних недоліків позовної заяви, а позивач, отримавши та ознайомившись із такою ухвалою, у наданий судом термін вказані недоліки в повному обсязі не усунув, тому позовну заяву суд вимушений вважати неподаною і повернути позивачеві, відповідно до вимог ст.. 185 ЦПК України.

Одночасно із цим суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі зазначеного та керуючись ст. 185 ЦПК України -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики вважати не поданою та повернути позивачу, роз`яснивши право повторного звернення із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання до Дніпровського апеляційного суду апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Cуддя: В. О. Головін