Справа № 428/7073/19
Провадження № 22-ц/810/373/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

01 липня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Луганської В.М.,

суддів: Гаврилюка В.К., Карташова О.Ю.,

за участю секретаря: Вовчанської С.В.

учасники справи:

позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відповідач Російська Федерація

вирішуючи питання щодо необхідності здійснення перекладу документів для направлення відповідачу Російській Федерації у цивільній справі

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2

на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16 жовтня 2020 року

за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до Російської Федерації про відшкодування моральної та майнової шкоди, завданої збройною агресією,

в с т а н о в и в :

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16 жовтня 2020 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до Російської Федерації про відшкодування моральної та майнової шкоди, завданої збройною агресією.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 11 травня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16 жовтня 2020 року. Ухвалою Луганського апеляційного суду від 18 травня 2021 року справу було призначено до судового розгляду.

Згідно з Віденською конвенцією про дипломатичні зносини від 18 квітня 1961 року, стороною якої є Україна, до іноземної держави, її дипломатичних представництв і консульських установ застосовується судовий імунітет. Відповідно до Положення про дипломатичні представництва та консульські установи іноземних держав в Україні, затвердженого Указом Президента України від 10 червня 1993 року №198/93, держава гарантує додержання положень зазначеної Конвенції.

Порядок урегулювання приватноправових відносин, які хоча б через один із своїх елементів пов`язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок, встановлює Закон України «Про міжнародне приватне право», який застосовується до таких питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом.

Стаття 79 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлює судовий імунітет, відповідно до якого пред`явлення позову до іноземної держави, залучення іноземної держави до участі у справі як відповідача або третьої особи, накладення арешту на майно, яке належить іноземній державі та знаходиться на території України, застосування щодо такого майна інших засобів забезпечення позову і звернення стягнення на таке майно можуть бути допущені лише за згодою компетентних органів відповідної держави, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або законом України.

Статтею 4 ЦПК України закріплено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (а отже, і рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості).

Відповідно до положень про дипломатичні представництва та консульські установи іноземних держав в Україні, затвердженого Указом Президента від 10 червня 1993 року №198/93, Україна гарантує додержання положень Віденської конвенції 1961 року та Віденської конвенції про консульські зносини від 24 квітня 1963 року.

Пред`явлення позову до іноземної держави, забезпечення позову і звернення стягнення на майно іноземної держави, яке знаходиться в Україні, відповідно до ст.32 Віденської конвенції 1961 року можуть бути допущені лише за згодою компетентних органів відповідної держави.

Положення зазначеної норми міжнародного договору конкретизовано у ст.79 Закону України «Про міжнародне приватне право».

Отже, з`ясування питання наявності згоди дипломатичного представництва Російської Федерації як компетентного органу держави Російської Федерації на розгляд спору в судах України має істотне значення для вирішення справи по суті, оскільки за відсутності такої згоди іноземна держава не може одержати правового статусу відповідача в цивільному процесі України.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.135 ЦПК України суд може зобов`язати сторони внести на депозитний рахунок суду попередньо визначену суму судових витрат, пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією, про що постановляє ухвалу (забезпечення судових витрат).

Суд може зобов`язати учасника справи, який заявив клопотання про виклик свідка, призначення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача, забезпечення, витребування або огляд доказів за їх місцезнаходженням, попередньо (авансом) оплатити витрати, пов`язані з відповідною процесуальною дією.

Для направлення відповідачу документів та отримання згоди на розгляд даного спору, необхідно здійснити переклад таких документів, як: позовної заяви, апеляційної скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

З урахуванням, викладеного, колегія суддів вважає необхідним зобов`язати позивачів здійснити переклад вищезазначених документів російською мовою та надати примірники завіреного перекладу Луганському апеляційному суду для надіслання їх компетентному органу Уряду Російської Федерації.

Керуючись Законом України «Про міжнародне приватне право», ст. ст. 4, 8, 12, 153 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Зобов`язати позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в строк до 02 серпня 2021 року здійснити переклад позовної заяви, апеляційної скарги російською мовою та надати Луганському апеляційному суду примірники завіреного перекладу позовної заяви, апеляційної скарги для надіслання їх компетентному органу Уряду Російської Федерації.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: