Справа № 130/1208/20
Провадження № 22-ц/801/1198/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вернік В. М.
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 рокуСправа № 130/1208/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Оніщука В.В.,

суддів: Медвецького С.К., Голоти Л.О.,

учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство «Акцент - Банк»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент - Банк» на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 06 квітня 2021 року, ухвалене у складі судді Верніка В.М., в залі суду,

встановив:

У червні 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Акцент - Банк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовано тим, що АТ «Акцент - Банк» є правонаступником прав та обов`язків ПАТ «Акцент - Банк» на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 25.04.2018, яким змінено організаційно правову форму та назву позивача з ПАТ «Акцент - Банк» на АТ «Акцент - Банк».

13.10.2018 ОСОБА_1 , шляхом підписання анкети - заяви, приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-банку з метою укладання кредитного договору №SAMABWFC8 та отримання кредитної картки. На підставі вказаної анкети - заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в А-банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета - заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послугу А-банку разом з Умовами та правилами і Тарифами складає між ним та банком договір. ОСОБА_1 при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь - якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

У зв`язку із порушенням зобов`язань за кредитним договором, відповідач станом на 11.05.2020 має заборгованість в розмірі 28 380,73 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 15 469,76 грн та заборгованості за процентами в сумі 12 910,97 грн, які позивач звернувшись в суд з позовом просив стягнути з відповідача на його користь, а також стягнути судові витрати.

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 06 квітня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором №SAMABWFC8 від 13 жовтня 2018 року у розмірі 16 017,83 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

Задовольняючи частково позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитом, простроченим тілом кредиту та відсотками на поточну заборгованість, суд першої інстанції виходив з того, що факт отримання відповідачем вказаного кредиту доведений і зобов`язання за кредитним договором останній не виконав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості за відсотками на прострочену заборгованість, місцевий суд виходив з того, що позивачем не надано підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, їх підписання відповідачем ОСОБА_1 , а у анкеті - заяві відсутня домовленість сторін про сплату відсотків за користування кредитом, надані Банком Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.

Суд також вказав, що включена позивачем до загальної суми оспорюваної заборгованості по відсоткам сума боргу за процентами на прострочену заборгованість в розмірі 12 362,90 грн нарахована банком за період з 01 травня 2019 року до 01 травня 2020 року за процентною ставкою 88,8% річних, тобто процентною ставкою 7,4% на місяць для картки "Універсальна Gold", яка погоджена сторонами за змістом паспорту споживчого кредитування є спеціальним видом цивільно - правової відповідальності відповідача, однак заявлені позовні вимоги не грунтуються на підставах саме такої відповідальності.

АТ «Акцент - Банк» не погодившись з рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог, подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального права, просить рішення суду в цій частині скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

На думку представника позивача, АТ «Акцент - Банк» доведено, що з моменту підписання відповідачем заяви, між банком та ним укладено кредитний договір шляхом приєднання до запропонованого банком договору, а також доведено, що відповідач був повідомлений про умови кредитування, в тому числі про відсоткову ставку за користування кредитними коштами.

Також, у апеляційній скарзі зазначено, що місцевий суд дійшов необґрунтованого висновку щодо відсутності досягнення сторонами кредитного договору згоди про розмір відсотків, оскільки розмір відсоткової ставки погоджений між сторонами в Паспорті споживчого кредиту.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача впродовж встановленого апеляційним судом строку не надходив.

Апеляційна скарга на підставі статті 369 ЦПК України розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вищевказаним вимогам закону в повній мірі не відповідає.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 13 жовтня 2018 року між ПАТ «А-Банк», правонаступником прав та обов`язків якого є АТ «Акцент - Банк» та ОСОБА_1 укладено угоду №б/н шляхом підписання анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку.

Згідно інформації, викладеної у анкеті-заяві №б/н від 13 жовтня 2018 року, ОСОБА_1 підтвердив, що він погоджується із тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з його умовами.

