ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

25 лютого 2021 року

м. Харків

справа № 638/19135/19

провадження № 22-ц/818/296/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Супрун Я.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Десятніченко Ірина Вікторівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , про зупинення провадження до залучення до участі у справі правонаступників під час розглядуапеляційної скарги ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 9 червня 2020 року, ухвалене у складі судді Аркатової К.В.,

УСТАНОВИВ:

У грудні 2019 ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом, у якому з урахуванням зміни (доповнення) підстав позову, просив визнати недійсним договір купівлі продажу від 05 вересня 2017 року житлового будинку літ. А-1 та земельної ділянки кадастровий номер :16:011:0011 за адресою: АДРЕСА_1 , між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Десятніченко І.В. (а.с. 205-211 т.1)

Позовна заява мотивована тим, що 5 вересня 2017 року між відповідачами укладений договір купівлі-продажу житлового будинку літ. А-1 та земельної ділянки кадастровий номер :16:011:0011 за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Десятніченко І.В. Ухвалою суду від 26.04.2017 року у справі № 638/5172/17 відкрито провадження за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 64765 доларів США на підставі договору позики № 1 від 27.03.2014 року. На час відкриття провадження по вказаній справі ОСОБА_2 мав у власності житловий будинок літ. А-1 та земельну ділянку кадастровий номер :16:011:0011 за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, ухвалою суду від 27.05.2017 року забезпечено позов шляхом заборони вчинення реєстраційних дій стосовно іншої нерухомості ОСОБА_2 . Після відкриття провадження у справі та забезпечення позову ОСОБА_2 відповідно до договору купівлі продажу від 05.09.2017 року здійснив відчуження вказаної нерухомості та земельної ділянки. Також, на момент укладення оскаржуваного правочину ОСОБА_2 мав перед позивачем боргові зобов`язання з повернення позики у розмірі 856990 доларів США згідно договору позики № 2 від 10.03.2016 року. Рішенням суду від 06.12.2018 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 стягнуто 27795510,80 грн., вказане рішення набрало законної сили та перебуває на виконанні. Зі змісту оскаржуваного договору вбачається, що продаж будинку та земельної ділянки відбувся за 2503450 грн., а у відзиві відповідача та заяві свідка вартість продажного майна інша. Вказуючи на недійсність оскаржуваного правочину посилався на недобросовісність відповідача, який не бажаючи виконувати боргові зобов`язання здійснив продаж належного майна, достеменно знаючи про наявність позову в провадженні суду. Метою укладення оскаржуваного правочину, на його думку, є зменшення майна, за рахунок якого буде виконуватись судове рішення. ОСОБА_2 , здійснюючи продаж спірного майна, фактично здійснив дії направлені на ухилення від виконання рішення суду у справі № 638/5172/17, порушуючи публічний порядок, що є підставою для визнання оскаржуваного правочину недійсним.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 9 червня 2020 року у задоволені позову ОСОБА_8 відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що відсутні докази про недобросовісні дії ОСОБА_2 та зловживання правом в частині ухилення від виконання грошового зобов`язання перед ОСОБА_7 шляхом вчинення оскаржуваного правочину. Також позивачем не надано доказів про неспроможність ОСОБА_2 виконати рішення суду про стягнення суми боргу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що волевиявлення учасників спірного договору не відповідає їх внутрішній волі, оскільки кожний з них мав внутрішню волю здійснити продаж будинку за 3 600 000,00 грн та земельну ділянку за 8 500 000,00 грн. в той час як волевиявлення сторін, яке зафіксоване у п.2.1 спірного договору, свідчить про продаж будинку за 908 950,00 грн, а земельної ділянки за 1 594 500,00 грн. Крім того, з розписки ОСОБА_2 вбачається, що останній отримав за продаж будинку 3 600 000,00 грн та земельну ділянку за 8 500 000,00 грн, ще до укладення спірного договору та п. 2.1, згідно якого ціна продажу будинку сторонами договору визначена у розмірі 908 950,00 грн, а земельної ділянки у розмірі 1 594 500,00 грн Отже, позивачем доведено невідповідність волевиявлення обох сторін правочину, яка зафіксована у п.2.1 спірного договору, їх внутрішній волі, що є підставою для визнання договору недійсним. Також зазначає, що фактично здійснюючи продаж спірного майна за 12 000 000,00 грн, сторони в п. 2.1 договору зазначили продаж майна за 2 503 450,00 грн, що також підтверджує недобросовісність відповідачів. Тобто, відповідачі навмисно в договорі істотно знизили кількість отриманих ОСОБА_2 грошей, з метою спотворення фінансового та майнового стану ОСОБА_2 . Вважає, що суд першої інстанції безпідставно та необґрунтовано обмежився посиланням на відсутність судового рішення у справі № 638/5172/17 на час укладення спірного договору. ОСОБА_2 здійснюючи продаж спірного майна під час розгляду справи № 638/5172/17 про стягнення заборгованості, мав на меті уникнути примусового звернення стягнення на спірне майно, що є ознакою умисного ухилення від виконання рішення у справі. Вважає, що висновку суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, оскільки ОСОБА_2 має грошові зобов`язання перед позивачем і саме з метою неможливості їх примусового виконання, зловживаючи своїм правом, недобросовісно здійснив продаж майна. Отже позивачем доведено недобросовісність сторін договору, небажання ОСОБА_2 виконувати прийняті на себе зобов`язання та зловживання своїм правом, атакож ухилення від виконання судового рішення та виконання прийнятих на себе зобов`язань з повернення боргу.

В суді апеляційної інстанції 25 лютого 2021 року ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 заявив клопотання про залучення до участі у справі правонаступника відповідач ОСОБА_2 та заміну відповідача правонаступником посилаючись на те, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі виходячи з наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією актового запису про смерть № 14985 від 06.10.2020 року виданого Харківським міським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с. 162 т.2).

Відповідно до ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (право-попередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Із матеріалів справи вбачається, що предметом заявленого ОСОБА_8 позову є вимоги щодо визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтями 1218, 1219 ЦК передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Оскільки позов про визнання договору недійсним пред`явлено за життя ОСОБА_2 , спірні правовідносини допускають правонаступництво, судова колегія вважає що існують підстави для зупинення провадження до залучення до участі у справі правонаступників ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 251, 258, 260, 261, 367, 368, 374 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 638/19135/19 за позовом за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Десятніченко Ірина Вікторівна про визнання договору недійсним - зупинити до залучення до участі у справі правонаступників ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст ухвали складено 01 березня 2021 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук