Номер провадження 2-о/754/364/21
Справа №754/6843/21
РІШЕННЯ

Іменем України

17 червня 2021 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого - судді - Галась І.А.

при секретарі - Мельничук М.К.

за відсутності сторін

розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

Заявник, ОСОБА_1 , звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заінтересованою особою до участі справі залучено: Управління соціального захисту населення Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації.

Вимоги заяви мотивує тим, що в момент аварії 26 квітня 1986 року працювала виконувачем обов`язків заступника начальника відділу робітничого постачання по торгівлі Чорнобильської атомної електростанції імені В.І. Леніна по завданню Виконавчого комітету м. Прип`ять (відповідно до трудової книжки), безпосередній учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується відповідним посвідченням, а також особа з інвалідністю внаслідок війни 2 групи, причина інвалідності: захворювання пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС, що підтверджується довідкою.

Заявниця наголосила, що вона, як член невоєнізованого формування Цивільної оборони відділу робітничого постачання торгівлі, була залучена до робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; організовувала постачання продовольчих товарів в м. Прип`ять; в ніч з 26 квітня 1986 року на 27 квітня 1986 року займалась комплектуванням продовольчих наборів для водіїв, які прибули для евакуації населення в м. Прип`ять; 27 квітня 1986 року організовувала роботу центрального гастроному в м. Прип`ять по обслуговуванню не евакуйованого робітничого персоналу атомної станції; виконуючого завдання по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; 29 квітня 1986 року та 30 квітня 1986 року одержувала молочну продукцію на молокозаводі м. Чорнобиль та доставляла до пункту розташування персоналу ЧАЕС; з 01 травня 1986 року приймала участь в організації відкриття їдальні в м. Чорнобиль.

Відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» 23.03.2021 року заявник звернулася із заявою та відповідними документами до заінтересованої особи Управління соціального захисту населення Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації про: встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та видачу відповідного посвідчення, однак, Управління соціального захисту населення Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації в своєму листі від 31.03.2021 року відмовило мені у встановленні даного статусу, посилаючись на те, що не було надано документів, підтверджуючих факт мого залучення до формувань Цивільної оборони.

Посилаючись на викладені обставини справи, Заявник просить суд:

-встановити факт участі та виконання заходів ОСОБА_1 по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони 26 квітня 1986 року.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 05 травня 2021 року відкрито провадження по справі, визначено розглядати за правилами окремого провадження. Призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін.

Представник заявника направив до суду заяву про розгляд заяви про встановлення факту, що має юридичне значення без участі заявника та представника заявника. Вимоги викладені в заяві підтримала в повному обсязі, просила її задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в заяві.

Представник заінтересованої особи - Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністраціїв судове засідання не з`явився, просив розглядати справи без участі представника на підставі документів, що знаходяться у справі.

Вислухавши пояснення заявника, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд в межах заявлених (стаття 13 ЦПК України) вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи у відповідності Висновку медико-соціальних (експертних) комісій про умови і характер праці інвалідів є обов`язковим для адміністрацій, підприємств, установ і організацій - довідки до Акту огляду МСЕК, серії 2-18 МАЗ № 002498 ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи з 05.04.1999 року, пов`язане з роботою по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, безстроково.

ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, (категорія 1), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 22.02.1991 року.

У відповідності до експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної ради по встановленню причинного зв`язку хвороб, що привели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, Центральна міжвідомча експертна комісія МОЗ та МНС України на засіданні розглянувши звернення ОСОБА_1 , надала висновок, що захворювання останньої пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до Довідки № 939-Л від 22 вересня 1990 року виданої Міністерством атомной енергетики та промисловості СССР в період з 26.04.1986 року по 15.07.1987 року ОСОБА_1 приймала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС - був безпосередньо зайнятий в роботах, що дають право на державну пенсію на пільгових умовах згідно списку № 1.

23 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до Управління соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації щодо встановлення статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення.

Листом від 31.03.2021 року №36-551 Управління соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації відмовлено в надані статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення, оскільки надані ним документи не підтвердили факт залучення та виконання ним робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони.

Надаючи оцінку встановленим в судовому засіданні обставин справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців*, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до чинних на момент аварії на Чорнобильській АЕС нормативно - правових актів з питань Цивільної оборони, зокрема, - Положення про Цивільну оборону СРСР, затвердженого 18.03.1976 року Постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР № 1111 та Положення про невоєнізовані формування Цивільної оборони та норми оснащення їх матеріально-технічними засобами, яке введено в дію наказом начальника Цивільної оборони СРСР, в кожному міністерстві, відомстві або іншому центральному органі виконавчої влади, а також на підприємствах, в установах та організаціях за територіально - виробничим принципом створювались система, служби та формування Цивільної оборони. Формування ЦО, в тому числі і невоєнізовані, створювались саме з метою виконання робіт по ліквідації наслідків аварії, катастроф і стихійних лих. Громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи (аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків) залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони.

Відповідно до чинних на момент аварії на Чорнобильській АЕС нормативно- правових актів з питань Цивільної оборони, зокрема - Положення про Цивільну оборону СРСР, затвердженого 18.03.1976 року Постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР № 1111, та Положення про невоєнізовані формування Цивільної оборони та норми оснащення їх матеріально-технічними засобами, яке введено в дію наказом начальника Цивільної оборони СРСР - заступника Міністра оборони СРСР від 06.07.1975 року №90, в кожному міністерстві, відомстві або іншому центральному органі виконавчої влади, а також на підприємствах, в установах та організаціях за територіально - виробничим принципом в усіх населених пунктах та всіх об`єктах народного господарства, створювались система, служби та формування Цивільної оборони. До складу невоєнізованих формувань Цивільної оборони зараховуються в обов`язковому порядку громадяни СРСР: чоловіки у віці від 16 до 60 років та жінки від 16 до 55 років, за винятком вагітних жінок та жінок, які мають малолітніх дітей.

При цьому, жоден нормативний документ з питань цивільної оборони не містить однозначної вимоги щодо обов`язковості видання розпорядчого документу про залучення кожної конкретної особи до дій у складі формувань цивільної оборони.

Таким чином, особи, які залучались до складу формувань Цивільної оборони у травні 1986 року, інвалідність яких пов`язана з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за наявності документів, підтверджуючих право на отримання статусу інваліда війни, мають право отримати такий статус з видачею відповідного посвідчення.

Крім того, відповідно до п. 9 ч.2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією Чорнобильської катастрофи.

Підставами для визнання особи інвалідом війни є наявність двох складових умов: 1) особа повинна бути залучена до складу формувань цивільної оборони; 2) особі повинен бути встановлений статус особи, яка стала інвалідом внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, факт участі та виконання ОСОБА_1 заходів по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань цивільної оборони доведено зібраними по справі доказами. Підтвердження вказаного факту необхідно заявнику для встановлення статусу інваліда війни.

Відповідно до ч.2 п.5 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 є підставними та обґрунтованими, а тому є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 293-294, 315-319 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт участі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроджнка м. Вяземськ, Вяземського району Хабаровського краю, громадянки України, РНОКПП НОМЕР_2 ) в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в складі формувань Цивільної оборони 26 квітня 1986 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 07 липня 2021 року.

Суддя І.А. Галась