Справа № 333/1948/20
Провадження №2/333/180/21
16 лютого 2021 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:
судді Круглікової А.В.,
за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу
за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до відповідача: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 ,
про визначення місця проживання неповнолітньої дитини з матір`ю, -
ОСОБА_1 звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання неповнолітньої дитини з матір`ю. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що в період з 24.04.2012 року по 30.04.2014 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони у справі є батьками неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу відповідач вперше побачив дитину у дев`ятимісячному віці. До цього ОСОБА_2 життям дитини не цікавився, у зв`язку з чим малолітній ОСОБА_3 проживав з позивачем та знаходився на її утриманні. Заочним рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19.05.2015 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1 032 грн. з огляду на те, що дитина зареєстрована та фактично проживає з матір`ю, головою районної адміністрації ЗМР по Заводському району видано розпорядження №173р про встановлення графіку спілкування ОСОБА_2 з малолітнім ОСОБА_3 . Однак відповідач грубо порушував графік побачень, у зв`язку з чим, позивач неодноразово зверталась до правоохоронних органів з відповідними заявами. На теперішній час між сторонами у справі виник спір щодо місця проживання дитини. ОСОБА_2 погрожує забрати у позивача сина, принижує та ображає її. При цьому, відповідач у справі не працевлаштований, не має постійного джерела доходу. В свою чергу позивач є працевлаштованою, має стабільний дохід, у зв`язку з чим має можливість утримувати, виховувати дитину. Крім того, дитина в силу свого віку, потребує материнської любові та піклування. З цих підстав, ОСОБА_1 змушена звернутись до суду за захистом своїх прав, а також прав малолітньої дитини та просить суд визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем їх реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки відповідача, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 до зали судового засідання не з`явився, на зареєстровану адресу відповідача судом направлено судові повістки. Однак, на адресу суду повернулись конверти, з невідомих суду причин відповідач не з`явився за їх отриманням. У зв`язку з вищезазначеним, на підставі ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлена про час, дату та місце слухання справи.
На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів та відповідно до ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалити заочне рішення.
Представник третьої особи 1 до зали судового засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі.
Представник третьої особи 2 до зали судового засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.
Статтею 29 ЦК України врегульовано, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. (ч. 1). Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає (ч. 4).
Згідно з ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Судом встановлено, що 25.04.2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис № 60 (а.с. 10).
Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30.04.2014 року у справі №333/1668/14-ц шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано. Зазначене рішення набуло законної сили 13.05.2014 року (а.с. 12-13).
Частиною 4 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Від шлюбу сторони у справі є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 21.08.2014 року серії НОМЕР_1 , актовий запис №404 (а.с. 9), та встановлено заочним рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19.02.2015 року у справі №332/332/15-ц, яке набуло законної сили 03.03.2015 року (а.с. 14-15).
28.02.2017 року ОСОБА_5 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , актовий запис №128 (а.с. 11).
Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Преамбулою Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння.
Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Статтею 9 Конвенції про права дитини, частиною третьою статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини суди мають враховувати передусім інтереси дитини.
Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» врегульовано, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистостей дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Отже, під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
З матеріалів справи слідує, що у зв`язку з проживанням малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та не надання батьком дитини у добровільному порядку матеріальної допомоги, заочним рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19.02.2015 року по цивільній справі №332/332/15-ц з ОСОБА_2 на користь позивача стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1 032 грн. щомісячно, до досягнення сином повноліття, починаючи стягнення з 22.01.2015 року. Зазначене рішення набуло законної сили 03.03.2015 року (а.с. 14-15).
Факт реєстрації та проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтверджується, зокрема, висновком служби (управління) у справах дітей ЗМР про підтвердження місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для його тимчасового виїзду за межі України (а.с. 17), розпорядженням голови РА ЗМР по Заводському району від 26.03.2019 року №128 р (а.с. 18).
Згідно з характеристикою на вихованця ДНЗ (ясел-садка) №256 «Пролісок» від 29.11.2018 року, ОСОБА_3 живе і виховується у неповній сім`ї, яка складається з мами ОСОБА_1 та самої дитини. Вихованням дитини займається мама, яка завжди приймає участь у виховному процесі і житті групи. Батько ОСОБА_2 у виховному процесі сина, житті групи участі не приймає. Дитині важко всидіти на місці, хлопчик викрикує відповіді, не чекаючи своєї черги, може перебивати інших. Для нього не існує правил і заборон. У ОСОБА_3 немає авторитета серед дорослих, до кого б він міг прислухатись, який би мав вплив на поведінку дитини. Така поведінка може бути пов`язана з відсутністю уваги, участі у виховному та педагогічному процесі батька у житті дитини. За весь час перебування хлопчика у дитячому садку, ОСОБА_3 зрідка згадував про батька, лише тоді, коли у дитини питали про нього. Хлопчик емоційно не реагує при згадуванні про батька. За весь час відвідування дитиною дитячого садка батько ніколи не приходив. Вихованням ОСОБА_3 займається лише мати (а.с. 23).
