_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/68/13- ц
Провадження № 6/947/441/21
УХВАЛА

05.07.2021 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

судді Маломуж А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника,

ВСТАНОВИВ:

22 червня 2021 року до Київського районного суду м. Одеси звернувся приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Г.В. з заявою про встановлення порядоку виконання рішення Київського районного суду м. Одеси по справі № 520/68/13-ц від 07.06.2013 року - шляхом вирішення питання щодо звернення стягнення на нерухоме майно боржника - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме: квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , в якому зареєстрована малолітня особа - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заяву обґрунтовано тим, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. (далі - приватний виконавець) перебуває виконавчий лист № 520/68/13-ц, виданий суддею Київського районного суду м. Одеси А.І. Брайловською, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (, МФО 380236) заборгованість за кредитним договором № 0 від 22.03.2006 року в сумі 821 368,28 грн.

Для погашення заборгованості за вищезазначеним виконавчим документом стягнення повинно бути звернено на майно, яке на праві власності належить боржнику, а саме: чотирикімнатна квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з цим, у квартирі за вищевказаною адресою зареєстрована малолітня особа - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповіддю ОСББ «Глушко 15-а» від 12.09.2019 року, у зв`язку з чим виконавець звернувся до суду з вказаним поданням.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від головуючим у справі визначено суддю Маломуж А.І.

Представник приватного виконавця в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали подання, приходить до висновку, що заява приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Г.В. (далі - приватний виконавець) перебуває виконавчий лист № 520/68/13-ц, виданий суддею Київського районного суду м. Одеси А.І. Брайловською, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (, МФО 380236) заборгованість за кредитним договором № 0 від 22.03.2006 року в сумі 821 368,28 грн.

16.07.2018 року приватним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 56783456 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документа, яка була надіслана сторонам виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за вих. № 3188.

16.07.2018 року приватним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника, якою було накладено арешт на все майно боржника Відомості про арешт рухомого та нерухомого майна боржника було внесено до відповідних державних реєстрів.

Боржник належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 520/68/13-ц, виданого суддею Київського районного суду м. Одеси А.І. Брайловською, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь позивача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (, МФО 380236) заборгованість за кредитним договором № 0 від 22.03.2006 року в сумі 821 368,28 грн, однак, до теперішнього часу рішення суду не виконано, законні інтереси стягувача не задоволено.

Приватний виконавець зазначає, що для погашення заборгованості за вищезазначеним виконавчим документом стягнення повинно бути звернено на майно, яке на праві власності належить боржнику, а саме: чотирикімнатна квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з цим, у квартирі за вищевказаною адресою зареєстрована малолітня особа - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповіддю ОСББ «Глушко 15-а» від 12.09.2019 року.

Згідно з вищевказаною відповіддю ОСББ «Глушко 15-а», наданої приватному виконавцю Парфьонову Г.В., у квартирі, що є предметом іпотеки в ТОВ «Укрфінансгруп», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані наступні особи: власник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована з 26.05.2006 року; жінка - ОСОБА_3 - з 09.10.2006 року; донька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з - 28.05.2007 року, втім за адресою реєстрації не проживають.

19.08.2019 року приватним виконавце було здійснено виїзд за адресою реєстрації боржника для вчинення виконавчих дій з опису та арешту майна боржника, де було встановлено: за вказаною адресою боржник не мешкає, втім там проживають орендарі - ОСОБА_4 з чоловіком і донькою, які, з їхніх слів, орендують вказану квартиру близько року. Зі слів орендарів, боржник мешкає у м. Київ. Про це складено відповідний акт приватного виконавця.

Тобто, фактично ні боржник - ОСОБА_1 , ні ОСОБА_2 в даному об`єкті нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , не проживають..

На адресу приватного виконавця надійшла відповідь від Служби справах дітей Одеської міської ради №09/13688 від 16.12.2020 року, якою запитується необхідний обсяг документів, після надання якого питання про звернення стягнення на майно, право на користування яким має малолітня особа, може бути вирішено (копія додається).

