Справа № 702/48/21
Провадження № 2/702/107/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2021 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області

під головуванням судді: Мазай Н. В.

за участю секретаря судового засідання: Кольц І.С.

сторони: не з`явились,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище в порядку спрощеного позовного провадження цивільну с праву за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про захист прав споживачів, визнання недійсним кредитного договору.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 07.03.2019 між нею (надалі - Позивач, Позичальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», (надалі - Відповідач, Товариство, Фінансова установа, Кредитодавець) укладено договір про надання фінансового кредиту № 686839 (далі «Кредитний договір»).

Вважає, що при укладанні договору про надання фінансового кредиту порушені її права як споживача, визначені нормами ЗУ «Про захист прав споживачів», ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ЗУ «Про захист персональних даних», у зв`язку з чим, нею у досудовому порядку неодноразово направлялись листи про припинення порушень з боку відповідача, проте, такі вимоги були залишені без задоволення, а тому вона змушена була звернутись до суду.

Посилається на порушення відповідачем норм встановлених ч.2 ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» , ч.2 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», а саме відповідач при видачі кредитних коштів, не ознайомлював її з умовами кредитування та ризиками, не надав інформацію, яка стосується суті наданих відповідчем фінансових послуг. Крім цього відповідач не надав їй Правила, які є невід`ємною частиною Договору і з їх текстом вона ознайомлена не була.

Так відповідач не надав їй повної, всебічної, об`єктивної та достовірної інформації, про умови кредиту перед укладенням та під час укладення договору про надання споживчого кредиту, що в свою чергу являється істотною передумовою укладання кредитного договору, адже неналежне інформування позичальника може вплинути на його рішення про придбання або не придбання послуги з надання кредиту

Вважає, що відповідач порушив вимоги ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів», відповідно до якої підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.

Відповідач порушив норми встановлені п.5 ч.3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», оскільки сума компенсації становить більше 50%, що відповідно до зазначених норм закону є несправедливою умовою.

Відповідач порушив ч. 1 ст. 61 Конституції Укрїни, оскільки за п. 4.4. Договору вона крім пені за прострочення зобов`язання, повинна сплачувати також і штрафи.

Відповідач порушив норми встановлені абз. 5, 11 п.2 ст. 8 ЗУ «Про захист персональних даних», оскільки кредитний договір не містить умови про право відізвати свою згоду на обробку персональних даних.

Позивачка просить визнати недійсним Кредитний договір № 686839 від 07.03.2019 року.

Ухвалою суду 01.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін.

Ухвалою суду 05.04.2021 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору було залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компація» Європейська агенція з повернення боргів».

Ухвалою суду 20.05.2021 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія управління активами».

Відповідачем 16.02.2021 подано відзив на позовну заяву згідно якого відповідач заперечує проти задоволення позову у повному обсязі, вважає позов необгрунтованим, завідомо безпідставним та таким, що має очевидно штучний характер та не відповідає вимогам чинного законодавста з огляду на наступне.

15.11.2019 «Авентус Україна» відступило право вимоги за кредитним договором клієнта до ТОВ «ФК «Європейська Агенція з повернення боргів» (далі - новий кредитор).

Перед укладенням Кредитного договору Товариство шляхом розміщення на власному Веб-сайті надало Клієнту доступ до інформації, необхідної для укладення кредитного договору, де, серед іншого, міститься інформація про тарифи, ціни та умови надання фінансових послуг, порядок їх надання, розміщені Правила та примірний кредитний договір, що планується до укладення.

Перед подачею заявки на отримання кредиту, Клієнт повинен ознайомитись з обов`язковою інформацією про Товариство, про порядок та умови надання фінансових послуг, з Правилами, та відповідним примірним Кредитним договором, що розміщені на Веб-сайті, у тому числі з інформацією, викладеною у цих Правилах, при цьому, він повинен підтвердити, що ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, проставляючи відповідну відмітку в чек-боксі інформаційно-реєструючої електронної системи Товариства, за допомогою якої здійснюється оформлення кредитів. Без такого підтвердження (проставлення відповідної відмітки) у позивача була б відсутня технічна можливість перейти на іншу сторінку/вкладку інформаційно-реєструючої електронної системи Товариства для подальшого оформлення кредитного договору.

