Справа № 459/1610/20
Провадження № 2/459/118/2021
У Х В А Л А

підготовчого судового засідання

01 липня 2021 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мельникович М. В.

з участю секретаря Мандрик І.Я.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши заяву відповідача ОСОБА_2 від 01.07.2021р. про відвід судді Мельникович Марти Володимирівни у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

01.07.2021 року надійшла заява ОСОБА_2 від 01.07.2021р. про відвід судді Мельникович М. В.

В обгрунтування даної заяви відповідач покликається на порушення з боку суду його конституційних прав, а також на процесуальні порушення суду, оскільки судом залишено раніше подані ним відводи без розгляду, що, на думку заявника, свідчить про упереджене ставлення суду до нього, як учасника справи, а також вважає, що ухвали про залишення заяви про відвід без розгляду є незаконними. Окрім цього, зазначає, що залишення судом без розгляду відводів є очевидною ознакою самоусунення даного складу суду і упередженості.

Також заявник покликається на обставини, передбачені п. п. 3, 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України і вважає, що суд прямо чи побічно заінтересований в результаті розгляду справи та що є обставини, які викликають сумнів в об`єктивності на неупередженості судді і тому заявляє судді відвід.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 просила залишити даний відвід без розгляду на підставі п.5 ст. 39 ЦПК Украни як такий, що заявлений повторно, з підстав, розглянутих раніше.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав подану заяву про відвід та просив її задовольнити.

Суд, вислухавши думку учасників справи, вивчивши подану заяву про відвід судді, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у ст. ст. 36, 37 ЦПК України.

Цивільно-процесуальне законодавство, зокрема ч.1 ст.36 ЦПК України, передбачає підстави коли суддя не може розгляди справи і підлягає відводу (самовідводу), а саме якщо:1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частинами 1-3 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільногосудочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема верховенство права і неприпустимість зловживання процесуальними правами.

01.07.2021 року на адресу суду було скеровано чергову заяву відповідача про відвід судді Мельникович М. В.

Такі заяви про відвід подавалися відповідачем вже неодноразово, зокрема:

22.02.2021 року представником відповідача в судовому засідання була подана заява про відвід судді Мельникович М.В., у задоволенні якої ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 22.02.2021 року було відмовлено;

26.02.2021 року на адресу суду надійшла ще одна заява відповідача про відвід судді Мельникович М.В. від 24.02.2021р., яка ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 02.03.2021 року була визнана необгрунтованою, а справа була передана для вирішення питання про відвід судді Мельникович М.В. іншому судді. Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 10.03.2021 року в задоволенні заяви про відвід судді було відмовлено;

16.03.2021 відповідачем була подана наступна заява про відвід судді Мельникович М.В. від 15.03.2021р., у задоволенні якої ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 16.03.2021 року було відмовлено;

24.03.2021 року на адресу суду надійшла ще одна заява про відвід судді Мельникович М.В. від 18.03.2021р., яка ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 29.03.2021 року була визнана необгрунтованою, а справа була передана для вирішення питання про відвід судді Мельникович М.В. іншому судді. Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 01.04.2021 року в задоволенні заяви про відвід судді було відмовлено;

09.04.2021 року відповідачем вкотре було подано заяву про відвід судді Мельникович М.В., яка ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 12.04.2021 року була визнана необгрунтованою, а справа була передана для вирішення питання про відвід іншому судді. Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 15.04.2021 року в задоволенні заяви про відвід судді було відмовлено.

22.04.2021 року відповідачем вкотре було подано заяву про відвід судді Мельникович М.В., яка ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 03.06.2021 року була залишена без розгляду.

25.06.2021 року відповідачем вкотре було подано заяву про відвід судді Мельникович М.В., яка ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 29.06.2021 року була залишена без розгляду.

Відтак, заява про відвід судді від 01.07.2021 року подається відповідачем не вперше.

Згідно з ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Верховний суд у своїй ухвалі від 07.10.2020р. у справі №711/4283/19 зазначив, що зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає у тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав. Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав. Суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права. Зловживання процесуальними правами може мати форму штучного ускладнення цивільного процесу, ускладнення розгляду справи в результаті поведінки, що перешкоджає винесенню рішення у справі або вчиненню інших процесуальних дій.

Європейський суд з прав людини наголошував, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватися від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Відповідно до ч.4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином, суд визнає чергове подання відповідачем заяви про відвід судді Мельникович М. В. завідомо безпідставним, що є явним зловживанням процесуальними правами, тягне за собою затягування розгляду справи і призводить до порушення процесуальних строків розгляду справи.

Відповідно до ч.3 ст. 44 ЦПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

Відтак, враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 44 ЦПК України, суд приходить до висновку про залишення заяви про відвід головуючого судді Мельникович М. В. від 01.07.2021 року, без розгляду.

Керуючись ст. ст. 36, 40, 44, 260, 261 ЦПК України, суд-

у х в а л и в:

Заяву відповідача про відвід судді Мельникович М. В. від 01.07.2021р. - залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення на неї можуть бути включенні до апеляційної скарги на рішення або ухвалу суду.

Повний текст рішення складено 05.07.2021 року.

Суддя: М. В. Мельникович