Окрім цього, відповідь Київської районної адміністрації Одеської міської ради №2751/01-11 від 31.12.2020 року також містить запит про надання необхідного пакету документів, після надання якого питання про звернення стягнення на майно, право на користування яким має малолітня особа, буде винесено на розгляд комісії з питань захисту прав дітей Київської районної адміністрації ОМР.

Запитуваний перелік містить такі документи:

заяву кожного з батьків (опікунів, піклувальників);

копію паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, паспортного документа іноземця;

копію реєстраційного номера облікової картки платника податків (у разі наявності);

документ, що підтверджує право власності (користування) дитини на відчужуване майно;

витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, виданий відповідно до законодавства;

копію свідоцтва про народження дитини;

довідку з місця проживання, про склад сім`ї та реєстрацію або витяг з домової книги;

копію рішення про встановлення опіки над дитиною (для опікунів, піклувальників);

копію рішення про встановлення опіки над майном дитини (для опікунів, піклувальників);

копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу між батьками дитини (у разі наявності).

Статтею 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 02.03.2016 року за № 207 визначено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

Відповідно до ст. 8 Закону Укрдїни «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Тобто, відповідальність та обов`язок по забезпеченню належними умовами дітей покладено на батьків дітейЗгідно пункту 28 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 (далі Інструкція), у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

Відповідно до підпункту 4 абзацу 3 пункту 3 розділу II Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2831/5, заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами (в електронній або паперовий формі): у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, - копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду.

Отже, реалізація нерухомого майна, право користування яким мають неповнолітні діти, здійснюється в тому числі на підставі судового рішення.

Вирішуючи питання щодо надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника, суд приходить до висновку про доцільність застосування норм ЦПК України щодо встановлення способу та порядку виконання рішення суду, оскільки приватним виконавцем посилання на норми цивільного процесуального законодавства не здійснено, та подання містить посилання виключно на ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Щодо реєстрації неповнолітньої дитини за вищезазначеною адресою, то ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» встановлено, що держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки і піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

Отже, ця норма встановлює необхідність отримання попереднього дозволу органів опіки та піклування для здійснення будь-яких угод з нерухомим майном, право власності на яке або право користування яким мають діти.

Таким чином, законодавством закріплено виключно лише за органами опіки та піклування і службами у справах дітей право на надання дозволів на вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, яким володіє чи користується дитина.

Системне тлумачення положень ст. 435 ЦПК України, ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави дійти висновку, що у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Отже, встановлення або зміна способу і порядку виконання рішення суду це визначена законом послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Спосіб виконання рішення суду визначається на підставі ст. 16 ЦПК України. При вирішенні питання про встановлення способу виконання рішення суду суд має з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду. При цьому у будь-якому випадку при встановленні або зміні способу і порядку виконання рішення суду суд не може змінювати останнє по суті.

Відтак, зміною способу та порядку виконання судового рішення є прийняття судом нових заходів з метою реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. При цьому, суд може змінити порядок і спосіб виконання судового рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Підставою для встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Отже, лише за наявності обставин та в порядку, передбаченому вищевказаними нормами, сторони виконавчого провадження, а також державний виконавець за заявою сторони виконавчого провадження або з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду із заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні.

Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 ЦК України.

Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Заміна способу виконання судового рішення не повинна включати дослідження фактів, які входять в новий предмет дослідження, зокрема, встановлювати вартість цього товару, тощо.

Інститут зміни способу виконання судового рішення є інститутом процесуального права та його застосування не може змінювати матеріально-правові відносини між сторонами.

У разі задоволення подання про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника, суд фактично змінить рішення суду по суті та змінить спосіб захисту, передбачений ст. 16 ЦК України, що є неприпустимим.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що подання приватного виконавця про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника, не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 260,353-355,439 ЦПК України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 05.07 2020 року.

Суддя Маломуж А. І.