Справа № 266/686/21
Провадженя№ 2-о/266/40/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року м. Маріуполь Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Пантелєєва Д.Г., за участю секретаря судового засідання Широкової Г.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполя цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, заінтересована особа Маріупольська міська рада,

В С Т А Н О В И В:

08.02.2021 року заявник звернулася до суду з даною заявою, в обґрунтування якої зазначила наступне.

На підставі свідоцтва про право власності від 07.02.1994 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на праві спільної власності належить квартира АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_3 , після смерті якої залишилося спадкове майно, у вигляді: частини квартири АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько - ОСОБА_2 , після смерті якого залишилося спадкове майно, у вигляді: частини квартири АДРЕСА_1 . На час відкриття спадщини, вона постійно проживала з матір`ю та батьком по вищезазначеній адресі, тобто фактично прийняла спадщину після смерті своїх батьків. Надалі, вона звернулася до державного нотаріуса Другої маріупольської нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері та батька. 25.01.2021 року державним нотаріусом Другої маріупольської нотаріальної контори Старостенко Л.Г. заведена спадкова справа. Проте, нотаріусом їй було роз`яснено про неможливість вчинення нотаріальної дії, оскільки у свідоцтві на право власності на житло прізвище, ім`я її батька написано не вірно - ОСОБА_4 (в паспорті ОСОБА_2 ), не вірно щаписано прізвище матері - ОСОБА_3 (в паспорті ОСОБА_3 ) і її прізвище також написано не вірно, а саме - ОСОБА_1 (в паспорті ОСОБА_1 ). Спірна квартира була приватизована на підставі ЗУ «Про приватизацію». Свідоцтво про право власності на житло від 07.02.1994 року, реєстраційний № НОМЕР_1 видано Державним підприємством по ремонту та експлуатації житлового фонду «Жилищник» та зареєстровано в органі, який здійснював на той час державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно у м. Маріуполі - КП «Маріупольське бюро технічної інвентаризації». З метою виконання свого права на оформлення спадщини після смерті її батьків та прав на вільне володіння, розпорядження належним їй нерухомим майном, вимушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту, що свідоцтво про право власності на житло від 07.02.1994 року, реєстраційний № НОМЕР_1 , видане Державним підприємством по ремонту та експлуатації жилфонду «Жилищник», зареєстроване 05.05.1997 року на ім`я ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , належить - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .

Ухвалою судді від 10.02.2021 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду та витребувано з Другої маріупольської нотаріальної контори копії спадкових справ.

У судове засідання ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 не з`явилися, при цьому від представника надійшла до суду заява про розгляд справи за її відсутності та заявника, на задоволенні заяви наполягала.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, однак подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, розгляд справи по суті залишила на розсуд суду.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 5 ст.268 ЦПК України встановлено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу у відповідності до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так як саме одержання цього документу, а як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можливо встановити належність громадянину такого документу, який є правовстановлюючим.

Судом встановлено, що 07.02.1994 року державним підприємством по ремонту та експлуатації житлового фонду «Жилищник» видано ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 свідоцтво на право спільної власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до повторного свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_2 виданого 20.05.2010 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрував ІНФОРМАЦІЯ_4 шлюб з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно свідоцтва про народження виданого повторно 17.07.2010 року Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, ІНФОРМАЦІЯ_6 народилась ОСОБА_1 , батьками якої є: батько ОСОБА_2 , матір`ю ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 , виданого 05.04.2016 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 .

З копії паспорта серії НОМЕР_4 випливає, що паспорт був виданий громадянки України ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_5 , виданого 27.07.2020 року Приморським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З копії паспорта серії НОМЕР_6 вбачається, що паспорт був виданий на громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до довідки відділу аналітичного забезпечення Департаменту адміністративних послуг ММР від 23.11.2020 року, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 та зняті у зв`язку зі смертю.

З витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №63282189 та №632812212 від 25.01.2021 року вбачається, що 25.01.2021 року було зареєстровано спадкові справи за №№7, 8, після смерті ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .

Разом з тим, судом встановлено, що внести зміни або виправлення до правовстановлюючого документа в іншому порядку неможливо.

Вказане свідчить про відсутність об`єктивної можливості приведення оспорюваного документа у відповідність до вимог закону.

В той же час факт належності померлим ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та заявнику ОСОБА_1 на праві спільної власності квартири АДРЕСА_1 , знайшов своє підтвердження, відповідно до наявних у справі письмових доказів.

Доказів, які б спростовували вищевикладене суду не надано.

Таким чином, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, оскільки необхідно для реалізації своїх прав, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Судові витрати компенсуванню не підлягають та відносяться на рахунок заявника.

Керуючись ст.ст. 3, 81, 258, 259, 315-319 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, заінтересована особа Маріупольська міська рада - задовольнити.

Встановити факт того, що свідоцтво на право власності на житло від 07.02.1994 року, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яке видане Державним підприємством по ремонту та експлуатації жилфонду «Жилищник», зареєстроване 05.05.1997 року за №36842 на ім`я ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою:http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Д.Г.Пантелєєв