КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/8026/2021 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Крижанівської Г.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 22 січня 2021 року про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Російської Федерації про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України,-

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Російської Федерації про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 23 жовтня 2020 року позовну заявуОСОБА_1 залишено без руху з тих підстав, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а саме, позивачкою не додано до позовної заяви доказів, які обґрунтовують вимоги позивача до відповідача та не вказано, яку суму судових витрат остання очікує понести в зв`язку з розглядом справи.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22 січня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачці.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Посилається на порушення норм процесуального права. Зазначає, що вона вказувала, що вона звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви і не очікує понести судових витрат у зв`язку з розглядом даної справи. Суд також безпідставно залишив позовну заяву без руху через ненадання доказів, які обґрунтовують її позовні вимоги. Зазначає, що вона в позовній заяві навела обґрунтування своїх вимог до Російської Федерації про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок збройної агресії та окупації частини території України, які є загальновідомими і в силу ч. 3 ст. 83 ЦПК України не підлягають доведенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про визнання неподаною та повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Російської Федерації про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка ОСОБА_1 не усунула визначені в ухвалі від 23 жовтня 2020 року недоліки позовної заяви.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно з ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

При цьому ч. 2 ст. 185 ЦПК України визначено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без руху через ненадання доказів, які обґрунтовують вимоги позивача та не визначення суми судових витрат ОСОБА_1 очікує понести в зв`язку з розглядом справи, суд першої інстанції в ухвалі від 23 жовтня 2020 року не зазначив у який спосіб позивачці слід усунути визначені ним недоліки.

Також з матеріалів справи убачається, що 21 січня 2021 року представник ОСОБА_1 подав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви щодо доказів, які обґрунтовують позовні вимоги до Російської Федерації про відшкодування моральної шкоди і зазначив, що у позовній заяві ОСОБА_1 навела обставини збройної агресії та окупації частини території України, які, на її думку, є загальновідомими і в силу ч. 3 ст. 83 ЦПК України не підлягають доведенню. Відповідно до ст. 197 ЦПК України питання про надання доказів підлягає з`ясуванню у підготовчому засіданні, а тому неподання ОСОБА_1 всіх доказів не може бути підставою для обмеження доступу до суду на стадії відкриття провадження в справі. Щодо незазначення суми судових витрат, які ОСОБА_1 очікує понести в зв`язку з розглядом справи, вказав, що ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, правова допомога надана їй безоплатно, а тому вона не очікує понести судових витрат у зв`язку з розглядом даної справи.

З урахуванням викладеного, у суду першої інстанції були відсутні підстави для визнання неподаною та повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Російської Федерації про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України, у зв`язку з невиконанням вимог ухвали від 23 жовтня 2020 року.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Таким чином, ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 22 січня 2021 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 22 січня 2021 року скасувати, а справу за позовом ОСОБА_1 до Російської Федерації про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України, направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Крижанівська Г.В.