Провадження № 2/752/2473/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08 квітня 2021 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості, -

в с т а н о в и в:

у червні 2020 року ТОВ «Теплопостачсервіс» звернулось до суду із вказаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 :

- суму заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого опалення у розмірі 5 460,24 грн.;

- суму заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого постачання гарячої води у розмірі 6 291,31 грн.;

- суму інфляційних втрат на суму заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення у розмірі 1 027,54 грн.;

- суму інфляційних втрат на суму заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 302,43 грн.;

- суму 3-х відсотків річних на суму заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення у розмірі 529,74 грн.;

- суму 3-х відсотків річних на суму заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 230,56 грн. та суму судового збору у розмірі 2 102,00 грн.

В обґрунтування позову посилався на те, що ТОВ «Теплопостачсервіс» є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 , власником квартири НОМЕР_5 у якому є ОСОБА_1 .

Вказав, що ОСОБА_1 споживає послуги, але не в повному обсязі виконує зобов`язання по сплаті за них, у зв`язку з чим в останнього утворилась заборгованість за послуги з централізованого опалення з жовтня 2016 року по березень 2020 року в розмірі 5 460,24 грн., за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з жовтня 2016 року по березень 2020 року в розмірі 6 291,31 грн., яка ним добровільно не погашена, через що товариство змушене звернутись до суду з вимогою про її стягнення з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних.

Ухвалою від 15.06.2020 року відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без повідомлення сторін на 13.11.2020 року (а.с. 14-15).

Ухвалою від 13.11.2020 року розгляд справи відкладено на 08.04.2021 року (а.с. 120).

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позову, просив суд відмовити у його задоволенні, оскільки позивачем проведено невірні розрахунки заборгованості, остання перед товариством у нього відсутня. До того ж, вказав, що позивач відмовляється здійснити перерахунок за показаннями наявного у нього лічильника (а.с. 23-117).

Позивач правом на подачу відповіді на відзив з викладенням своїх пояснень, міркувань і аргументів щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотивів їх визнання або відхилення, не скористався. Так само, на власний розсуд позивач розпорядився й правами, наданим йому ст. ст. 43, 49 ЦПК України.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до абз. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник (ст. 19 вказаного Закону).

Положеннями ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено та не заперчено сторонами, зокрема, відповідачем, що ТОВ «Теплопостачсервіс» є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, надає зазначені послуги та нараховує плату за них, а також формує і надає споживачам рахунки на оплату комунальних послуг, згідно затверджених уповноваженими органами тарифів.

ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 06.08.2015 року, є власником квартири АДРЕСА_3 та споживачем послуг центрального опалення та гарячого водопостачання, виконавцем яких є ТОВ «Теплопостачсервіс».

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до ч. ч. 2-4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем.

Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Згідно з ч. 6 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Відносини між учасниками правовідносин в сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема, в частині надання послуг з центрального опалення врегульовано нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та положеннями Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630.

Відповідно до п. 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила) у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загально будинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку.

Відповідно до п. 18 Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Згідно із п. 21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання, з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалювальної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством.

Згідно із п. 30 Правил, споживач зобов`язаний: 1) оплачувати послуги в установлені договором строки; 2) забезпечувати доступ до мережі, арматури, квартирних засобів обліку, розподільчих систем представника виконавця за наявності в нього відповідного посвідчення: для ліквідації аварій - цілодобово; для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічного і профілактичного огляду, зняття контрольних показників квартирних засобів обліку - згідно з умовами договору; 3) дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; 4) забезпечувати цілісність квартирних засобів обліку та не втручатися в їх роботу; 5) у разі несвоєчасного внесення плати за послуги сплачувати пеню у встановлених законом та договором розмірі; 6) виконувати інші обов`язки відповідно до законодавства.

Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що 28.11.2019 року ТОВ «Теплопостачсервіс» та ОСОБА_1 уклали договір № М4/155 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_3 , у якому погодили всі істотні умови, в тому числі про предмет договору та про порядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги, зокрема: за предметом договору - виконавець зобов`язався надавати споживачу послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, в споживач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги у строки та на умовах, передбачених договором; за порядком оплати послуг - календарний місяць і щомісячну оплату сторони визначили, як розрахунковий період і систему оплати послуг, згідно яких платежі за отримані послуги споживач вносить не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Пунктом 4 вказаного договору не зазначені дані щодо встановлення у квартирі лічильників гарячої води і теплової енергії.

Також, з матеріалів справи вбачається, що 23.01.2014 року між ТОВ «Ліко-Холдинг» та ОСОБА_1 було укладено типовий договір № 4/155 про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, у п. 4 якого було визначено характеристики засобів обліку води та теплової енергії, зокрема, лічильник ГВП Novator зав. № 101939880, № пломби 2464914, лічильник ЦО - згідно загальнобудинкового обліку (а.с. 33-39).

Згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П-12-2019-018 від 12.02.2020 року, чинного до 12.02.2024 року, лічильник води крильчастий, Е-Т 1,5U DN15 зав. № 101939880, виробник: ТОВ «Гідротек», м. Київ, відповідає ДСТУ 3580 (а.с. 31).

Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці через міжповірочні інтервали, порядок встановлення яких визначається нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади у сфері метрології. Підприємства, організації та фізичні особи зобов`язані своєчасно (з урахуванням установлених міжповірочних інтервалів) подавати засоби вимірювальної техніки на повірку.

Частиною 3 ст. 28 зазначеного Закону встановлено, що порядок подання фізичними особами, що не є суб`єктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результатами вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов`язані з повіркою, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Відповідач, заперечуючи проти позову, вказав на невиконання позивачем свого обов`язку по повірці засобів обліку, проте, суд до уваги вказані твердження не приймає, оскільки вони не стосуються предмету позову.

Також, відповідач, заперечуючи проти позову, посилався на те, що позивачем здійснено неправильний розрахунок заборгованості, оскільки останній відмовляється здійснити перерахунок вартості наданих послуг з гарячого водопостачання за показниками лічильника зав. № 101939880, чим порушує його права.

Проте, доказів в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України на підтвердження своєї позиції з даного приводу відповідач не надав. Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач звертався до позивача з відповідними заявами про проведення перерахунку, у задоволенні яких позивачем було відмовлено. Також, матеріали справи не містять доказів звернення відповідача з приводу неналежного виконання чи ненадання послуг позивачем.

Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначав, що позивач не виконує своїх обов`язків відповідно до умов договору, не вірно обраховує їй плату за житлово-комунальні послуги й не враховує показання лічильників, котрими обладнана його квартира. Однак, жодного доказу в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України відповідач на підтвердження своєї позиції не надала, правами, наданими їй цивільним процесуальним законодавством щодо витребовування доказів, необхідних для обґрунтування своєї позиції, не скористалась, а тому вказані твердження відповідача судом до уваги не приймаються. Суду не надано доказів, що відповідач звертався до позивача щодо врегулювання питань, про які він зазначила у відзиві, обґрунтовуючи свою позицію.

Посилання відповідача на безпідставність обрахунку позивачем вартості наданих житлово-комунальних послуг на підставі загальнобудинкових засобів обліку також не приймаються до уваги з огляду на те, що матеріали справи не містять доказів, що за весь період існування спірних правовідносин між сторонами, відповідач звертався до позивача з претензіями коригування проведених нарахувань, оскільки він не погоджувалась із нарахованими сумами коштів за надання послуг, виходячи із фактичних обсягів споживання на підставі показань індивідуальних засобів обліку, та їх якістю, в порядку визначеному ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-IV, чи ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 09.11.2017 року № 2189-VIII, більш того, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем на підставі загальнобудинкових засобів обліку було проведено оплату без будь-яких зауважень до позивача.

Крім того, судом відхиляються доводи відповідача з приводу відсутності у нього заборгованості через її повну сплату. Наданий відповідачем власний розрахунок не спростовує доводів позивача.

Таким чином, на думку суду, відповідачем не надано суду належних доказів щодо спростування заявлених позивачем вимог. Тому, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими.

Звертаючись до суду, позивач посилався на дані довідки № 4-155Т від 20.05.2020 року про нарахування та сплати коштів за централізоване опалення та гаряче водопостачання за період з 01.10.2016 року по 20.04.2020 року, згідно якої заборгованість ОСОБА_1 за послуги з центрального опалення та гарячого водопостачання складає 11 751,55 грн. (а.с. 7).

Дослідивши наданий позивачем розрахунку, суд прийшов до висновку про те, що зазначений розрахунок зроблено вірно та у повній відповідності до інших наявних у справі доказів з урахуванням проведених відповідачем сплат, та стверджує порушення відповідачем обов`язків.

Вказане відповідачем в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України не спростовано, доказів про проведення оплат відповідно до індивідуальних засобів обліку не надано. Наданий відповідачем на спростування позиції позивача контррозрахунку заборгованості суд до уваги не приймає з огляду на положення ст. ст. 76-81 ЦПК України, останній суд розцінює як припущення, що не може бути покладено в основу судового рішення.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Тому, на думку суду, позов ТОВ «Теплопостачсервіс» в частині стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та суми заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого постачання гарячої води підлягає задоволенню, так як фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідач має заборгованість перед позивачем.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення суми інфляційних втрат на суму заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення у розмірі 1 027,54 грн.; суми інфляційних втрат на суму заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 302,43 грн.; суми 3-х відсотків річних на суму заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення у розмірі 529,74 грн.; суми 3-х відсотків річних на суму заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 230,56 грн. за період прострочення сплати грошових коштів за житлово-комунальні послуги є обґрунтованими і в цій частині позов також підлягає задоволенню в повному обсязі в межах заявлених позовних вимог, оскільки судом безспірно встановлено, що позивачем надаються житлово-комунальні послуги відповідачу, що останньою заперечено не було, як власнику квартири. Розрахунок 3% річних та інфляційних втрат відповідачем не спростований.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у сумі 2 102,00 грн.

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 509, 525, 526, 549, 550, 551, 611, 625 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 274-279, 352, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості -задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» суму заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого опалення у розмірі 5 460,24 грн. (п`ять тисяч чотириста шістдесят гривень 24 копійки); суму заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого постачання гарячої води у розмірі 6 291,31 грн. (шість тисяч двісті дев`яносто одна гривня 31 копійка); суму інфляційних втрат на суму заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення у розмірі 1 027,54 грн. (одна тисяча двадцять сім гривень 54 копійки); суму інфляційних втрат на суму заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 302,43 грн. (триста дві гривні 43 копійки); суму 3-х відсотків річних на суму заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення у розмірі 529,74 грн. (п`ятсот двадцять дев`ять гривень 74 копійки); суму 3-х відсотків річних на суму заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 230,56 грн. (двісті тридцять гривень 56 копійок), а всього - 13 841,83 грн. (тринадцять тисяч вісімсот сорок одна гривня 83 копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок).

Відомості щодо учасників справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс», , адреса: м. Київ, вул. Ломоносова, буд. 58-А, НОМЕР_1 в АТ «Альфа-Банк, МФО 300346 - для оплати житлово-комунальних послуг з централізованого опалення; НОМЕР_2 в АТ «Альфа-Банк, МФО 300346 - для оплати послуг з централізованого постачання гарячої води; НОМЕР_3 в АТ «Альфа-Банк, МФО 300346 - для сплати інфляційних втрат, 3-х відсотків річних та судового збору.

Відповідач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 .

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.С. Хоменко