КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
номер апеляційного провадження: 22-ц/824/110/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді - доповідача: Білич І.М.

суддів: Іванченко М.М., Коцюрба О.П.

при секретарі: Кемському В.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3

представник відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Братищенка Юрія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 28 вересня 2020 року, постановлену під головуванням судді Дарницького районного суду м. Києва Колесника О.М.,

по цивільній справі № 753/19824/16-ц за заявами Братищенка Юрія Олександровича , який діє в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про скасування заходів забезпечення позову

у справі за позовом ОСОБА_7 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , третя особа: Акціонерне товариство «Альфа-Банк», ОСОБА_9 , про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна, визнання протиправним та скасування постанови та акту державного виконавця

та за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», до ОСОБА_2 , ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2016 року ОСОБА_7 звернулася до суду із позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮу м. Києві, ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , третя особа: АТ«Альфа-Банк», ОСОБА_9 , про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна, визнання протиправним та скасування постанови та акту державного виконавця.

У листопаді 2017 року АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк»звернулось із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05грудня 2016року заяву представника позивача ОСОБА_7 - ОСОБА_10 про вжиття заходів забезпечення позову було задоволено, накладено арешт на:

- квартиру АДРЕСА_1 ;

- житловий будинок АДРЕСА_2 ;

- нежилі приміщення з №1 по №20 (групи приміщень №20) (літ. «А»), що знаходяться по АДРЕСА_3 , загальною площею нежилих приміщень складає 374,70 кв.м.

У вересні 2020 року представник позивача ОСОБА_7 - Братищенко Ю.О. та представник відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - ОСОБА_6 звернулись до суду із заявами про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05 грудня 2016 року шляхом зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_5 .

Обгрунтовуючи заяву тим, що оскільки ОСОБА_7 подана до суду заява про залишення позовних вимог в частині її права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 без розгляду, тому є підстави для скасування заходів забезпечення позову та зняття арешту з вказаної квартири.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 28 вересня 2020 року в задоволенні заяв представника позивача ОСОБА_7 - Братищенко Ю.О. та представника відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - ОСОБА_6 про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, представник ОСОБА_7 подавапеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просив скасувати ухвалу про відмову в скасуванні заходів забезпечення позову.

Посилаючись на те, що суд першої інстанції безпідставно звузив можливість скасування заходів забезпечення позову виключно до випадків залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі, ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову.

Зауважуючи, що заяви ОСОБА_7 про скасування заходів забезпечення позову достатньо для їх скасування. На даний час у подальшій дії арешту квартири немає сенсу.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 та представник відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Інші учасники справи будучи повідомленими про розгляд справи у встановленому законом порядку в судове засідання не з`явилися, поважність причин своєї неявки суду не повідомили.

Колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутність незявившихся осіб в силу вимог ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб що з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Статтею 158 ЦПК України встановлено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Скасування заходів забезпечення позову слід відрізняти від скасування ухвали про забезпечення позову. Різниця полягає в тому, що заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів. При цьому правомірність застосування таких заходів судом відповідач, як правило, не заперечує.

Тобто, підставами для скасування заходів забезпечення позову може бути ухвалення судом рішення про відмову в задоволенні позову або повне фактичне виконання судового рішення про задоволення позову.

У силу положень ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У випадку відмови в задоволенні позовних вимог, заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду (ч.ч. 9-10 ст. 158 ЦПК України).

Цивільна справа, в межах якої вжито заходів забезпечення позову, на час постановлення оскаржуваної ухвали, залишається не розглянутою по суті.

У той же час як вбачається із матеріалів справи, представник ОСОБА_7 звертаючись до суду першої інстанції з заявою про скасування заходів забезпечення позову вказував на те, що ОСОБА_7 подала до суду заява про залишення без розгляду позовних вимог в частині вимог до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про поділ квартири, витребування квартири з чужого незаконного володіння, визнання незаконним постанови та акту державного виконавця. Що свідчить про відсутність спору щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а відтак і відсутність у забезпеченні позову у цій частині відпала.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні заяви виходив з того, що судового рішення про залишення без розгляду зазначених вище позовних вимог відносно спірної квартири на час розгляду заяви немає, в той час як за положеннями ч. 9 ст. 158 ЦПК України лише у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справіі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рашенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Правомірно зазначаючи також, щозаявником не надано суду доказів того, що потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність передбачених законом підстав для скасування заходів забезпечення позову на час звернення заявників з заявами про скасування заходів забезпечення позову.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права і підстав для її скасування з доводів викладених у апеляційній скарзі нема.

Керуючись ст. ст. 368, 372, 374, 375 , 381-384, 387 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу адвоката Братищенка Юрія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 28 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дняскладення повного тексту судового рішення.

Суддя-доповідач:

Судді: