Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 року смт Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі:

головуючого Соболєва Є.О.,

при секретареві Савенко Т.А.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) осіб справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» до ОСОБА_1 , в якій позивач просить стягнути солідарно з відповідача заборгованість за кредитним договором № CL2878 від 24.10.2007 та стягнути з відповідача понесені витрати на сплату судового збору,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, в якому зазначив таке.

24.10.2007 між ПАТ «Універсал Банк» (далі - Банк) та відповідачем був укладений кредитний договір № CL2878.

Відповідно до умов Кредитного договору Банк надав відповідачу у тимчасове користування кредит у вигляді грошових коштів в розмірі 2000,00 доларів США, а остання зобов`язувалася повернути Банку кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (рівними платежами щомісячно), з кінцевим терміном погашення не пізніше 20.10.2012, процентна ставка 24 % річних.

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти у повному обсязі та у строк визначеними умовами договору.

Відповідач не виконала свої зобов`язання - перестала вносити платежі, передбачені кредитним договором, у зв`язку з чим станом 14.11.2016 утворилася заборгованість в сумі 64189,80 грн., а саме: заборгованість по тілу кредиту - 49050,25 грн.; заборгованість по відсоткам - 10534,37 грн.; заборгованість по штрафних санкціях - 4605,18 грн.

14 листопада 2016 року ПАТ «Універсал Банк» та ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» уклали договір про відступлення права вимоги № UB-OP/16-132, згідно умов якого ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» набуло статусу кредитора та отримало право вимоги відносно осіб, які є боржниками ПАТ «Універсал Банк», в тому числі й до відповідача.

Станом на 30.11.2017 заборгованість відповідача перед позивачем не погашена, тому останній просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором № CL2878 від 24.10.2007 в загальній сумі 64189,80 грн.

Ухвалою суду від 26 червня 2019 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін, запропоновано відповідачу надати суду та позивачу відзив на позовну заяву, а позивачеві протягом п`яти днів після отримання відзиву надати відповідь на відзив.

Протягом встановленого строку відповідач до суду надала відзивів на позовну заяву, в якому просила відмовити позивачеві у задоволенні його вимог, заявивши про сплив позовної давності, а також вказавши, що надані позивачем копії договору відступлення права вимоги та витяг із додатку до нього не підтверджують перехід права вимоги від ПАТ «Універсал Банк» до ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» через невідповідність вимогам до копій, отже не надано доказів відступлення до позивача права вимоги.

Позивач на відзив на позов подав до суду відповідь, в якому заперечував пропуск позовної давності, вказавши, що згідно умов кредитного договору він діє до повного виконання зобов`язань, а тому відповідач не надавши доказів виконання кредитного договору, не виконала їх в повному обсязі, у зв`язку з чим строк позовної давності не сплив, надавши повторно належним чином завірені копії документів щодо переходу прав вимоги до ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал». Крім того, у поданих заявах, позивач просив розглядати справу за відсутності його представника.

З огляду на те, що від позивача надійшли заяви про розгляд справи за відсутності його представника, відповідач до суду не з`явилась, була сповіщена про час і місце розгляду справи, від сторін надійшли заяви по суті справи, суд вважав можливим її розглянути за відсутності сторін за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним зазначити таке.

Судом встановлено, що 24 жовтня 2007 року між Банком та відповідачем був укладений кредитний договір № CL2878.

Згідно умов даного кредитного договору Банк надав відповідачу кредит у вигляді грошових коштів в розмірі 2000,00 доларів США, а остання зобов`язувалася повернути Банку кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Відповідач у наданому відзиві на позов не заперечує факт виникнення заборгованості за вказаним кредитним договором в загальній сумі 64189,80 грн.

Також відповідач не заперечує факт, що наслідком виникнення цієї заборгованості є порушення нею своїх зобов`язань за кредитним договором щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом.

Водночас відповідач заявила про сплив позовної давності, тому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» до неї.

Суд погоджується з тим, що на час пред`явлення даного позову минув строк позовної давності для захисту порушеного права щодо повернення кредитних коштів та відсотків за їх користування з таких підстав.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для вимог щодо стягнення штрафних санкції законом встановлена спеціальна позовна давність в один рік (ст.ст. 257, 258 ЦК України).

Крім того, згідно ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Укладений між Банком та відповідачем кредитний договір № СL2878 від 24.07.2007 не містить положень про збільшення позовної давності.

Частиною 1 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

В п. 5.2 ст. 5 кредитного договору Банк та відповідач домовились, що сума щомісячних платежів за цим договором, що включає погашення основної суми кредиту та нарахованих процентів, зазначена у Додатку 1 до цього договору. Графік щомісячних платежів визначено у Додатку 2 до цього договору.

Як вбачається із Додатку 1 до договору, датою сплати останнього платежу сторони договору визначили - 20 жовтня 2012 року. Тобто саме до цієї граничної дати відповідач повинна була виконати усі свої зобов`язання щодо повернення усіх сум кредиту.

До матеріалів справи не додано доказів, коли саме відповідач почала порушувати свої зобов`язання щодо повернення платежів, обумовлених кредитних договором.

При цьому факт порушення цих зобов`язань відповідач не заперечує, а отже безумовною датою, коли Банк повинен був дізнатись про порушення свого права на повернення кредиту - кінцева дата його повернення, тобто 20 жовтня 2012 року, з якої в даному випадку слід обраховувати початок перебігу позовної давності.

Отже, за відсутності окремих домовленостей між банком та відповідачем про збільшення позовної давності, Банк у такому разі повинен був звернутись з цим позовом до суду не пізніше 19 жовтня 2015 року.

Банк у вказаний термін з позовом до суду не звернувся, а 14 листопада 2016 року відступив своє право вимоги до відповідача позивачеві, що підтверджується договором про відступлення права вимоги № UB-OP/16-132 та витягом про розмір відступленого права вимоги за кредитним договором.

Відповідно до ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Частиною 3 ст. 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

За приписами ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У відзиві на позов відповідач заявила про сплив позовної давності, строк якої беззаперечно, як вказувалось вище, закінчився 19 жовтня 2015 року.

Отже, застосовуючи останні норми закону до спірних правовідносин та встановивши, що для пред`явлення даного позову минула позовна давність, доказів переривання якої представлено не було, суд вважає необхідним відмовити позивачеві у задоволенні його позовних вимог в повному обсязі.

Суд не бере до уваги доводи позивача щодо не пропущення позовної давності, через те що кредитним договором передбачено, що він діє до повного виконання зобов`язань позичальника за цим договором (п. 12.5 ст. 12 договору), оскільки із сутності цього пункту кредитного договору йдеться, про встановлення моменту закінчення дії договору, а не строку виконання зобов`язання, який згідно умов договору, що передбачають дострокове повернення кредитних грошей, міг настати раніше строку повернення останнього кредитних платежів, обумовлених Додатками 1 або 2 до договору.

Крім того суд не бере до уваги й інші доводи сторін, викладених ними у заявах щодо суті спору, тому що вони не мають правового значення для вирішення цієї справи.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову товариству з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал», юридична адреса: 03035, м Київ, вул. Сурікова, 3-а, , до ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором СL2878 від 24.10.2007 - відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 273 ЦПК України, та може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання та підписання його повного тексту.

Повний текст рішення складений та підписаний 20 лютого 2021 року.

Головуючий: