КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/9997/2021 Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Гуля В.В.,

суддів Матвієнко Ю.О., Я.С., Оніщука М.І.,

за участю секретаря Ковтун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 20 квітня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Ірпінського міського відділу Державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Величка Романа Сергійовича, заінтересована особа: Ірпінський міський відділ Державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання незаконною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з скаргою на дії та рішення державного виконавця Ірпінського міського відділу Державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Величка Романа Сергійовича, заінтересована особа: Ірпінський міський відділ Державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання незаконною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 20 квітня 2021 року скаргу повернуто без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права просив оскаржувану ухвалу скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки судом неправильно застосовано положення ст. 183 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Повертаючи відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 183 ЦПК України скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Ірпінського міського відділу Державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Величка Романа Сергійовича, заінтересована особа: Ірпінський міський відділ Державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання незаконною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, суддя виходив з того, що скаржником не додано до скарги докази надіслання (надання) копій скарги іншим учасникам справи (провадження).

Проте такий висновок суду не відповідає вимогам процесуального права.

Відповідно до положень статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» судам роз`яснено, що скарги мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбачених положеннями ЦПК України і ГПК України та містити відомості, перелічені у частині четвертій статті 74 Закону «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з частиною четвертою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити: найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається; повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником; реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Суд першої інстанції у порушення вищевказаних вимог процесуального законодавства не звернув уваги на те, що вимоги частини другої статті 183 Розділу 2 «Заяви з процесуальних питань» ЦПК України не регулюють спірні процесуальні правовідносини, тому не підлягають застосуванню у цій справі, оскільки вказана норма процесуального права поширюється виключно на заяви (клопотання, заперечення), подані до суду без дотримання вимог частин першої або другої цієї статті.

За таких обставин відповідно до ст. 379 ЦПК України в зв`язку з порушенням норм процесуального права ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.7,367,369,374,379,381,382,389 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 13 січня 2021 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач В.В. Гуль

Судді Ю.О. Матвієнко

М.І. Оніщук