Справа №428/2396/21
Провадження №2/428/872/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Голуб Т.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Сєвєродонецьк АВТО-ТОРГ», Регіонального сервісного центру МВС в Луганській області про визнання недійсною довідки-рахунку та скасування державної реєстрації транспортного засобу,-

встановив:

Представник відповідача Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС в Луганській області Шльонський В.В. 20.04.2021 року звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з відзивом на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому заявив клопотання про зміну неналежного відповідача та зупинення провадження у справі. В обґрунтування вказаних клопотань представник відповідача зазначив, що Регіональний сервісний центр Головного сервісного центру МВС в Луганській області (далі РСЦ ГСЦ МВС в Луганській області) був утворений на підставі наказу МВС України від 24.02.2020 року №171, у зв`язку з чим не має жодного відношення до здійсненої у 2014 році перереєстрації спірного транспортного засобу. Згідно з положенням про РСЦ ГСЦ МВС в Луганській області, затвердженого наказом ГСЦ МВС від 27.04.2020 року №15, до повноважень РСЦ ГСЦ МВС в Луганській області не входить реєстрація, перереєстрація транспортних засобів, у тому числі і скасування реєстрації транспортних засобів, оскільки вказаними повноваженнями наділені відповідні структурні підрозділи територіальні сервісні центри РСЦ ГСЦ МВС в Луганській області. Однією із функцій територіального сервісного центру є реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів із видачою свідоцтва про реєстрацію, тимчасових реєстраційних талонів та номерних знаків на транспортні засоби, здійснення обміну реєстраційних документів та номерних знаків на транспортні засоби, зняття з обліку зареєстрованих транспортних засобів. Вважає, що позивачем безпідставно визначено РСЦ ГСЦ МВС в Луганській області у якості відповідача, оскільки у позивача не виникало жодних правових відносин щодо предмету спору з вказаним центром, який не міг порушити своїми діями чи бездіяльністю права позивача. Також із тексту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що не закінчено кримінальне провадження щодо незаконного заволодіння спірним транспортним засобом. Відсутність рішення у кримінальній справі щодо спірного транспортного засобу позбавляє суд встановити чи був відчужений транспортний засіб проти волі позивача, як наслідок встановити недійсність правочину. Встановлені у кримінальній справі обставини та факти вплинуть на оцінку доказів у цивільній справі та будуть мати значення для її вирішення.

Просив змінити неналежного відповідача РСЦ ГСЦ МВС в Луганській області на третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, та за наявності достатніх підстав зупинити провадження у цивільній справі до набрання законної сили вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 підтримав заявлені клопотання, просив змінити неналежного відповідача на третю особу та зупинити провадження у справі.

Позивач ОСОБА_1 та представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотань.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася.

Вивчивши клопотання, з`ясувавши думку учасників справи та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

В провадженні Сєвєродонецького міського суду Луганської області знаходиться цивільна справа №428/2396/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Сєвєродонецьк АВТО-ТОРГ», Регіонального сервісного центру МВС в Луганській області про визнання недійсною довідки-рахунку та скасування державної реєстрації транспортного засобу.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Отже, частина 2 статті 51 ЦПК України встановлює право позивача заявляти клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем, а положення ч. 1 ст. 53 ЦПК України вказують на можливість залучення до участі у справі третьої особи на підставі заяви учасника справи.

Водночас, чинний ЦПК України не надає права відповідачу обирати, до кого має бути пред`явлений позов, а відповідно і права заявляти клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем, в тому числі і не містить чинний ЦПК України положень щодо заміни неналежного відповідача на третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про зміну неналежного відповідача на третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Також суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі, виходячи із наступного.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі: об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

За змістом вказаних норм закону, зупинення провадження можливе за умови, коли, в цій, чи іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цивільній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість їх розгляду.

Пунктом 33 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2 роз`яснено, що визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Зупинення провадження допускається лише тоді, коли продовження розгляду справи далі є неможливим. Ця неможливість полягає в тому, що обставини, які є підставою позову або заперечень проти нього, є предметом дослідження в іншій справі, і рішення суду у цій справі безпосередньо впливає на вирішення спору.

Як зазначено в Постанові Верховного Суду України від 01.02.2017 року (справа №6-1957цс16) вирішуючи питання щодо зупинення провадження у справі, суд не має права на порушення прав позивача щодо розумних строків розгляду справи.

Згідно з положеннями статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до положень ст. 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку.

Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу.

Аналізуючи положення п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Водночас із аналізу положень ч. 3 ст. 210 ЦПК України вбачається, що провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки у виключних випадках, передбачених п. 1-3 ч. 1 ст. 251 та п. 1-3 ч. 1 ст. 252 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи №428/2396/21, ухвалою суду від 19.05.2021 року було закрито підготовче провадження у вказаній цивільній справі та призначено її розгляд по суті.

Також в матеріалах вказаної справи відсутні відомості щодо перебування в суді кримінальної справи з обвинувальним актом у кримінальному провадженні за №0000729 від 11.07.2014 року.

У клопотанні представник відповідача на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України просив зупинити провадження у вказаній цивільній справі до набрання законної сили вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження.

Таким чином, представник відповідача ОСОБА_3 не обґрунтував та не зазначив відповідних підстав, передбачених п. 1-3 ч. 1 ст. 251 та п. 1-3 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, та за яких необхідно зупинити провадження у цивільній справі №428/2396/21, розгляд по суті якої розпочався.

За таких обставин суд вважає, що провадження у цивільній справі №428/2396/21 не підлягає зупиненню, у зв`язку з чим клопотання представника відповідача ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 51, 210, 251, 260-261, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВив:

Відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили негайно з моменту її оголошення суддею.

Повний текст ухвали складений 17.06.2021 року.

Суддя Ж. І. Кордюкова