АТ «Акцент - Банк», звертаючись в суд з позовом, надано до кредитного договору паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», які викладені на банківському сайті https://а-bank.com.ua/terms.

Згідно наданого банком розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 11.05.2020 становить 28 380,73 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 15 469,76 грн (у тому числі заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 1 868,68 грн) та заборгованість за процентами 12 910,97 грн (у тому числі заборгованості за процентами на прострочену заборгованість в розмірі 12 362,90 грн).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов?язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв?язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

З урахуванням встановлених у справі обставин та наведених норм права, судом першої інстанції зроблено висновок про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача кредитних коштів за тілом кредиту, простроченим тілом кредиту та відсотками на поточну заборгованість, і в цій частині рішення суду сторонами не оскаржується, тоді як згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно в цій частині законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції не є предметом перевірки.

Щодо заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками на прострочену заборгованість, то висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог є помилковим, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, що сторонами підписано анкету-заяву від 13 жовтня 2018 року, позивачем подано паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», який 13 жовтня 2018 року підписаний відповідачем і який містить погоджену між сторонами процентну ставку, а також процентну ставку за порушення зобов`язання, тобто відсоткову ставку з нарахування відсотків за простроченим тілом кредиту.

Встановивши наявність підстав для стягнення простроченого тіла кредиту, суд першої інстанції помилково вважав, що включена позивачем до загальної суми оспорюваної заборгованості по відсоткам сума боргу за процентами на прострочену заборгованість в розмірі 12 362,90 грн є спеціальним видом цивільно - правової відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання щодо повернення кредиту, а саме штрафом.

Як вбачається з паспорту споживчого кредиту за програмою "Кредитна картка" в ньому викладена інформація стосовно фіксованої базової процентної ставки в розмірі 46,8% річних для картки "Універсальна" та в розмірі 44,4% річних для картки "Універсальна Gold"; а також щодо встановленої збільшеної відсоткової ставки на суму загальної заборгованості в розмірі 7,8% на місяць для картки "Універсальна" та в розмірі 7,4% на місяць для картки "Універсальна Gold", при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту.

Тобто, такі позовні вимоги банку як стягнення заборгованості за відсотками, нарахованими за простроченим тілом кредиту ґрунтуються на підставах саме узгодженої між сторонами умови, викладеної у паспорті споживчого кредиту, в зв`язку з чим вимоги в частині стягнення боргу за процентами, нарахованими на прострочений кредит, в розмірі 12 362,90 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Підписавши паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», позичальник відповідно до статей 3, 627 ЦК України добровільно погодив такі умови кредитного договору, взявши на себе відповідні зобов`язання.

Вказане не враховано судом першої інстанцій під час вирішення питання щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованості по процентам за прострочену заборгованість, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права.

Відповідно до пункту 1, 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, наявні правові підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь банку заборгованості за відсотками на прострочену заборгованість.

Отже, рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за відсотками на прострочену заборгованість, необхідно скасувати та постановити в цій частині нове рішення, яким позов АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 задовольнити, стягнувши з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за відсотками на прострочену заборгованість в розмірі 12 362,90 грн.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Беручи до уваги положення частини тринадцятої статті 141, підпункту в пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, колегія суддів вважає, що з ОСОБА_1 слід стягнути на користь АТ «Акцент-Банк» судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 3 153 гривні.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент - Банк» задовольнити.

Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 06 квітня 2021 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками на прострочену заборгованість скасувати та постановити в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент - Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за відсотками на прострочену заборгованість задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент - Банк» заборгованість за відсотками на прострочену заборгованість за кредитним договором №SAMABWFC8 від 13 жовтня 2018 року у розмірі 12 362,90 грн.

В іншій частині рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 06 квітня 2021 року у даній справі залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент - Банк» судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 3 153 гривні.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий: В. В. Оніщук

Судді: С. К. Медвецький

Л. О. Голота