На веб-сайті Товариства не встановлено часові обмеження для ознайомлення з вищевказаною інформацією для прийняття клієнтом/клієнтами обгрунтованого та усвідомленого рішення для отримання кредиту та визначитись з його істотними умовами.

На веб-сайті Товариства містилась вся необхідна інформація для прийняття Клієнтом обгрунтованого та усвідомленого рішення для отримання Кредиту та визначитись з його істотними умовами.

Крім того, уклавши Кредитний договір, та враховуючи вимоги п.7.3. Кредитного договору, Клієнт підтвердив, що отримав від Товариства до укладення цього Договору інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

07.03.2019 між ТОВ «Авентус Україна» (далі - Товариство) та позивачем було укладено Договір №686839 про надання фінансового кредиту (надалі - Кредитний договір), згідно якого ТОВ «Авентус Україна» було надано позивачу кошти в розмірі 4000,00 гривень (надалі - Кредит) на умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Веб-сайт Товариства або Мобільний додаток (надалі - ITC Товариства).

Переказ коштів, здійснено 07.03.2019, шляхом перерахування на банківську картку Клієнта № НОМЕР_1 , відкриту в АТ КБ «Приват Банк», яку було вказано особисто Клієнтом в заяві на отримання Кредиту.

Переказ коштів, виданих в рамках Кредитного договору, підтверджується копією Інформаційної довідки, складеної у відповідності до вимог законодавства, та яка містить усі необхідні реквізити, а сам Платіжний провайдер має відповідну Ліцензію НБУ на здійснення переказів грошових коштів та внесений в Державний реєстр фінансових установ (надалі - Інформаційна довідка ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ».

Позивач не був позбавлений можливості скористатися своїм правом, визначеним ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», і, відповідно, протягом 14 календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору. Натомість таких дій позивач не вчинив, а навпаки на підтвердження визнання умов кредитного договору було здійснено платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Згідно Кредитного договору, сторони погодили усі істотні умови договору.

Кредитний договір було укладено в електронній формі, враховуючи вимоги чинного законодавства, Кредитний договір було підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором, про що зазначено в розділі Кредитного договору «Реквізити та підписи сторін» - «підписано електронним підписом 07.03.2019 17:31:59».

07.03.2019 при укладенні Кредитного договору позивачем було свідомо вчинено сукупність дій, спрямованих на укладення Кредитного договору, а саме: він самостійно для себе визначив необхідний для нього обсяг часу для ознайомлення з Правилами, умовами Кредитного договору; після чого проявив намір вступити з ТОВ «Авентус Україна» в договірні відносини на умовах, визначених Правилами, після узгодження розміру кредиту, строку та умов кредитування. Кредитний договір було підписано з позивачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Нарахування процентів за користування кредитними коштами, виданими в рамках Кредитного договору, здійснюється на підставі Кредитного договору та згідно з вимогами чинного законодавства. Так, Відповідача не можна позбавити права на отримання належних йому за користування кредитом, нарахованих на підставі положень Кредитного договору.

Отже, встановлення в Кредитному договорі плати (процентів) за користування кредитними коштами не є компенсацією в розумінні ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів Враховуючи викладене, посилання Позивача на непропорційно велику суму компенсації за Кредитним договором спростовується вищезазначеним.

У відповідності до ч. 1 ст. 18 Закону «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.

Цивільне законодавство встановлює презумпцію свободи договірних зв`язків та не містить імперативної норми, яка б позбавляла кредитодавця права на неустойку за порушення позичальником зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту.

Вимоги п. 4.4. Кредитного договору не встановлюють вимогу щодо сплати позивачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, її наслідком не є істотний дисбаланнс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Враховуючи викладене, твердження позивача щодо несправедливих умов кредитного договору, в зв`язку з нарахуванням непропорційно великої суми компенсації (понад 50 відсотків вартості продукції) за кредитним договором і порушення товариством п.5 ч.3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» є абсолютно безпідставним.

