Справа № 752/4997/21
Провадження № 2/752/5425/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2021 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду м. Києва Ольшевська І.О., за участю секретаря судового засідання Петріченка І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 та просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 13.01.1990р. Виконавчим комітетом Сеницької сільської ради Мінського району, Мінської області (Республіка Білорусь), про що складено відповідний актовий запис № 4.

У позові зазначає, що спочатку їхнє сімейне життя з відповідачем складалось добре, проте протягом останніх чотирьох років сімейні стосунки між ними погіршились, що в кінцевому результаті призвело до постійних сварок та взаємних звинувачень, як наслідок, до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб і сім`ю. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено і, за глибоким переконанням позивача, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Шлюбно-сімейні відносини припинились у 2016 році. Подальше збереження сім`ї неможливе, оскільки це порушуватиме його інтереси та інтереси позивача, поновлювати відносини вже недоцільно і неможливо.

Справу просить розглянути за його відсутності.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 24.02.2021р. відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , вирішено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено судовий розгляд на 24.03.2021р.

24.03.2021 року розгляд справи не відбувся, у зв`язку з перебуванням судді Ольшевської І.О. у відпустці.

17.05.2021 року судове засідання не відбулось у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників процесу, з огляду на що розгляд справи було відкладено на 09.06.2021 року.

Відповідач подав заяву до суду, з якої вбачається, що вона підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить розірвати шлюб та розглянути справу без її участі.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, розглянувши подані документи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтуються позовні вимоги, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Сторони перебувають у шлюбі з 13.01.1990 року, який зареєстровано Виконавчим комітетом Сеницької сільської ради Мінського району, Мінської області (Республіка Білорусь), про що складено відповідний актовий запис № 4.

Причиною звернення позивача до суду з позовом про розірвання шлюбу стало те, що сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин. За вказаних обставин позивач вважає, що шлюб існує лише формально й зберегти сім`ю неможливо.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем.

Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Як роз`яснено в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державною полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Сторони не виявили бажання примиритись.

Згідно зі ст. 51 Конституції України шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України примушування жінки та чоловіки до шлюбу не допускається.

Частинами 2, 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

За частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Враховуючи наведені норми, а також з огляду на те, що в суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 110, 112, 114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 19, 141, 247, 258, 259, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

2. Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстровано 13 січня 1990 року Виконавчим комітетом Сеницької сільської ради Мінського району, Мінської області (Республіка Білорусь), про що складено відповідний актовий запис № 4.

3. Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Голосіївський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 .

Суддя І.О. Ольшевська