ЄУН №337/3582/21
Провадження №2/337/1875/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2021 року м.Запоріжжя

Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Сидорова М.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

01.07.2021р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ, в якому просить визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю колишнього подружжя, визнати за ним право власності на 2/3 частини вказаної квартири, а за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину квартири.

Одночасно з позовом ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову яку обґрунтовує тим, що він звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ. Предметом спору є квартира АДРЕСА_1 . Спірна квартира оформлена на відповідачку ОСОБА_2 , яка може без його згоди вжити заходів щодо реалізації вказаного нерухомого майна, яке набуто в період їх зареєстрованого шлюбу та є спільним сумісним майном подружжя, тому невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Посилаючись на зазначені обставини просить суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , із забороною вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири.

Відповідно до ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз`яснено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (пункт 4).

Крім того, пунктами 1-4 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз`яснено, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову з урахуванням адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Частиною ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Разом з тим, звертаючись до суду з позовною заявою та заявою про забезпечення позову, позивач ОСОБА_1 не надав суду належних та допустимих доказів, підтверджуючих документів про належність нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , на яку він просить накласти арешт та заборонити вчиняти будь-які дії, відповідачці ОСОБА_2 . Докази про належність квартири АДРЕСА_1 іншій особі (особам) також не надані.

Таким чином суд не має можливості встановити належність квартири будь-якій особі, відповідно, зробити обґрунтований висновок щодо співмірності та адекватності заходів забезпечення позову, про які просить заявник, зі змістом та розміром позовних вимог.

Отже, враховуючи, що позивачем не надано жодних доказів, які підтверджують право власності будь-якої особи на вищевказану квартиру, суд вважає, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, підстави для її задоволення та забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру та заборони вчиняти з нею будь-які дії відсутні, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, а тому позивач, у разі появи обґрунтованих підстав вважати, що невжиття відповідних заходів унеможливить чи утруднить виконання рішення суду, може повторно звернутися до суду із заявою про забезпечення позову.

Керуючись ст.149-154,157,259-261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволеннізаяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя М.В.Сидорова