Провадження №: 2-з/755/202/21
УХВАЛА

"02" липня 2021 р. Дніпровський районний суд міста Києва, в складі головуючого судді Хромової О.О., при секретарі Бондар С.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів, подану у цивільній справі № 755/10537/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання незаконними та скасування рішень державних реєстраторів, скасування державної реєстрації права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, припинення права власності в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення доказів, в якій просить: витребувати докази шляхом зобов`язання Державного підприємства «Національні інформаційні системи» надати суду належним чином засвідчені копії таких документів:

- рішення державного реєстратора Київської філії комунального підприємства Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області «Центр Реєстрації» Хоменко Ірини Олексіївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 42769532 від 30.08.2018 (номер запису про право власності: 27701331 від 30.08.2018) та документів, на підставі яких було прийняте вказане рішення і відбулася перереєстрація права власності на нерухоме майно, а саме: квартиру, загальною площею 161,50 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 00) на ім`я ОСОБА_2 (Реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

- рішення державного реєстратора Київської обласної філії комунального підприємства Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області «Центр реєстрації» Мамонтова Костянтина Сергійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 42770378 від 30.08.2018 14:56:05 (номер запису про право власності: 27702180 від 30.08.2018) та документів на підставі яких було прийняте вказане рішення і відбулася перереєстрація права власності на нерухоме майно, а саме: домоволодіння, загальною площею 320,30 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 24) на ім`я ОСОБА_2 (Реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

- рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстрація плюс» Товкайло Уляни Василівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 44993186 від 09.01.2019 (номер запису про право власності: 29799477 від 09.01.2019) та документів, на підставі яких було прийняте вказане рішення і відбулася перереєстрація права власності на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, загальною площа 0,19 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 (кадастровий номер :02:001:0112; реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 173, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 224) на ім`я ОСОБА_2 (Реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями заяву передано на розгляд судді Хромовій О.О.

Дана заява про забезпечення доказів подана після подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання незаконними та скасування рішень державних реєстраторів, скасування державної реєстрації права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, припинення права власності в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя.

Заява мотивована тим, що самостійно отримати вказані вище документи ОСОБА_1 не може, оскільки не є стороною у спірних правовідносинах. Заявник вважає, що ефективним способом отримання судом доказів, які можуть підтвердити або спростувати той факт, що ОСОБА_2 незаконно набуто у власність спірні квартиру, домоволодіння та земельну ділянку є витребування копій документів з електронних справ, які знаходяться на зберіганні у Державному підприємстві «Національні інформаційні системи», щодо реєстрації права власності на спірне майно.

Відповідно до частини третьої статті 118 ЦПК України неявка учасників справи не перешкоджає розгляду заяви про забезпечення доказів.

Суд, вивчивши подану заяву про забезпечення доказів та додані до неї документи, вважає необхідним матеріали заяви повернути, виходячи з такого.

Згідно із частиною першою статті 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Відповідно до частини другої статті 116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Згідно із частиною третьою статті 116 ЦПК України заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Вимоги, що ставляться до форми та змісту заяви про забезпечення доказів, визначені положеннями статті 117 ЦПК України.

Відповідно до пунктів чотири-п`ять статті 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів;

Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

За змістом наведених норм обов`язковою умовою для вжиття судом заходів щодо забезпечення доказів є встановлення обставин, які дають підстави для висновку, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Обов`язок доведення таких обставин покладається на особу, яка звертається до суду із заявою про забезпечення доказів.

Окрім того, аналізуючи зазначені вище положення ЦПК України у зіставленні з вимогами заявника насамперед сдід зауважити, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено або збирання або подання останніх стане згодом неможливим чи утрудненим.

Тобто забезпечення доказів - це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду

від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18

Разом з тим, заяву про забезпечення доказів, подану в порядку статей116-117 ЦПК України, слід відрізняти від клопотання про витребування доказів, яке може бути подане учасником справи відповідно до статті 84 ЦПК України, оскільки вони є різними за своєю правовою природою.

Більш того, потрібно розрізняти витребування доказів як спосіб забезпечення доказів, що в майбутньому можуть бути втрачені або їх подання виявиться ускладненим (статті116-119 ЦПК України), та витребування доказів як допомогу суду особам, котрі беруть участь у справі, у поданні відповідно доказу, який неможливо отримати самостійно (стаття 84 ЦПК України).

Суд при вирішенні питання про забезпечення доказів має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення доказів; забезпечення збалансованості прав та інтересів сторін; наявності взаємозв`язку між забезпеченням доказів, витребуванням певної інформації, і предмету позовних вимог, а також запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб учасників даного судового процесу, а також те, що є наявні підстави вважати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Ці обставини суд вважає істотними і необхідними для забезпечення доказів.

Разом з тим, суд, ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення доказів, приходить до висновку, що заявник не обґрунтував у своїй заяві підстав необхідності такого забезпечення, не надав доказів на підтвердження неможливості самостійно отримати такі докази, та не навів підстав на підтвердження того, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим під час судового провадження за її позовом. Заявником не наведено жодних обставин, що даний засіб доказування може бути втраченим або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Також не наведено підстав для забезпечення цих доказів відповідно до наведених вище положень ЦПК України.

Таким чином, заявником не доведено підстав для забезпечення даних доказів в порядку статей 116-118 ЦПК України, оскільки зазначені докази можуть бути витребувані судом за обґрунтованою заявою сторони у справі в порядку статті 84 ЦПК України.

Відповідно до частини п`ятої статті 118 ЦПК України за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, про відмову у задоволенні заяви про забезпечення доказів, оскільки заявником не наведено достатніх підстав щодо необхідності забезпечення доказів, а також те, що вказані докази можуть бути втрачені або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Керуючись статтями 76, 77, 84, 116, 117,118, 260, 353 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів, поданої у цивільній справі № 755/10537/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання незаконними та скасування рішень державних реєстраторів, скасування державної реєстрації права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, припинення права власності в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме: Дніпровський районний суд міста Києва.

Суддя О.О. Хромова