Товариством не здійснюється збирання, зберігання, використання і поширення інформації про особисте життя фізичних осіб без їх згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Реєструючись на Веб-сайті www.creditplus.ua, Клієнти надають згоду на збір та обробку персональних даних шляхом проставляння відповідної відмітки. Окрім того, надання згоди на обробку персональних даних було підтверджено накладанням електронно підпису за допомогою одноразового ідентифікатора.

Крім того, згідно 7.3 Кредитного договору передбачено, що Споживач надає свою однозначну, беззастережну і необмежену згоду на обробку персональних даних.

Відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні заявлених позовних вимог стосовно визнання Договору №686839 про надання фінансового кредиту від 07.03.2019 недійсним у повному обсязі.

Позивачем ОСОБА_1 відповіді на відзив, у встановлений ухвалою суду 01.02.2021 строк, до суду не надіслано.

19.04.2021 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія» Європейська агенція з повернення боргів» надійшов відзив на позовну заяву згідно якого ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» вважає позовну заяву про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору безпідставною, необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як стверджує сама позивач у позовній заяві, що 07 березня 2019 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 686839 про надання фінансового кредиту в електронній формі (далі по тексту - Договір).

Пунктом 1.7 Договору передбачено, що невід`ємною частиною цього договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», які розміщені на сайті www.creditpius.ua. Підписуючи цей Договір, Клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися.

У розділі 8 Договору «Реквізити та підписи сторін» вказано прізвище, ім`я та по-батькові Позивача, а також зазначено, що договір ним підписано електронно- цифровим підписом 07.03.2019 17:31:59.

Правила надання коштів в позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 06.06.2017, чинні на момент укладення оспорюваного Договору, перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.creditplus.ua за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Позивачем не доведено відсутність будь-якої необхідної щодо умов кредитування та іншої інформації, що є її обов`язком відповідно до засад змагальності процесу, чим не виконав вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Реєструючись на сайті позивач надав згоду на збір та обробку персональних даних шляхом накладання електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора.

При укладенні договору позики сторонами додержано вимог, необхідних для чинності цього правочину і передбачених Цивільним кодексом України та Законом України «Про захист персональних даних».

Дослідивши умови кредитного договору, ТОВ «ФК «ЄАПБ» встановлено відсутність вимоги щодо сплати споживачем непропорційної суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції (послуг) у разі невиконання зобов`язань за договором.

15 листопада 2019 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська Агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 15112019, у відповідності до якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до Позивача за Договором № 686839 про надання фінансового кредиту під 07 березня 2019 року.

23 грудня 2020 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» укладено Договір факторингу № 23/12/20, згідно п. 1.1 якого, за давим Договором Фактор передає грошові кошти, що дорівнюють Ціні Продажу, в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Факторові Права Вимоги до Боржників, зазначених в Реєстрі Заборгованостей (Додаток №1 до цього Договору), в розмірі Портфеля Заборгованості. Сторони погодили, шо до Фактора переходять всі права грошової вимоги, які належать Клієнту за кредитними договорами (Право вимоги).

Згідно порядкового номеру 3709 Додатку № 1 до Договору факторингу № 23/12/20 від 23 грудня 2020 року вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія управління активами» набуло право грошової вимоги до позивача за Договором № 686839 про надання фінансового кредиту від 07 березня 2019 року.

Просять відмовити у задоволенні позивних вимог за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авенутс Україна», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору.

Третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» будь-яких заяв по суті спору до суду не направило.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Відповідно до поданого позову просить справу розглядати у її відсутність.

У судове засідання представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до поданого відзиву просить справу розглядати у відсутність їх представника.

У судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета споруТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до поданого відзиву просить справу розглядати у відсутність їх представника.

У судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета споруТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 10, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Вирішуючи питання про порушення відповідачем вимог ч. 2 ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів» та ч. 2 ст. 12 ЗУ « Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 07.03.2019 між Товариством з обмеженою відповідальності «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 686839, який разом із Правилами надання фінансових кредитів ТОВ «Авентус Україна», які розміщені на сайті www.creditplus.ua складають єдиний договір та визначають усі істотні умови надання кредиту. Згідно даного договору позивач отримав кредит в сумі 4 000 грн строком на 30 днів на умовах строковості, зворотності, платності. Позивач зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом (а.с. 8 -10).

15.11.2019 ТОВ «Авентус Україна» відступило право вимоги за кредитним договором клієнта до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська Агенція з повернення боргів».

Відповідно до договору відступлення прав вимоги № 23/12/20 від 23 грудня 2020 року, який був укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами», а також додатків до нього та витягу з реєстру боржників, до ТОВ «Фінансова компанія управління активами» перейшло право вимоги за договором № 686839 про надання фінансового кредиту від 07 березня 2019 року, укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору товариство надає Клієнту грошові кошти в розмірі 4000 грн 00 коп (далі кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом.

Відповідно п.1.2. Кредитного договору сторони погодили наступну фіксовану процентну ставку за користування кредитом: п. 1.2.1. 0,01 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом (3,65 % річних) у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього Договору.

Згідно п.1.3 Кредитного договору сукупна вартість кредиту складає 100,30 % від суми кредиту (у процентному виразі) або 4012,00 грн (угрошовому виразі) та виключає в себе: 1.3.1. проценти (відсотки) за користування кредитом 0,30 % від суми кредиту (у процентному виразі) або 12,00 грн (у грошовому виразі).

Відповідно до п. 1.4. Кредитного договору строк дії договору 30 днів,але в будь-якому разі цей Договір діє до повного виконання Клієнтом своїх зобов`язань за цим Договором. Кредит надається строком на 30 днів.

Кредитний договір було підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором, про що зазначено в розділі Кредитного договору «Реквізити та підписи сторін» - «підписано електронним підписом 07.03.2019 17:31:59» (а.с.9 зворотна сторона).

07.03.2019 здійснено переказ коштів, шляхом перерахування на банківську картку Клієнта № НОМЕР_1 , відкриту в банку, яку було вказано Клієнтом в заяві на отримання Кредиту (а.с.46-48).

Відповідно до вимог ст. ст. 626, 628 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується у ст.3 ЦК України.

Згідно ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч. 1 ст. 205 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку ( ч.1 ст. 207 ЦК України).

За приписами ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму, а допустимість електронного документа, як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму ( ст. 8 Закону України « Про електронні документи та електронний документообіг»).

Згідно ст. 11 Закону України « Про електронну комерцію» електронний договір укладається та виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправления (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправления (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним (ч. 5 ст. 11 Закону України « Про електронну комерцію»).

Згідно положень ст. 204 ЦК України (презумпція правомірності правочину), правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно зі ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Як встановлено в ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

За приписами ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченомуст.12 ЗУ «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 вказаного Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Також, відповідно до ч. 1,2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до п.2.2. Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі Правила) прийняття рішення про укладення Договору між Товариством та Клієнтом відбувається на підставі Заявки встановленої форми, яку заповнює Клієнт після реєстрації на веб-сайті Товариства www.creditplus.ua (далі - Сайт). Для реєстрації на Сайті Клієнт заповнює встановлену Реєстраційну форму.

Згідно п.2.5. Правил Товариство інформує Клієнта про прийняте рішення щодо видачі кредиту чи відмову у виданні кредиту шляхом: надсилання SMS-повідомлення; надсилання листа на e-mail Клієнта; надсилання повідомлення за допомогою спеціальних засобів програмного забезпечення, які пов`язані з телефонним номером Клієнта ( Viber,WhatsApp та ін).

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Приписами ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення» (правова позиція Верховного суду по справі № 524/5556/19 від 12.01.2021).

Таким чином, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов Договору, який оформлений в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, і такі дії сторін відповідають приписам статей 6, 207, 627 ЦК України, статей 11 та 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 1.7 Договору невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання фінансових кредитів ТОВ «Авентус Україна», які розміщені на сайті www.creditplus.ua. Підписуючи цей Договір, клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись.

