ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/6667/20
Провадження № 2/210/466/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"02" березня 2021 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Хлистуненко О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач перебуваючи в трудових відносинах з Криворізьким державним гірничо-металургійним комбінатом «Криворіжсталь», правонаступником якого на сьогоднішній день являється Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг», працюючи на посаді бригадира шихтового двору, 24 січня 1999 року близько 04 год. 40 хв., знаходячись у мартенівському цеху, при виконанні своїх безпосередніх трудових обов`язків, виникла об`єктивна необхідність в отриманні інформації від старшого змінного майстра ОСОБА_3 стосовно подальшого порядку забезпечення ДСПА-6 мульдовими візками з шихтовими матеріалами. З цією метою Позивач направився до старшого змінного майстра, який знаходився по лівій стороні голівки ДСПА-6. При цьому, рухаючись поміж передньої стінки ДСПА-6 та мульдовими візками ОСОБА_1 підсковзнувся та впав з висоти 7,5 м в отвір для скачування шлаку з лівої ванни на нульову відмітку, отримавши тілесні ушкодження у виді: «поєднана травма, закрита хребетно-спинномозкова травма: компресійний осколковий перелом тіла С7, поздовжній перелом тіла С6 та його суглобових відростків, перелом дуги С7, перелом остистого відростка С4, струс головного мозку, забій та здавлювання спинного мозку, тупа травма живота». Даний факт підтверджується актом №5/1 Форми Н-1 «Про нещасний випадок» та трудовою книжкою, виданою на ім`я позивача. Зокрема, відповідно до п. 6.1 акту Форми Н-1, компетентною комісією встановлено, що видом події, який призвів до настання нещасного випадку являється падіння потерпілого з висоти. Згідно відомостей, вказаних у акті Форми Н-1, комісією встановлено, що причиною виникнення нещасного випадку являлась недосконалість інструкції з охорони праці для працівників шихтового відділення, сталеварів та їх підручних в питання вимог безпеки при подачі та знятті мульдових складів на сталеплавильних агрегатів.

Нещасний випадок стався внаслідок порушення вимог законодавства про охорону праці з боку працівників відповідача та обумовлений неналежним виконанням відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці.

У зв`язку з вказаним трудовим каліцтвом позивач відчув сильний фізичний біль, тривалий час був суттєво обмежений в можливості пересуватись в просторі, вимушений був знаходитись на стаціонарному лікуванні з приводу отриманої травми, проходив тривалі курси медичної реабілітації, що призвело до втрати життєвого часу, який позивач міг витратити на спілкування зі своїми близькими людьми, сім`єю, приділити своєму духовному та інтелектуальному розвитку. Втрата професійної працездатності в молодому, працездатному віці призвела до обмеження можливості реалізовувати позивачем свої наміри в професійній сфері, травми стали причиною істотного зниження життєвої активності, призвели до зміни звичного способу життя. Позивач до теперішнього часу постійно відчуває біль в травмованій області тіла, функції його організму суттєво порушені.

Виходячи із зазначеного, враховуючи глибину, характер та тривалість вимушених негативних змін у житті позивача, істотність недоотриманих позивачем благ, внаслідок втрати професійної працездатності отриманої каліцтвом, керуючись принципом розумності, виваженості та справедливості, представник позивача, просить суд, стягнути з відповідача на користь позивача 401455,00 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоров`я, без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб, інших зборів та обов`язкових платежів.

Ухвалою від 03.12.2020 року суд вирішив питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Представник відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», Ю.Г. Тер-Товмасян, подала до суду відзив, згідно якого просить відмовити в позові повністю. У відзиві зазначила, що позивач, як працівник, відповідно до Закону України «Про охорону праці», несе безпосередню відповідальність за порушення вимог згідно цього Закону. Згідно даних акту №5/1 ОСОБА_1 самостійно вирішив пройти повз технологічне обладнання, в небезпечній, негабаритній зоні, наразив своє життя та здоров`я на небезпеку, а отже наявна вина працівника в ушкодженні здоров`я. Згідно виписки з протоколу засідання комісії з питань охорони праці КГМК «Криворіжсталь» №30 від 22.04.1999 року ступінь вини підприємства в настанні нещасного випадку 60%, ступінь вини ОСОБА_1 40%. Тобто працівник недбало ставився до вимог ст. 14 ЗУ «Про охорону праці», що призвело до настання нещасного випадку внаслідок чого позивача було травмовано. Позивач оцінив свої моральні страждання в розмірі, що становить 401455,00 грн., що є жодним чином не аргументовано, сума завищена та не відповідає тяжкості та характеру шкоди, про наявність якої стверджує позивач. Вказана сума позовних вимог абсолютно не відповідає вимогам розумності та справедливості. Враховуючи не доведення позивачем обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а також безпідставність та необґрунтованість його позовних вимог, останні не підлягають задоволенню.

Суд, дослідивши письмові докази цивільної справи, відзив представника відповідача, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно трудової книжки ОСОБА_1 з 27.09.1993 року перебував в трудових відносинах з Криворізьким державним гірничо-металургійним комбінатом «Криворіжсталь» (а.с. 40-42).

Відповідно до Акту про нещасний випадок №5/1 від 27.01.199 року з ОСОБА_1 24.01.1999 року стався нещасний випадок, який визнано таким, що пов`язаний з виробництвом (а.с. 21-25).

