Справа № 521/972/21
Провадження № 2-др/522/50/21
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Кріль Х.С.,
при секретарі судового засідання Насарая А.В.,
розглянув у судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс»
треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Вельков Олег Віталійович
про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19.05.2021 позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 29 серпня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., зареєстрований за №2980 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості в розмірі 156 561,73 грн. Стягнуто з ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 грн.

25.05.2021 до суду нідйшла заява про ухвалення додаткового рішення (відправлена поштою 21.05.2021). Просить вирішити питання про стягнення судових витрат, сплачених за надання правової допомоги у розмірі 6 000 грн. Заява обґрунтована тим, що 11.01.2021 позивач уклала з адвокатським об`єднанням договір про надання правової допомоги. В додатковій угоді від 05.02.2021 визначено вартість допомоги за складання позовної заяви, заяви про забезпечення позову. Участь в судовому засіданні. Після закінчення розгляду справи клієнт оплатив фактичну вартість наданих послуг, що підтверджується рахунком-фактурою від 19.05.2021 та актом приймання-передачі виконаних робіт.

Представник позивача просив заяву розглянути за його відсутності.

01.07.2021 від ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» надійшли заперечення на заяву. Просить відмовити у стягненні судових витрат, зважаючи на те, їх розмір є неспівмірним, зазначена сума не відповідає критеріям обгрунтованості, розумності та пропорційності. Справа становить незначний рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин, а тому враховуючи обсяг та обґрунтованість підготовленої та поданої до суду адвокатом позовної заяви, обсяг юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду, неподання стороною розрахунку (детального опису робіт) виконаних адвокатом.

Сторони у судове засідання не з`явились. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат суд виходив з наступного.

Також положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України однією з підстав для ухвалення додаткового рішення є не вирішення судом питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, у позові зазначено, що судові витрати за надання правової допомоги є і їх попередній розрахунок становив 5 000 грн. 21.05.2021 представник позивача поштою направив суду заяву про ухвалення додаткового рішення та докази сплати цих витрат. Отже, заява подана у визначений кодексом строк.

Згідно з ст.ст.137, 141 ЦПК України вбачається, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги, рахунки тощо.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

В матеріалах справи наявний договір № 325 від 11.01.2021, укладений між АО «Губський та Партнери» та ОСОБА_1 про надання правової допомоги, предметом якого є надання адвокатом правової допомоги клієнту та гонорар адвоката. Відповідно до Додаткової угоди № 1 від 05.02.2021 до Договору № 325 від 11.01.2021 гонорар Адвокатського об`єднання «Губський та Партнери» складає 6 000 грн., що складається з таких доручень та дій: складання позовної заяви до суду 2 800 грн., складання заяви про забезпечення позову - 2 000 грн., участь у судовому засіданні 19.05.2021 1 200 грн.

Згідно з актом приймання-передачі виконаної роботи № 1 від 20.05.2021 АО «Губський та Партнери» виконані роботи такі роботи: складання позовної заяви до суду 2 800 грн., складання заяви про забезпечення позову - 2 000 грн., участь у судовому засіданні 19.05.2021 1 200 грн. Клієнтом прийнято зазначені роботи та сплачено їх обумовлену вартість у розмірі 6 000 грн., що підтверджується рахунком-фактурою № 9 від 19.05.2021.

Згідно з матеріалами справи, провадження відкрито за позовною заявою разом з якою подано і заяву про забезпечення позову. Участь в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 приймав лише один раз 19.05.2021. Відтак, зазначені виконані роботи по кількості відповідають тим, за які нараховано оплату.

Щодо стосується вартості витрат на правову допомогу, суд зазначає.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розгляду в суді.

Відповідач посилається на не співмірність заявлених судових витрат у розмірі 6 000 грн., зважаючи, зокрема, на не значущість юридичної складності даної справи.

Суд вважає такі аргументи безпідставними, оскільки не достатньо лише стверджувати, що справа є незначної складності в контексті того, що, особою, яка надає правову допомогу заявлено до стягнення вартість послуг за написання позову, заяви та разової участі у судовому засіданні. Нічого зайвого до цих витрат не включено, а сума 6 000 грн. не є такою, що видається явно завищеною цим послугам. Зазначені витрати документально підтверджені з їх розрахунком за кожну дію окремо.

Крім того, як вбачається з договору про надання правової допомоги та додаткової угоди розмір гонорару за такі дії як складення позову, заяви про забезпечення позову, участь в судовому засіданні, був обумовлений замовником та клієнтом наперед. І лише по факту виконання цих дій складено акт виконаних робіт та оплачено їх вартість. Їх розмір не змінено.

Розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Такий висновок відповідає позиції Верховного Суду, зробленій у постанові від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19.

Таким чином, понесення позивачем цих судових витрат є підтвердженим, відповідачем співмірність такої суми витрат не спростована, тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат за послуги з надання правової допомоги в заявленому та підтвердженому відповідачем розмірі у сумі 6 000 грн.

Керуючись статтею 137, 141, 270 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 Губського А.В. про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 02.07.2021.

Суддя Х.С. Кріль