Відповідно до п.7. Договору цей договір складено в двох оригінальних примірниках українською мовою, по одному для кожної із Сторін, що мають однакову юридичну силу. Датою укладення Договору є дата його підписання Усі не врегульовані цим Договором правовідносини Сторінрегулюються чинним законодавством України. Клієнт підстверджкє, що: до укладення договору отримав від Товариства інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»; повідомлений про свої права згідно ст. 8 ЗУ «Про захист персональних даних»; інформація надана Товариством з дотриманням вимог законодавства про захист прав споживачів та забезпечує правильне розуміння Товариством суті фінансової послуги без нав"язування її придбання; надав згоду на передачу Товариству своїх персональних даних та їх обробку; надав згоду на те, що Товариство має право заертатись за інформацією про фінансовий стан Клієнт до третіх осіб, які пов`язані з Клієнтом діловими, професійними, особистими, сімейними або іншими стосунками; надав згоду на те, що у разі невиконання або неналежного виконання Клієнтом перед Товариством за цим Договором, Товариство має параво передати персональні дані Клієнта третім особам (включаючи, але не обмежуючись, Бюро кредитних історій, фінансовим установам, колекторським компаніям) для захисту своїх законних прав та інтересів, стягнення заборгованості за Договором, догоіврної неустойки, збитків та інших засобів правового захисту.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 підписуючи договір, шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, погодилася з усіма його умовами, зокрема, щодо ознайомлення з Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», та приймаючи до уваги, що доступ до вказаних Правил є вільним, тому позивач мала можливість та час безперешкодно ознайомитися з ними на офіційному сайті відповідача, та в разі незгоди з ними відмовитися від підписання договору. Факт підписання позичальником ОСОБА_1 Кредитного Договору електронним підписом - одноразовим ідентифікатором не оспорюється.

Таким чином, укладений Договір свідчить про повну обізнаність Позичальника щодо усіх умов Договору та отримання інформації, передбаченої законодавством України.

Підписуючи договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, позичальник підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма умовами договору, в зв`язку з чим доводи позивача про ненадання відповідачем інформації, яка стосується наданих фінансових послуг є безпідставними.

Вирішуючи питання про порушення відповідачем норм встановлених п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» в п.п. 4.4.1 п. 4.4 суд зазначає наступне.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», несправедливими, зокрема, є умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

Так, згідно розрахунку позивача, який міститься у позовній заяві, сума компенсації у зв`язку з невиконанням нею зобов`язань згідно умов Договору становить 3600 гривень (4000 х3%=120 грн. х 30 днів), що, на думку позивача, становить більше 50 відсотків суми отриманого кредиту, та є несправедливою умовою.

Відповідно до п. 4.4 Договору у випадку прострочення повернення суми кредиту за користування кредитом Клієнт зобов`язаний сплатити Товариству: пеню в розмірі 3% від суми кредиту за кожен день прострочення, починаючи з 4 дня прострочення. Строк нарахування пені не може перевищувати 90 днів; на 4 день прострочення, кірм пені, додатково сплатити штраф у розмірі 150 грн; на 30 день прострочення, кірм пені, додатково сплатити штраф у розмірі 300 грн; на 90 день прострочення, кірм пені, додатково сплатити штраф у розмірі 500 грн (а.с.9, 28).

Таким чином, вказаний пункт Договору регулює саме відносини сплати позичальником крім іншого, пені у разі прострочення позичальником строків сплати поточного кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

У відповідності до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З урахуванням наведених вище норм за умовами укладеного сторонами договору можливі умови щодо сплати неустойки у вигляді пені як засобу забезпечення належного виконання зобов`язання.

Крім цього, пунктом 4.4 оскаржуваного договору встановлена відповідальність позичальника саме у разі порушення ним умов кредитного договору. При належному виконанні договірних зобов`язань штрафна санкція у вигляді пені не застосовується, при цьому грошова сума нарахованої пені залежить і від періоду невиконання боржником взятих на себе зобов`язань.

Оспорюванні позивачем умови договору не суперечать нормам чинного законодавства України та погодженні сторонами Договору відповідно до ст. 6, 536, 626-628,1046, 1048, 1054, 1056-1 ЦК України щодо свободи договору, визначення сторонами його умов, вибору контрагента, платності користування чужими грошовими коштами, правових наслідків порушення зобов`язання.

Відповідно, встановлення сторонами в Договорі позики неустойки за порушення строків виконання грошового зобов`язання у вигляді пені за кожен день прострочення від суми заборгованості (п. 4.4. Договору) відповідає вимогам законодавства та є результатом вільного волевиявлення сторін правочину, в тому числі позивача.

Так, позивачем не надано суду доказів нарахування відповідачем позивачу непропорційно великої суми компенсації, зокрема нарахування пені, у разі невиконання нею зобов`язань, з порушенням вимог ст. 18 ЗУ « Про захист прав споживачів».

Вирішуючи питання про порушення відповідачем в п.7.3 Договору абз. 5, 11 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про захист персональних даних» суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону України «Про електронну комерцію» реєстрація фізичної особи в інформаційній системі суб`єкта електронної комерції означає надання нею згоди на використання та обробку її персональних даних і вчинення інших дій, передбачених Законом України "Про захист персональних даних".

Згідно п.7.3 Договору, підписанням даного Договору позичальник надав згоду на передачу Товариству своїх персональних даних та їх обробку; надав згоду на те, що Товариство має право заертатись за інформацією про фінансовий стан Клієнт до третіх осіб, які пов`язані з Клієнтом діловими, професійними, особистими, сімейними або іншими стосунками; надав згоду на те, що у разі невиконання або неналежного виконання Клієнтом перед Товариством за цим Договором, Товариство має параво передати персональні дані Клієнта третім особам (включаючи, але не обмежуючись, Бюро кредитних історій, фінансовим установам, колекторським компаніям) для захисту своїх законних прав та інтересів, стягнення заборгованості за Договором, догоіврної неустойки, збитків та інших засобів правового захисту.

Позивач підписуючи Договір, шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, погодилася з усіма його умовами та підтвердила факт ознайомлення з Правилами надання грошових коштів у позику ТОВ «Авентус Україна», а також надала свою добровільну згоду на обробку її персональних даних протягом строку існування відповідної мети та цілі.

Отже, зареєструвавшись на Веб-сайті, Клієнт надає згоду на використання та обробку своїх персональних даних.

Разом з тим, реєструючись на Веб-сайті www.creditplus.ua, Клієнти надають згоду на збір та обробку персональних даних шляхом проставляння відповідної відмітки. Окрім того, надання згоди на обробку персональних даних було підтверджено накладанням електронно підпису за допомогою одноразового ідентифікатора.

Згідно ст. 2 Закону України «Про захист персональних даних», згода суб`єкта персональних даних - добровільне волевиявлення фізичної особи (за умови її поінформованості) щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, висловлене у письмовій формі або у формі, що дає змогу зробити висновок про надання згоди. У сфері електронної комерції згода суб`єкта персональних даних може бути надана під час реєстрації в інформаційно- телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції шляхом проставлення відмітки про надання дозволу на обробку своїх персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, за умови, що така система не створює можливостей для обробки персональних даних до моменту проставлення відмітки».

Відповідно до абз. 5 та 11 ч.2 ст.8 Закону України «Про захист персональних даних», суб`єкт персональних даних має право: 5) пред`являти вмотивовану вимогу володільцю персональних даних із запереченням проти обробки своїх персональних даних; 11) відкликати згоду на обробку персональних даних.

Згідно п.3 ч.1 ст.11 Закону України «Про захист персональних даних», підставою для обробки персональних даних, зокрема є укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних.

Відсутність у кредитному договорі пункту щодо пред`явлення вимоги володільцю персональних даних із запереченням проти обробки своїх персональних даних та/або відкликання згоди на обробку персональних даних не є підставою для визнання спірного пункту договору недійсним.

