Номер провадження: 22-ц/813/567/21
Головуючий у першій інстанції Бондар В. Я.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря - Бєляєвої О.К.,

переглянувши справу №522/10621/20 за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2020 року у складі судді Бондар В.Я., -

в с т а н о в и в :

Позивач АТ КБ «ПриватБанк», звернувшись 3 липня 2020 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено Договір №б/н від 10 серпня 2007 року, за яким отримано кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Посилаючись на порушення зобов`язань за договором, позивач АТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 за Договором №б/н від 10 серпня 2007 року заборгованість станом на 31 березня 2020 року в загальній сумі 136298,77 грн. та судові витрати в сумі 2102,00 грн. (а.с.1-4).

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 13 липня 2020 року відкрито провадження у справі (а.с.49-50).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29 серпня 2020 року, ухваленим в порядку заочного розгляду справи, позов задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за тілом кредиту в сумі 4500,00 грн., судові витрати в сумі 69,40 грн., в решті вимог відмовлено за безпідставністю (а.с.62-65).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 6 жовтня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на рішення суду.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення процентів та ухвалити в цій частині вимог нове рішення про задоволення вимог про стягнення процентів в сумі 131798,77 грн. (а.с.69-74).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у помилковості висновку суду про безпідставність частини вимог.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

10 серпня 2007 року ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) в АТ КБ «ПриватБанк» підписала анкету-заяву, в якій зазначила про свою згоду з тим, що анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складають Договір, що вона ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку у письмовому вигляді. Згідно анкети-заяви ОСОБА_1 зобов`язалася в подальшому самостійно знайомитися зі змінами Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів банку на сайті (www.privatbank/ua) (а.с.23, 24).

На підставі укладеного у такий спосіб Договору №б/н від 10 серпня 2007 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , останнім отримано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку.

Згідно розрахунку за Договором №б/н від 10 серпня 2007 року заборгованість станом на 31 березня 2020 року склала в загальній сумі 208725,58 грн., з них: 4500,00 грн. заборгованість за кредитом; 202781,74 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1443,84 пеня; до стягнення визначено заборгованість в загальній сумі 136298,77 грн., з них: 4500,00 грн. заборгованість за кредитом; 131798,77 грн. заборгованість по процентам (а.с.5-11).

Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 5457 …. …. 5179, картковий рахунок стартував 28 серпня 2007 року з кредитним лімітом 250,00 грн., 12 грудня 2007 року, 13 грудня 2007 року, 17 червня 2009 року, 31 грудня 2009 року, 13 лютого 2012 року, 18 жовтня 2012 року кредитний ліміт змінювався, зокрема, 18 жовтня 2012 року кредитний ліміт збільшено до 4500,00 грн., з 16 січня 2020 року кредитний ліміт встановлено 0,00 грн. (а.с.21).

АТ КБ «ПриватБанк» Бурдовіциній В.П. видано 10 серпня 2007 року картку 5457 …. …. 5179 терміном дії до серпня 2011 року, 17 квітня 2009 року видано картку 5457 …. …. 1742 терміном дії до серпня 2011 року, 13 лютого 2012 року видано картку 5211 …. …. 7473 терміном дії до листопада 2015 року, 15 січня 2014 року видано картку 5168 …. …. 2545 терміном дії до травня 2017 року (а.с.22).

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). З підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, виникають зобов`язання (ч.2 ст.509 ЦК України). Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства (ст.526 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

На підставі укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 . Договору №б/н від 10 серпня 2007 року виникло грошове зобов`язання, що мало сторонами договору виконуватись належним чином, проте, фактично отримані та використані ОСОБА_1 кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуто, що мало наслідком звернення до суду з вимогами про стягнення заборгованості.

Судом першої інстанції задоволено позов в частині стягнення заборгованості за кредитом в сумі 4500,00 грн., рішення суду в цій частині вимог не оскаржено, отже, в силу визначених статтею 367 ЦПК України меж розгляду справи судом апеляційної інстанції рішення суду в цій частині не перевіряється.

Судом першої інстанції відмовлено в задоволенні вимог про стягнення процентів за безпідставністю вимог, з чим суд апеляційної інстанції погоджується та, відповідно, не приймає доводи апеляційної скарги щодо частини вимог з огляду на наступне.

3 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду в справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19) прийнято постанову щодо стягнення грошових коштів по договору приєднання, за змістом якої банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Із аналізу прийнятої Великою Палатою Верховного Суду в справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19) постанови від 3 липня 2019 року, висновки якої щодо застосування відповідних норм права в силу положень частини 4 статті 263 ЦПК України підлягають врахуванню, встановлено, що Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених раніше у рішеннях Верховного Суду України, та орієнтувала судову практику у справах, де банк звертається до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором, укладеним шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, на те, що на підставі норм матеріального права, які застосовуються до стандартної (типової) форми кредитного договору, не підлягають стягненню проценти за користування кредитними коштами та застосуванню відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

За таких обставин, враховуючи вищевказаний правовий висновок, суд констатує відсутність підстав для задоволення із заявлених банком правових підстав вимог в частині стягнення процентів в сумі 131798,77 грн.

Оскільки суб`єктивне право, враховуючи правовий висновок, в частині стягнення процентів із заявлених АТ КБ «ПриватБанк» правових підстав відсутнє, то в цій частині позовних вимог обґрунтовано відмовлено за безпідставністю вимог.

Правове обґрунтування позовних вимог в частині стягнення заборгованості по процентам відмінне від правового обґрунтування апеляційної скарги на рішення суду в частині відмови у стягненні процентів, відтак, суд першої інстанції правильно застосував правовий висновок Великої Палати Верховного Суду в справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19).

Відмова в позові в частині стягнення заборгованості по процентам з підстав, зазначених у позові, не є перешкодою для звернення до суду для стягнення процентів з інших правових підстав із доданням розрахунку, який би відповідав іншому, ніж той, що доданий до позову, правовому підходу у нарахуванні процентів за користування коштами.

Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Учасники справи в судове засідання 10 червня 2021 року завчасно повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи; позивач АТ КБ «ПриватБанк» судову повістку отримав 2 квітня 2021 року та 5 квітня 2021 року; відповідач ОСОБА_1 має реєстрацію місця постійного проживання з 1984 року в м. Одесі, однак надіслану кореспонденцію за адресом реєстрації місця постійного проживання не отримує, кореспонденція повернулася суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.89-91, 96, 97-98, 100-106).

Має місце зловживання відповідачем процесуальними правами, судом вжито всіх передбачених діючим процесуальним кодексом заходів для того, щоб учасники процесу реалізували належні їм права. З огляду на викладену поведінку відповідача як учасника справи, яка розглядається як зловживання процесуальними правами, необхідність дотримання судом розумності строків розгляду справи, знаходження справи в суді без вирішення з липня 2020 року, справа розглядається за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи у сенсі положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Право на справедливий суд стосується як позивача так і відповідача, перешкоджання розгляду справи внаслідок зловживання правами однієї із сторін має бути оцінено судом задля захисту права іншої сторони отримати в суді рішення щодо права, за захистом якого сторона звернулась до суду.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2020 року в справі за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в частині процентів за користування кредитом залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 7 липня 2021 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Г.Я.Колесніков