233 № 233/2118/21
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
02 липня 2021 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартишева Т. О.
за участю секретаря Кюсєвої Т.О.,
позивача -
представника позивача ОСОБА_1 ,
відповідача -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
13 травня 2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до відповідача ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому позивач зазначила, що відповідно до договору дарування від 28 листопада 1994 року є власницею квартири АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки про склад сім`ї та акту перевірки паспортного режиму разом з нею зареєстрований ОСОБА_3 , який мешкав у квартирі до 2014 року. У 2014 році відповідач виїхав в Російську Федерацію, з реєстрації не знявся. Особисті речі відповідача у квартирі відсутні, добровільно знятися з реєстрації не бажає, допомоги у сплаті комунальних послуг не надає. В зв`язку з реєстрацією відповідача у квартирі позивач несе додаткові витрати по утриманню квартири, крім того позивач не може розпорядитися власним житлом на свій розсуд. Реєстрація відповідача у квартирі має наслідком порушення прав позивача як власника, у зв`язку з чим позивач ОСОБА_2 просить визнати відповідача особою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні представник позивача, адвокат Варбан О.В., підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини, не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
Свідки ОСОБА_4 , яка проживає: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , яка проживає: АДРЕСА_3 , у судовому засіданні пояснили, що знайомі із сім`єю позивача та відповідачем у справі як із сусідами. У квартирі АДРЕСА_4 проживають двоє осіб - позивач ОСОБА_2 та її чоловік ОСОБА_6 . Відповідач ОСОБА_3 тривалий час, приблизно з 2011 року, за адресою реєстрації не мешкає, свідки з вказаного часу його не зустрічали. Місцезнаходження відповідача у теперішній час їм не відоме.
З`ясувавши позицію представника позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судовим розглядом встановлено, що позивачу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4), на підставі договору дарування від 28 листопада 1994 року (а.с. 7-8), посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського МНО Щербініною Н.П. за реєстровим № 136, зареєстрованого у Костянтинівському міському БТІ 29 листопада 1994 року за р/№ 396, кн.. 109, належить квартира АДРЕСА_1 , що також підтверджується витягом технічної документації щодо об`єкту нерухомого майна (а.с.9-10).
ОСОБА_2 , згідно паспортних даних зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 (а.с. 6).
Згідно довідки Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Суворова-Б.Хмельницького» (а.с. 12), за адресою: АДРЕСА_5 зареєстровані: - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що також вбачається з поквартирної картки (а.с. 13) та картки прописки на ім`я ОСОБА_3 (а.с. 14).
Проте, як вбачається з актів перевірки паспортного режиму ОСМД «Суворова-Б.Хмельницького» від 07 травня 2021 року №3 та №14, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 2006 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , але за зазначеною адресою не мешкає з 2014 року, що своїми підписами засвідчили свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_4 (а.с. 11, 22).
Вказаними доказами підтверджується відсутність відповідача за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_5 , з 2014 року.
Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з частиною 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно зі статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або закону.
Приймаючи до уваги, що відповідач ОСОБА_3 з власної волі з 2014 року не проживає у квартирі АДРЕСА_1 , без поважних причин, відсутні підстави вважати, що між сторонами існують будь-які домовленості стосовно збереження за відповідачем права користування житлом, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_2 та визнання відповідача такими, що втратиа право користування жилим приміщенням зазначеної квартири.
Таким чином, позов підлягає до задоволення у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 4, 19, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України,-
Позов ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ), про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , особою, яка втратила право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені 02 липня 2021 року.

Повний текст судового рішення виготовлений 02 липня 2021 року.

Суддя :