ЄУН №389/2994/20
Провадження №2/389/656/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

25 лютого 2021 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Берднікової Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Чуканової О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка Кіровоградської області, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просить визнати відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим будинком по АДРЕСА_1 .

Вимоги обґрунтувала тим, що їй на праві приватної власності належить будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 . В 2011 році в зазначеному будинку вона зареєструвала ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким на той час перебувала в цивільному шлюбі. Сімейне життя з відповідачем не склалось, вони припинили спільне проживання та з 2012 року відповідач не проживає у її помешканні, проте знятися з реєстраційного обліку у добровільному порядку відмовляється. З 2015 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком, також має неповнолітнього сина, всі зареєстровані за вказаною вище адресою. Наразі вона планує оформити житлову субсидію на оплату комунальних послуг. Умовою надання субсидії є надання інформації про доходи усіх зареєстрованих в будинку осіб, що відносно відповідача вона зробити не може, оскільки він не проживає за вказаною адресою, жодної фінансової допомоги не надає. За вказаних обставин вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

Позивач у судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просить суд позов задовольнити та справу розглянути за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у розумінні ч.11 ст.128 ЦПК України. Про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, зустрічний позов, будь-які клопотання, заяви чи докази, від нього не надходили.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 15 липня 2005 року, реєстраційного посвідчення та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 , позивач є власником житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.15,16).

За даними паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого на ім`я відповідача, копії будинкової книги та наданої суду інформації органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи від 30 жовтня 2020 за №01-40/1255/3, виданої виконавчим комітетом Знам`янської міської ради Кіровоградської області, відповідач з 10 вересня 2011 зареєстрований у зазначеному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4, 20-21, 25).

Згідно з довідками, виданими головою квартального комітету м.Знам`янка 10 жовтня 2020 року за вих.№39,№40, позивач проживає у вищевказаному будинку та до складу її сім`ї входять: чоловік - ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 . При цьому, ОСОБА_2 за вказаною адресою не проживає з 2012 року (а.с. 6).

У письмових поясненнях сусіди позивача: ОСОБА_5 (проживає за адресою: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_6 (проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) вказали, що ОСОБА_2 з 2012 року не проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Як зазначено в позовній заяві сторони проживали спільно однією сім`єю без реєстрації шлюбу, тобто відповідач є колишнім членом позивача.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Положеннями ч.1 ст.317 та ч.1 ст.319 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і він реалізовує їх на власний розсуд.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч.1 ст.156 ЖК України, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири), член його сім`ї вправі вселити в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. При цьому положенням ч. 4 цієї статті встановлено, що припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

У розумінні положень ст.64 ЖК України, до членів сім`ї належать дружина, діти, батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач і члени його сім`ї.

Статтею 47 Конституції України закріплено право кожного громадянина України на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Частиною 2 ст.405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Обставин, які б свідчили, що позивач або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали та в цей час перешкоджають відповідачу у користуванні будинком, або що з цього питання вони зверталися до суду чи до правоохоронних органів, судом не встановлено, як і доказів того, що відповідач відсутній за місцем реєстрації з поважних причин.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 втратив право на користування належним позивачу на праві власності житловим приміщенням розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок його відсутності у ньому, тобто за місцем реєстрації, понад один рік.

Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в силу ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 20, є підставою для зняття цієї особи з реєстрації місця проживання.

З огляду на те, шо позивача ухвалою суду від 09 листопада 2020 року звільнено від сплати судового збору та відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягаю стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.141, 223,263-265,280-282,284,354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким що втратив право користування житловим будинком, за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня проголошення через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

Суддя Г.В. Берднікова