Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
07.07.2021 394/59/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2021 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області

в складі судді: Партоліної І.П.

за участю секретаря: Довгої С. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоархангельську цивільну справу за позовом Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 16746,04 грн. з тих підстав, що відповідно до укладеного договору б/н від 06 квітня 2011 року ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, відповідач станом на 22 грудня 2020 року має заборгованість у розмірі 16746,04 грн., з яких 13926 грн. 28 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 2819,76 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Крім того, відповідач подала відзив на позовну заяву, просила відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи свою позицію тим, що надана позивачем копія анккети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг не містить вказівки на волевиявлення позичальника укласти саме кредитний договір, а не договір банківського обслуговування (про який прямо зазначено у Анкеті-заяві), та погоджені сторонами істотні умови такого договору: його предмет (суму кредиту), ціну (процентну ставку та абсолютне значення подорожчання кредиту для споживача), строк та інші умови кредитного договору. Анкета-заява не містить відомостей про бажання відповідача отримати будь-який кредит. Надані банком Витяг з тарифів та Витяг з умов та правил надання банківських послуг Приватбанку також є документами, виданими банком в односторонньому порядку, і не містять підпису позичальника ні про погодження таких умов, ні про взагалі ознайомлення з ними.

Крім того, вказувала, що відповідно до позовної заяви станом на 22.12.2020 року відповідачу було встановлено максимальний кредитний діміт 10700,00 грн. та нарахована кредитна заборгованість в сумі 16746,04 грн., у тому числі 13923,28 заборгованість за тілом кредиту, проте жодного доказу підтвердження заборгованості у заявленому розмірі позивачем не подано, зокрема основна заборгованість не може становити 13926,28 грн., оскільки згідно виписки по рахунку 22 липня 2014 року кредитний ліміт зменшено до 10200,00 грн. Також зазначає, що користувалась даною карткою у період з 24.03.2014 року по 28.05.2019 року, після останньої витратної операції 28.05.2019 року відповідачем було здійснено кілька поповнень вказаної кредитної карти на загальну суму 8792,00 грн. Отже, внаслідок платежів на загальну суму 8792,00 грн. банк зобов`язаний був зарахувати сплачені кошти на погашення простроченого використаного відповідачем кредитного ліміту 10571,18 грн., після чого розмір непогашеного тіла кредиту мав би становити лише 1779,18 грн., що доводиться випискою за рахунком відповідача.

При цьому посилається на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.

Також заперечила проти застосування позивачем підвищеної процентної ставки та надмірно нараховних сум процентів «накопичувальним підсумком» та вказала на невідповідність поданих позивачем роздруківок вимогам до первинних бухгалтерських документів та діловодства - неналежність, недопустимість копій цих письмових доказів.

Дослідивши докази в сукупності з іншими матеріалами справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню зі слідуючих підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 06 квітня 2011 року відповідач заповнила та підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку на отримання кредиту у ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

У заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг, надані їй для ознайомлення у письмовому вигляді.

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, довідки про видачу кредитних карток та зміну кредитного ліміту, а також виписку по рахунку відповідача.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 22 грудня 2020 року має заборгованість у розмірі 16746,04 грн., з яких 13926 грн. 28 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 2819 грн. 76 коп. - заборгованість за простроченими відсотками.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

У заяві позичальника, яку підписала відповідач, процентна ставка взагалі не зазначена.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяги розуміла відповідач та ознайомилась і погодилась з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (06 квітня 2011 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (04 лютого 2021 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату простроченого тіла кредиту, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Такий висновок щодо застосування відповідних норм права викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Великої Палати від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17-ц, провадження № 14-131цс19, який згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України підлягає врахуванню судом при виборі і застосуванні норми права.

Згідно довідки про надання кредитних карток відповідачу було випущено кредитну картку з наступними номерами: 04 лютого 2010 року - № НОМЕР_1 з терміном дії до 06.2013; 20 січня 2012 року - № НОМЕР_2 з терміном дії до 11.2015; 24 березня 2014 року - № НОМЕР_3 з терміном до 08.2017; 13 вересня 2017 року - № НОМЕР_4 до 07.2021.

Оскільки відповідач у поданому відзиві визнає, що користувалась даною карткою у період з 24.03.2014 року по 28.05.2019 року, після останньої витратної операції 28.05.2019 року відповідачем було здійснено кілька поповнень вказаної кредитної карти на загальну суму 8792,00 грн. та, що кредитний ліміт станом на 22 липня 2014 року становив 10200,00 грн., зазначені обставини не підлягають доказуванню у відповідності до частини 1 статті 82 ЦПК України.

Тому, стягненню підлягає непогашене тіло кредиту у розмірі 1408,00 грн. (10200,00 грн. - 8792,00 грн.)

На підставі ст. 141 ЦПК України суд вирішує питання розподілу витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 06 квітня 2011 року у розмірі 1408 грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» судовий збір у розмірі 2270 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку визначеному ст. 354, 355 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», місцезнаходження місто Київ, вулиця Грушевського, 1Д, 01001, код ЄДРПОУ - 14360570.

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 .

Суддя: