РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2021 року

м. Рівне

Справа № 564/1258/18

Провадження № 22-ц/4815/104/21

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Шимківа С.С.,

суддів: Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.,

секретар судового засідання Шептицька С.С.,

учасники справи:

позивач 0, ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 22 жовтня 2020 року (ухвалене у складі судді Олійника П.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі в окремий об`єкт 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями, що належить особі на праві власності,-

в с т а н о в и в :

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про виділ в натурі в окремий об`єкт 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями, що належить особі на праві власності.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 , належить йому на праві власності. Відповідач, який є власником іншої частини будинку, своє право власності не зареєстрував. Позивач вказує, що причиною звернення до суду є постійне перешкоджання відповідачем у користуванні належною йому частиною будинку. Крім того, позивач зазначає, що сторони не можуть вирішити питання виділу будинку в натурі за взаємною згодою.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 22 жовтня 2020 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до висновку експерта існує один варіант поділу житлового будинку, який передбачає перепланування та переобладнання спірного будинку.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні погодження з компетентними органами на можливість здійснення запланованих експертом перепланувань та переобладнань при виділенні кожному із співвласників належної їм частки у спірному будинку, які повинні бути отримані та надані суду до ухвалення судового рішення, оскільки такі документи є однією з умов правильного вирішення спору.

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що рішенням суду першої інстанції встановлено, що він є власником 1/2 частини житлового будинку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Тоді як відповідач своє право власності на частину будинку не зареєстрував. Вважає, що посилання суду на постанову Верховного суду від 06 листопада 2019 року у справі № № 127/14320/15-ц, є безпідставним, оскільки в ньому йдеться про самочинно збудоване (реконструйоване, переплановане) нерухоме майно, яке не може бути предметом поділу. У даному спорі мова йде про законний виділ частки в натурі у спадковому майні, тому відсутні будь-які обставини для отримання додаткових технічних висновків чи погоджень компетентних органів про відповідність перепланування технічним нормам за наявності висновку судової експертизи.

З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухваливши нове рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити повністю.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві представник відповідача ОСОБА_3 вважає рішення суду законним і обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Інша 1/2 частина будинку фактично належить ОСОБА_2 , який не зареєстрував своє право власності.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір щодо користування житловим приміщенням, яке перебуває у їх спільній частковій власності.

Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частинами 1-3 ст. 364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до стаття 367 ЦК України майно, яке є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

При виділі частки із спільного нерухомого майна або при його поділі співвласникам має виділятися окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна у розумінні статті 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них».

При поділі нерухомого майна в натурі у разі необхідності його переобладнання та перепланування до ухвалення рішення в матеріалах справи повинні бути надані відповідні висновки: технічний висновок про відповідність перепланування будівельним нормам і правилам, санітарно-епідеміологічним вимогам, пропонованим до будинків і приміщень, і правилам пожежної безпеки.

Даний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № № 127/14320/15-ц.

Заперечення апелянта щодо застосування правових висновків Верховного суду викладених у зазначеній постанові є необґрунтованими, вони є правомірними до застосування, оскільки стосуються порядку переобладнання та перепланування об`єктів нерухомого майна, що є предметом розгляду даної справи.

Висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи від 27 грудня 2019 року встановлено, що існує лише один варіант виділу в натурі позивачу 1/2 частки житлового будинковолодіння, який передбачає перепланування та переобладнання спірного будинку.

Проте, у матеріалах справи відсутні погодження з компетентними органами на можливість здійснення запланованих експертом перепланувань та переобладнань при виділенні кожному із співвласників належної їм частки у спірному будинку, згідно із запропонованим експертом варіантом, які повинні бути отримані та надані суду до ухвалення судового рішення.

За таких обставин, підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України,, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 22 жовтня 2020 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Ковальчук Н.М.

Хилевич С.В.