Справа № 638/397/20
Провадження № 2/638/1139/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Невеніцина Є.В.,

за участю секретаря Суркової М.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

третьої особи ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м.Харкові в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, третя особа: ОСОБА_4 про скасування рішення та висновку, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Дзержинського районного суду м.Харкова Невеніцина Є.В. знаходиться вищевказана справа.

Через канцелярію суду представником відповідача подано клопотання про закриття провадження по справі через відсутність предмету спору. Свої клопотання відповідач обґрунтовує тим, що закінчився строк дії оскаржуваного рішення.

У судовому засіданні позивач та представник позивача заперечували у задоволенні заявленого клопотання, оскільки оскаржуване рішення не набрало законної сили, представник відповідача та третя особа підтримали заявлене клопотання та просили задовольнити.

Суд, вислухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи та клопотання, прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Так, позивачем оспорюється рішення Харківської міської ради №977 від 24.12.2019 року про затвердження висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради щодо підтвердження місця проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для тимчасового виїзду за межі України.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Так, предмет позову це матеріально-правова вимога, заявлена позивачем в суд до відповідача щодо усунення допущеного відповідачем порушення суб`єктивного права позивача.

У пункті 4.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» визначено, що господарський суд припиняє провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акту державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Верховний Суд в постанові від 23.12.2020 року по справі №522/8782/16-ц зазначає, що поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Тобто, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Таким чином, доводи відповідача викладені у клопотанні про закриття провадження необґрунтовані, оскільки оскаржуване рішення не скасоване та є предметом розгляду даної справи, а відтак суд відмовляє у задоволенні клопотання про закриття провадження.

Керуючись ст.255 ЦПК України,-

постановив:

У задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, третя особа: ОСОБА_4 про скасування рішення та висновку відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 07.07.2021 року.

Головуючий Є.В.Невеніцин