Справа № 487/4444/21
Провадження № 2-з/487/10/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2021 суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Афоніна С.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, шляхом накладення арешту на частку у статутному капіталі юридичної особи за законодавством України Товариства з обмеженою відповідальністю «Конвеєрмаш Миколаїв» (, місцезнаходження м. Миколаїв вул. Садова, 3-В), яка становить 100% статутного капіталу товариства у розмірі 7 млн. грн.., заборонити державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань та/або будь-яким іншим реєстраторам здійснювати будь-які дії щодо внесення (виключення, припинення) записів до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань, здійснювати державну реєстрацію будь - яких змін до відомостей про Товариство з обмеженою відповідальністю «Конвеєрмаш Миколаїв», зокрема , але не виключно щодо зміни розміру статутного капіталу,зміну часток у статутному (складеному) капіталі, зміну складу учасників, зміни органів управління Товариства тощо, а також вчиняти інші реєстраційні дії за законодавства України.

Обґрунтовуючи вимоги заяви зазначив, що він має намір звернутися із позовом про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості в сумі 16122000 грн. Так, 03.01.2018 між ним та ОСОБА_2 було укладено договір позики за яким ним було передано позичальнику ОСОБА_2 грошові кошти 16122000 грн. в строк до 31.01.2020. В забезпечення виконання зобов`язання за договором позики від 03.01.2018, між ним та ОСОБА_2 було укладено договір застави частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Конвеєрмаш Миколаїв», яка становить 100% статутного капіталу товариства у розмірі 7 млн. грн. Він виконав умови договору позики та передав ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 16122000 грн., що підтверджується розпискою позичальника від 03.01.2018. Проте, ОСОБА_2 у визначений договором строк грошові кошти не повернув та ним була відчужена частка в статутному капіталі ТОВ «Конвеєрмаш Миколаїв», яка є предметом застави, що підтверджується договором купівлі-продажу, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Вказане свідчить про порушення його прав як заставодержателя щодо одержання задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. При цьому, ОСОБА_3 має можливість до прийняття судового рішення здійснити відчуження вказаного майна чи в іншій спосіб розпорядитися ним. Тому вжиття заходів забезпечення позову це реальна гарантія захисту його законних прав, виходячи із розумності, обґрунтованості та адекватності вимог і збалансованості інтересів сторін у справі.

Згідно ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Вивчивши заяву та надані до неї матеріали, приходжу до наступного:

Так, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно з приписами частини другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1 та 2 ч.1 ст.150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Згідно із частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.п.4,5 Постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, заявник посилався на те, що має намір звернутися із позовом про звернення стягнення на предмет застави - частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Конвеєрмаш Миколаїв», яка становить 100% статутного капіталу товариства у розмірі 7 млн. грн., в рахунок погашення заборгованості за договором позики від 03.01.2018 в сумі 16122000 грн. Вважає, що вжиття заходів забезпечення позову, у визначений ним спосіб, це реальна гарантія захисту його законних прав, виходячи із розумності, обґрунтованості та адекватності вимог і збалансованості інтересів сторін у справі, оскільки ОСОБА_3 , якому за договором купівлі-продажу, ОСОБА_2 була відчужена частка в статутному капіталі ТОВ «Конвеєрмаш Миколаїв», яка є предметом застави, має можливість до прийняття судового рішення здійснити відчуження вказаного майна чи в іншій спосіб розпорядитися ним.

На підтвердження своїх вимог щодо забезпечення позову заявником надано: копія договору позики від 03.01.2018, копія розписки, копія договору застави корпоративних прав від 03.02.2018, копія договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Конвеєрмаш Миколаїв» від 13.02.2018, які завірені адвокатом Матвієнко Н.В. із зазначенням, що відповідають оригіналу.

Крім того, суду надано Детальна інформація про юридичну особу, згідно якої Товариство з обмеженою відповідальністю «Конвеєрмаш Миколаїв» (, місцезнаходження м. Миколаїв вул. Садова, 3-В), засновник (учасник) юридичної особи, у тому числі частки кожного із засновника (учасника) ОСОБА_3 , розмір внеску до статутного фонду - 7 млн. грн.., відомості про керівника юридичної особи, про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо ОСОБА_4 та керівник ОСОБА_3 , дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи 02.12.2016 номер запису 0034432.

Отже, з наданої Детальна інформація про юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю «Конвеєрмаш Миколаїв» () вбачається, що засновником (учасником) та керівником юридичної особи, з 02.12.2016, тобто з моменту державної реєстрації юридичної особи, є ОСОБА_3 , розмір його внеску до статутного фонду становить 7 млн. грн.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 є засновником (учасником) та керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Конвеєрмаш Миколаїв», зокрема під час укладення 03.01.2018 договору застави корпоративних прав - частки в статутному капіталі ТОВ «Конвеєрмаш Миколаїв», яка становить 100% статутного капіталу товариства, суду не надано.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що заявником надано не достатньо доказів на підтвердження того, що спір між сторонами є реальним.

Крім того, виходячи з предмету позову, з яким заявник має намір звернутися до суду, про звернення стягнення на предмет застави, в рахунок погашення заборгованості в сумі 16122000 грн., договори позики та застави укладені між заявником та ОСОБА_2 , будь-яких вимог до ОСОБА_3 заявником не пред`являється, при цьому заявником не надано обґрунтувань та доказів в підтвердження щодо того, що ОСОБА_3 як особа, за якою зареєстровано право власності на частку у статутному капіталі товариства, має намір вчиняти дії по її відчуженню. Отже з огляду на надані заявником документи та викладені ним обставини, суд не вбачає обґрунтованих підстав для побоювання щодо неможливості виконання рішення у даній справ, в зв`язку з діями ОСОБА_3 .

Також слід зауважити, що якщо ОСОБА_2 і мав частку в статутному капіталі ТОВ «Конвеєрмаш Миколаїв», то він уже скористався своїм правом, відчуживши частку у статутному капіталі за договором купівлі-продажу від 13.02.2018.

Отже, на підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для забезпечення позову, шляхом накладення арешту на частку у статутному капіталі юридичної особи за законодавством України Товариства з обмеженою відповідальністю «Конвеєрмаш Миколаїв»

Що стосується вжиття заходів забезпечення позову, шляхом заборонити державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань та/або будь-яким іншим реєстраторам здійснювати будь-які дії щодо внесення (виключення, припинення) записів до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань, здійснювати державну реєстрацію будь - яких змін до відомостей про Товариство з обмеженою відповідальністю «Конвеєрмаш Миколаїв», зокрема, але не виключно щодо зміни розміру статутного капіталу, зміну часток у статутному (складеному) капіталі, зміну складу учасників, зміни органів управління Товариства тощо, а також вчиняти інші реєстраційні дії за законодавства України, суд вважає в цієї частини вимог також слід відмовити, оскільки обраний заявником спосіб забезпечення позову не пов`язаний з предметом даного позову та виходить за межі заявлених вимог, які зазначають заявником.

Керуючись ст. 149-153 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду в строк і порядок, встановлений ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.М. Афоніна