ОСОБА_1 13.04.1999 року вперше пройшов огляд ЛТЕК, за результатами якої йому визначено ступінь втрати професійної працездатності - 85% в наслідок трудового каліцтва та встановлено 1 групу інвалідності; 05.04.2000 року, повторно пройшов огляд ЛТЕК, за результатами якого йому визначено ступінь втрати професійної працездатності - 85% в наслідок трудового каліцтва та встановлено 1 групу інвалідності; 05.04.2001 року, позивач повторно пройшов огляд ЛТЕК, за результатами якого йому було визначено ступінь втрати професійної працездатності - 85% в наслідок трудового каліцтва та встановлено 1 групу інвалідності (а.с. 10, 11).

30.05.2002 року, ОСОБА_1 повторно пройшов огляд ЛТЕК, за результатами якого йому визначено ступінь втрати професійної працездатності - 85% в наслідок трудового каліцтва та встановлено 1 групу інвалідності; 17.04.2003 року, при повторному огляді ЛТЕК, визначено ступінь втрати професійної працездатності - 85% в наслідок трудового каліцтва та встановлено 1 групу інвалідності (а.с. 12, 13).

11.04.2005 року, позивач пройшов огляд МСЕК, за результатами якого йому визначено ступінь втрати професійної працездатності - 85% в наслідок трудового каліцтва та встановлено 1 групу інвалідності; 22.05.2007 року, при повторному огляді МСЕК, визначено ступінь втрати професійної працездатності - 85% в наслідок трудового каліцтва та встановлено 1 групу інвалідності; 16.06.2009 року, при повторному огляді МСЕК, визначено ступінь втрати професійної працездатності - 80% в наслідок трудового каліцтва та встановлено 2 групу інвалідності; 31.07.2012 року, при повторному огляді МСЕК, визначено ступінь втрати професійної працездатності - 80% в наслідок трудового каліцтва та встановлено 2 групу інвалідності; 07.04.2015 року, при повторному огляді МСЕК, визначено ступінь втрати професійної працездатності - 70% в наслідок трудового каліцтва та встановлено 2 групу інвалідності; 23.05.2017 року, при повторному огляді МСЕК, визначено ступінь втрати професійної працездатності - 70% в наслідок трудового каліцтва та встановлено 2 групу інвалідності; 21.05.2019 року, при повторному огляді МСЕК, визначено ступінь втрати професійної працездатності - 70% в наслідок трудового каліцтва та встановлено 2 групу інвалідності з 01.03.2019 року - безстроково, визначено потребу в медикаментозному, санаторно-курортному, стаціонарному лікуванні та в забезпеченні виробами медичного призначення (а.с. 14-20).

Згідно з ч. 4 ст. 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні та здорові умови праці.

За загальним правилом про дію нормативно-правового акту в часі до кожної події, факту чи відносин застосовується той нормативно-правовий акт, який був чинним на момент, коли вказана подія, факт чи відносини мали місце.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України, відповідно в п. 5 Постанови «Про судову практику в правах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, оскільки питання про відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати, якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодуванню моральної шкоди у цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду.

Згідно зі ст.ст. 440, 440-1 ЦК УРСР (в редакції 1963 року, що діяв на час виникнення спірних правовідносин), шкода, спричинена особі чи майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному об`ємі особою, яка завдала шкоди. Моральна шкода, заподіяна громадянину або організації діяннями іншої особи, яка порушила їх законні права, відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини.

При цьому, відповідно до ст. 441 ЦК УРСР, організація повинна відшкодувати шкоду, заподіяну з вини її працівників під час виконання ними своїх трудових (службових) обов`язків.

Згідно зі ст. 450 ЦК УРСР, організації, діяльність яких пов`язана з підвищеною небезпекою для оточуючих, зобов`язані відшкодувати шкоду, спричинену джерелом підвищеної небезпеки.

Крім того, згідно з п. 1 «Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням ним трудових обов`язків» (які були чинні на момент виникнення спірних правовідносин), власник підприємства, установи і організації або уповноважений ним орган несе матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням ним трудових обов`язків, а також за моральну шкоду, заподіяну потерпілому власником фізичного чи психічного впливу небезпечних або шкідливих умов праці.

Таким чином, ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» є належним відповідачем по справі.

Крім того, зазначені обставини наступили у ОСОБА_1 у зв`язку із нещасним випадком на виробництві під час виконання ним трудових обов`язків, яке призвело до встановлення стійкої втрати професійної працездатності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує тяжкість завданої позивачеві моральної шкоди, глибину, тривалість та характер моральних та фізичних страждань, їх інтенсивність та довготривалість, стан здоров`я, ступінь професійної працездатності, настання у зв`язку з цим негативних змін у житті, необхідність лікування, втрату у зв`язку з цим життєвих зв`язків, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, що вимагає додаткових зусиль для організації свого життя, обсяг втрати позивачем працездатності унаслідок профзахворювання. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, що відповідає вимогам п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Тому, суд вважає, що сума компенсації від відповідача спричиненої позивачеві моральної шкоди повинна складати 130000,00 гривень.

Щодо вимоги про стягнення 401455,00 грн., то суд приходить висновку, що така сума належним чином не вмотивована, є завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачеві шкоди.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд, стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1300,00 гривень.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 440-1, 441, 456 ЦК УРСР, ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 259, 263, 264, 265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , в рамках відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом у розмірі 130000,00 (сто тридцять тисяч) гривень без урахування податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» юридична адреса: м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, 1, , на користь держави судовий збір в розмірі 1300 /одна тисяча триста/ гривень 00 /нуль/ копійок.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення складено 02 березня 2021 року.

Суддя: О. В. Хлистуненко