Крім того, відкликання згоди чи заперечення проти обробки своїх персональних даних можливе лише стосовно майбутньої обробки персональних даних, але не тих даних, які вже були оброблені. Рішення та процеси, які були здійснені під час обробки персональних даних, не можуть бути анульованими, що спростовує посилання позивача на недійсність Договору в цій частині.

Вирішуючи питання про порушення відповідачем норм встановлених ч. 1 ст. 61 Конституції України суд зазначає наступне.

Згідно ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Статтею 61 Конституції України визначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Як передбачено у п. 4.4. Договору у випадку прострочення повернення суми кредиту за користування кредитом клієнт зобов`язаний сплатити товариству: пеню в розмірі 1.20%% від суми кредиту за кожний день прострочення, починаючи з 4 дня прострочення.; на 4 день прострочення, крім пені, додатково сплатити штраф у розмірі 150,0 грн. (п.4.4.2.); на 30 день прострочення, крім пені, додатково сплатити штраф у розмірі 300,0 грн. (п.4.4.3.); на 90 день прострочення, крім пені, додатково сплатити штраф у розмірі 500,0 грн. (п.4.4.4).

Відповідно до ч. 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на порушника невигідних правових наслідків, що ґрунтуються на умовах договору або на законі, та, які полягають у позбавленні його певних прав або у заміні невиконання обов`язку новим, або у покладенні на цю особу нового додаткового обов`язку. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до положень статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором - свідчить про недотримання імперативних положень, закріплених у статті 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Так, в ході розгляду справи було встановлено обставини, які б свідчили про невідповідність умов кредитного договору № 686839 від 07.03.2019 вимогам законодавства та про несправедливість його умов в п. 4.4. Договору в частині передбачення одночасного нарахування до сплати пені та штрафів, а тому позов підлягає до задоволення частково.

Законом України «Про захист прав споживачів» передбачено право споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору протягом 14 днів з моменту отримання копії примірника договору, проте реалізація вказаного права споживача і припинення дії кредитного договору можлива при дотриманні споживачем трьох умов, передбачених законом, а саме: подача письмового повідомлення кредитодавцю про відмову від кредитного договору в строки, встановлені законом; одночасного/разом з відкликанням згоди/ повернення виданого кредиту або отриманого товару по договору; сплати нарахованих процентів, які були нараховані банком за весь час користування грошовими коштами.

Проте, позивач правом споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору протягом чотирнадцяти днів з моменту отримання копії примірника договору не скористалась.

Інших переконливих та істотних доводів щодо несправедливості умов кредитного договору № 686839 від 07.03.2019, існування суттєвого дисбалансу між договірними правами і обов`язками сторін на шкоду споживачеві, позивачем не наведено.

Згідно ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Позивач, звернувшись до суду за захистом своїх прав як споживача звільнена від сплати судового збору.

Доказів понесення позивачкою інших судових витрат суду не надано.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач просила суд визнати Договір недійсним посилаючись на чотири підстави визнання його недійсним, з яких своє підтвердження в ході розгляду справи знайшла лише одна підстава, а тому суд вважає, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 227 грн. 00 коп. ( 908 грн. : 4). Інша частина судового збору компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. 2, 3, 4, 5, 6, 7, 9, 10, 11, 12, 13, 141, 247, 258, 259, 263-265, 273, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВЕНТУС УКРАЇНА", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору задоволити частково.

Визнати недійсним п. 4.4. Договору № 686839 про надання фінансового кредиту, укладеного 07 березня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 в частині нарахування одночасно до сплати пені та штрафів.

В задоволені іншої частини вимог, а саме - визнання кредитного договору в цілому недійсним відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» на користь держави судовий збір у розмірі 227 (двісті двадцять сім) гривень 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Монастирищенським РВ УМВС України 30.04.2003, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрована АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "АВЕНТУС УКРАЇНА" місцезнаходження: пр-т Перемоги, 90-а м. Київ, 03062, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», місцезнаходження: вул. Стельмаха, будинок 9А, офіс 203, м. Ірпінь Київської області, 08200, .

Суддя Н. В. Мазай