Як вбачається з матеріалів справи, з огляду на те, що між батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник спір щодо участі у вихованні дитини, розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району від 15.04.2019 року № 173р встановлено ОСОБА_2 графік спілкування з малолітнім сином: щосуботи з 09 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. (а.с. 19).
У зв`язку з порушенням ОСОБА_2 графіку спілкування з малолітнім сином - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач у справі неодноразово зверталась до правоохоронних органів, що підтверджується талонами-повідомленнями від 22.02.2020 року (а.с. 20), від 23.02.2020 року (а.с. 21), від 24.02.2020 року, від 26.02.2020 року, від 06.03.2020 року (а.с. 22).
Суд, при визначенні місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виходить з того, що відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, дитина не повинна розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. При цьому, забезпечується право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Ухвалюючи рішення в справі «М.С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.
Принцип 2 Декларації прав дитини 1959 року та Конвенції про права дитини 1989 року визначають, що дитина повинна перебувати під особливим захистом, їй повинні бути надані всі можливості та умови для фізичного, психічного та соціального розвитку.
Крім того, за зазначеною адресою також зареєстрований малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 25.02.2020 року №04-28/2-2092 (а.с. 16).
Із змісту витягу із протоколу комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації ЗМР по Заводському району від 27.10.2020 року №24 слідує, що, відповідно до акта обстеження умов проживання матері та дитини за адресою: АДРЕСА_1 , складеного відділом по Заводському району служби (управління) у справах дітей ЗМР від 19.05.2020 року, для виховання, розвитку та проживання дитини матір`ю створені добрі умови, хлопчик забезпечений усім необхідним в повному обсязі (а.с. 82-83).
Відповідно до довідки від 26.02.2020 року №56, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює тренером-викладачем з бодібілдингу КУ «Заводський районний фізкультурно-спортивний комплекс» з 15.10.2019 року, згідно з наказу від 11.10.2019 року №157-к (а.с. 26) та за місцем роботи характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою від 31.10.2018 року №209 (а.с. 25).
Як встановлено судом під час розгляду справи по суті, малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інколи буває у батька ОСОБА_2 за місцем мешкання останнього за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно з актом обстеження умов проживання від 19.11.2020 року, під час обстеження умов проживання в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 спеціалістами відділу по Комунарському району служби (управління) у справах дітей ЗМР встановлено, що умови проживання відповідають нормам. Помешкання обладнане необхідними меблями для сну, відпочинку, зберігання речей, кухонними гарнітурами, тощо та облаштоване необхідною побутовою технікою: піч газова, холодильник, пральна машина, бойлер, телевізор, тощо. Під час перебування дитини у батька він проживає разом з ним в одній кімнаті, в якій для нього є окреме спальне місце, місце для розвитку та виховання, речі особливого вжитку, наявні книжки, розвиваючі ігри, велосипед. Стан житла відповідає санітарно-гігієнічним нормам. Для дитини створені всі необхідні умови для його відпочинку, виховання та розвитку (а.с. 94).
Відповідно до ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (ч. 4). Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5). Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6).
Згідно з висновком про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також документи зібрані відділом по Заводському району служби (управління) у справах дітей ЗМР, враховуючи ставлення батьків до виховання дитини, акти обстеження матеріально-побутових умов проживання обох батьків, районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району, як орган опіки та піклування вирішила вважати за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,за місцем її проживання (а.с. 81).
Суд при ухваленні рішення по суті спору суд виходить з того, що відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.
З цих підстав, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, враховуючи, що будь-яких заперечень від відповідача на адресу суду не надходило, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем їх реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами, а тому задовольняються судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 840,80 грн. судом покладається на відповідача.
Керуючись ст.ст. 130, 141, 223, 258, 259, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -
Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем їх реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована адреса проваживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) - 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. судового збору.
Повне рішення складено 24.02.2021 р.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова