465/4649/20
4-с/465/53/21
У Х В А Л А

судового засідання

02.07.2021 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючої судді Мартинишин М. О.

з участю секретаря Терлецького В.М.

представника заявника ОСОБА_1

представника боржника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові справу за скаргою ОСОБА_3 , з участю: Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), Львівського комунального підприємства Львівелектротранс про визнання протиправною та скасування постанови Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про закінчення виконавчого провадження №64561489 від 01.03.2021 року -

в с т а н о в и в:

представник заявника (стягувача, скаржника) звернувся до суду зі скаргою про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження №64561489 від 01.03.2021 року.

В обґрунтування скарги покликаються на те, що 12 лютого 2021 року представник скаржника ОСОБА_3 - адвокат Золотухін О.О. звернувся до Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) із заявою про прийняття до примусового виконання виконавчого листа виданого Франківським районним судом м. Львова у справі 465/4649/20 від 25.01.2021 року щодо ЛКП "Львівелектротранс". Так, він зазначив у заяві, що рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць допущено до негайного виконання, повідомив Франківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що ним, адвокатом Золотухіним О.О., з метою з`ясування фактичного виконання рішення суду в частині негайного поновлення ОСОБА_3 було скеровано адвокатський запит до ЛКП Львівелектротранс. У відповідь він отримав лист ЛКП Львівелектротранс, з якого вбачається, що заявника ОСОБА_3 не поновлено на штатну посаду, з якої її було звільнено, а поновлено за штатом підприємства.

Вказує, що із відповіді ЛКП Львівелектротранс вбачається, що її поновлено поза штатом підприємства, що суперечить судовому рішенню.

Вважає, що із відповіді Львівської міської ради вбачається, що ЛКП Львівелектротранс зверталося до ЛМР щодо введення в штат посади позивачки (заявника), однак не вказав причини введення (на виконання рішення суду), що зумовило не введення в штат посади позивачки, на яку її поновив суд.

17.02.2021 року відкрито виконавче провадження. Після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, жодних інших процесуальних документів (в контексті виконання рішення) ОСОБА_3 не отримувала. Фактичного поновлення на посаді не відбулося. Постановою від 01.03.2021 року закрито виконавче провадження.

Вважає, що державний виконавець протиправно закрив виконавче провадження без фактичного виконання рішення суду та перевірки допуску працівника до робочого місця, оскільки ОСОБА_3 так і не було поновлено в штаті підприємства на посаду, з якої її було скорочено та не було допущено до виконання раніше покладених обов`язків. У зв`язку з чим просив скаргу задоволити.

Представник скаржника ОСОБА_3 - адвокат Золотухін О.О. у судовому засіданні скаргу підтримав в повному обсязі, пояснення дав аналогічні викладеним до скарги. Просить скаргу задоволити.

Представника боржника ЛКП "Львівелектротранс" - адвокат Бегей І.М. у судовому засіданні заперечили скаргу представника стягувача заперечив та повідомив, що постанови про закінчення виконавчого провадження №64561489 від 01.03.2021 року відповідає Закону України «Про виконавче провадження». Просить відмовити у задоволенні скарги.

Суб`єкт дії, якого оскаржуються - Франківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на розгляд скарги не з`явився, просив розгляд здійснювати без їхнього представника, відповідно до ст. 450 ЦПК України, його неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухавши пояснення представник скаржника ОСОБА_3 - адвокат Золотухінп О.О. та представника боржника ЛКП "Львівелектротранс" - адвоката Бегея І. М., ослідивши матеріали скарги, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що слід задоволити скаргу, з наступних підстав.

За умовами ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ст.448 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України", суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права… Договірних держав. У справі Bellet v. France, Суд зазначив, що" стаття 6 §1 Конвенції, містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Так, рішенням Франківського районного суду м.Львова від 24.12.2020 року по справі № 465/4649/20 позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Львівського комунального підприємства «Львівелектротранс» №538-П від 18.05.2020 року про звільнення ОСОБА_3 з посади інженера загального керівництва виробництвом ТР.

Поновлено ОСОБА_3 на посаді інженера загального керівництва виробництвом ТР Львівського комунального підприємства «Львівелектротранс» з 19.05.2020 року. Стягнуто з Львівського комунального підприємства «Львівелектротранс» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 18.05.2020 року по 24.12.2020 року в розмірі 169 586(сто шістдесят дев`ять тисяч п`ятсот вісімдесят шість) гривень 56 копійок(сума визначена без врахування податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів).

Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць допущено до негайного виконання.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

17.02.2021 року відкрито виконавче провадження та зобов`язано боржника ЛКП Львівелектротранс виконати судове рішення та поновити заявника ОСОБА_3 на посаді інженера загального керівництва виробництвом ТР Львівського комунального підприємства «Львівелектротранс».

Так, умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням верховенства права, обов`язковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, гласності та відкритості виконавчого провадження, розумності строків виконавчого провадження.

За приписами ст.7 Закону України «Про виконавче провадження» працівник органу державної виконавчої служби зобов`язаний сумлінно виконувати службові обов`язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян, юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний: 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження", сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Статтею 65 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону.

Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 235 КЗпП, у разі звільнення без законної підстави (що доведено в судовому порядку), працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Судовим рішення постановлено поновити ОСОБА_3 на посаді інженера загального керівництва виробництвом ТР (яку вона обіймала до звільнення).

Зважаючи на те, що посада у штаті відсутня, ЛКП Львівелектротранс для фактичного виконання судового рішення, має вжити відповідних заходів, в межах компетенції.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктами 1 та 16 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Водночас державним виконавцем 01.03.2021 року виконавче провадження закінчено. Встановлено, що рішення суду виконане у повному обсязі.

Однак, в ході розгляду справи заявником ОСОБА_3 доведено, що фактично рішення суду не виконано. Листом Управління транспорту Львівської міської ради від 08.02.2021 року (копія якого була у розпорядженні державного виконавця) підтверджується, що ЛКП Львівелектротранс зверталося до Управління з пропозицією введення посади скаржника, однак не зазначило причину такого введення (що це відбувається на виконання рішення суду), а відтак у введенні посади в штатний розпис було відмовлено.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Посада ОСОБА_3 , у штаті підрозділу у який її було поновлено - відсутня.

Орган державної виконавчої служби не надав суду пояснень щодо ігнорування ним наданих заявником документів щодо відсутності посади ОСОБА_3 у штатному розписі та виконання нею попередніх обов`язків. Державний виконавець цього до уваги не взяв та формально підійшов до виконання судового рішення.

Крім того, суд також бере до уваги висновки КЦС ВС у постановах від 26.02.2020 у справі №702/725/17, та від 17.06.2020 у справі №521/1892/18, де Верховний Суд виклав правовий висновок, відповідно до якого виконання рішення про поновлення на роботі вважається закінченим з моменту видачі наказу про поновлення працівника на роботі та фактичного допуску працівника до роботи і можливості виконання своїх обов`язків. Для роботодавця виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі вважається закінченим з моменту видачі наказу про поновлення та фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків. Водночас працівник повинен бути обізнаним про наявність наказу про його поновлення на роботі і йому мають фактично забезпечити доступ до роботи і можливість виконанувати свої обов`язки.

Суд також звертає увагу на надані представником заявника докази у вигляді копії посадової інструкції, відповіді боржника на запити та копії розрахункових листків, де зазначено, що: 1) ОСОБА_3 не було ознайомлено із посадовою інструкцією після поновлення на роботі поза штатом підприємства, а попередня посадова інструкція видана у 2013 році щодо іншої за назвою посаді (лист ЛКП Львівелектротранс від 12.03.2021 року за вих. №07/423); 2) Боржник, після звернень адвоката щодо відсутності у зверненні до Управління транспорту ЛМР причини введення посади у штатний розпис, не звертався повторно до Управління з метою приведення штату у відповідність резолютивної частини рішення суду (лист ЛКП Львівелектротранс від 12.03.2021 року за вих. №07/423); 3) у наданих копія розрахункових листків ОСОБА_3 зазначено, що вона не має штатної посади, а перебуває поза штатом на посаді інженер, натомість ОСОБА_3 поновлено на конкретну посаду, яка має іншу назву (інженер загального керівництва виробництвом ТР).

Суд критично ставиться до пояснень представника боржника щодо фактичного виконання судового рішення, оскільки останнім не надано жодних доказів, які б підтверджували поновлення ОСОБА_3 на посаді з якої її було звільнено, виконання нею її посадових обов`язків та фактичного допуску ОСОБА_3 до роботи і можливості виконання своїх обов`язків. Також боржник не спростував відсутності дій щодо введення посади у штатний розпис підприємства для виконання рішення суду.

Згідно з роз`яснень, що містяться в п.3 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року, суд при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимога заявника ОСОБА_3 є обґрунтованою та підставною, а оскаржувана постанова державного виконавця не відповідає критеріям правомірності, визначеним Законом України Про виконавче провадження, відповідно є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З урахуванням наведених вище норм, розглядаючи скаргу в межах заявлених вимог, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності,суд вважає, що вимога стягувача щодо визнання протиправною та скасування постанови Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про закінчення виконавчого провадження №64561489 від 01.03.2021 року підлягає задоволенню.

Крім цього, суд вважає, що слід поновити строк для звернення до суду з скаргою, оскільки ОСОБА_3 отримала оскаржувану постанови тільки 17.03.2021 року, що свідчить рекомендований лист/а.с.15-16/, а відтак є поважною причиною для його поновлення.

Керуючись ст.ст. 247, 258-261, 450, 451, 452 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» -

п о с т а н о в и в :

поновити строк для звернення до суду з скаргою.

скаргу ОСОБА_3 задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про закінчення виконавчого провадження №64561489 від 01.03.2021 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК Українип. п. 15., 15.5 до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційної телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Франківський районний суд м.Львова.

Учасники справи:

Заявник (стягувач): ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Заінтересована особа (орган, дії якого оскаржуються): Франківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), Код .

Сторона виконавчого провадження (боржник): Львівське комунальне підприємство «Львівелектротранс», місцезнаходження: м. Львів, вул. Сахарова, 2, Код .

Повний текст ухвали складено 02.07.2021 року о 16:00 год.

Суддя Мартинишин М.О.