Справа № 503/1885/20
Провадження № 2/503/118/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Вороненка Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Вдовиченко В.О.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Кодима цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кодимської міської ради Одеської області про визнання права на спадкове майно,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кодимської міської ради Одеської області про визнання права на спадкове майно посилаючись на ті обставини, що ОСОБА_2 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 №0258064 належало право на земельну частку (пай) розташована на території Будеївської сільської ради Кодимського району Одеської області. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, а спадщину, яка відкрилась, за законом прийняла його дружина ОСОБА_3 шляхом вступу в управління спадковим майном внаслідок спільного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, але не оформила її. Крім того, ОСОБА_3 належало право на земельну частку (пай) розташована на території Будеївської сільської ради Кодимського району Одеської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 №0258065. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, а спадщину, яка відкрилась, за законом прийняла її сестра по матері ОСОБА_4 шляхом вступу в управління спадковим майном, але не оформила її. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла, а спадщину, яка відкрилась, за заповітом прийняв батько позивача ОСОБА_5 подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та оформив її отримавши відповідне свідоцтво. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 помер, а спадщину, яка відкрилась, за законом прийняв позивач ОСОБА_1 подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та оформив її отримавши відповідне свідоцтво. Однак, внаслідок не оформлення спадкоємцями ОСОБА_3 і ОСОБА_4 прийняття ними спадщини після, відповідно, спадкодавців ОСОБА_2 і ОСОБА_3 позивач не може отримати свідоцтва на спадщину щодо сертифікатів про право на земельну частку (пай), які увійшли до складу спадщини. Узв`язку з вище викладеним позивач змушений пред`явити до відповідача відповідний позов шляхом подання позовної заяви, в якій просить визнати за ним право на земельні частки (паї) розташовані на території Будеївської сільської ради Кодимського району Одеської області в порядку спадкування за законом права на які належали ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 №0258064 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 №0258065.

В підготовче засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надавши заяву по розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив про підтримання заявлених позовних вимог.

Представник відповідача Кодимської міської ради Одеської області в підготовче засідання не з`явився, відповідач надав до суду клопотання від 05.02.2021 року № 02-17/251 (а.с.53) про розгляд справи за відсутності його представника, в якому також зазначив, що позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до положень ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Крім того, згідно ч.4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили, що таке визнання суперечить вимогам закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Дослідивши матеріали справи суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_5 у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 народилась дитина дочка ОСОБА_4 , про що свідчить копія запису акту про народження № 312 Бюро запису актів громадянського стану Виконкому Кодимської райради депутатів трудящих Одеської області від 17.12.1959 року (а.с.19).

ІНФОРМАЦІЯ_6 у ОСОБА_8 та ОСОБА_7 народилась дитина дочка ОСОБА_9 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 повторно виданого Бюро запису актів громадянського стану Виконкому Кодимської райради депутатів трудящих Одеської області 29.01.1966 року (а.с.17).

10.06.1966 року ОСОБА_2 та ОСОБА_9 уклали шлюб, у зв`язку з чим ОСОБА_9 змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 », про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 виданого Бюро запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Іллічівської районної Ради депутатів трудящих м. Одеси 10.06.1966 року, актовий запис № 787 (а.с.9).

На підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 № 0258064, виданого Кодимською районною державною адміністрацією та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 18.09.1997 року за № 64 ОСОБА_2 належала земельна частка (пай) площею 3,05 умовних кадастрових гектарів, розташована на території Будеївської сільської ради Кодимського району Одеської області, що підтверджується копією сертифікату серії ОД-12 № 0258064 (а.с.6) та листом-повідомленням Кодимської районної державної адміністрації Одеської області від 17.12.2020 року № 01-33/1961 (а.с.35).

В свою чергу на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 № 0258065 виданого Кодимською районною державною адміністрацією та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 18.09.1997 року за № 65 ОСОБА_3 належала земельна частка (пай) площею 3,05 умовних кадастрових гектраів, розташована на території Будеївської сільської ради Кодимського району Одеської області, що підтверджується копією сертифікату серії ОД-12 № 0258065 (а.с.16) та листом-повідомленням Кодимської районної державної адміністрації Одеської області від 17.12.2020 року № 01-33/1962 (а.с.34).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого Будеївською сільською радою Кодимського району Одеської області 22.02.1999 року, актовий запис № 05 (а.с.7).

Спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , зокрема право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ОД-12 № 0258064, успадкувала його дружина ОСОБА_3 , яка проживала разом з ним та вступила в управління спадковим майном, що підтверджується довідкою Будеївської сільської ради Кодимського району Одеської області від 27.11.2020 року № 603 (а.с.11). Однак, за свого життя ОСОБА_3 документально не оформила дане прийняття, внаслідок чого правовстановлюючого документа на спадщину не отримала, про що свідчить лист-повідомлення Кодимської районної державної нотаріальної контори від 19.12.2020 року № 2043/02-14 (а.с.36).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що в свою чергу підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого Будеївською сільською радою Кодимського району Одеської області 14.08.2000 року, актовий запис № 28 (а.с.15).

Спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , зокрема права на земельні частки (паї) згідно сертифікатів серії ОД-12 № 0258064 та ОД-12 № 0258065, успадкувала її рідна сестра по матері ОСОБА_4 , яка вступила в управління спадковим майном, що підтверджується довідкою Будеївської сільської ради Кодимського району Одеської області від 27.11.2020 року № 606 (а.с.14). Однак, за свого життя ОСОБА_4 документально не оформила дане прийняття, внаслідок чого правовстановлюючого документа на спадщину не отримала, про що свідчить лист-повідомлення Кодимської районної державної нотаріальної контори від 19.12.2020 року № 2043/02-14 (а.с.36).

05.12.2005 року ОСОБА_4 , яка проживала в с. Будеї Кодимського району Одеської області, склала заповіт, який не був скасований і не змінювався заповідачем, згідно якого заповіла ОСОБА_5 все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось і взагалі все те, що буде мені належати на день її смерті і на що вона по закону буде мати право, про що свідчить копія відповідного заповіту посвідченого посадовою особою виконавчого комітету Будеївської сільської ради Кодимського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі за № 125 (а.с.37).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла, що в свою чергу підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_5 виданого Будеївською сільською радою Кодимського району Одеської області 16.09.2008 року, актовий запис № 24 (а.с.18).

Спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 , успадкував ОСОБА_5 подавши у встановлений законом строк до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини внаслідок чого була заведена спадкова справа № 937/2008 та 25.03.2009 року отримав відповідне свідоцтво про право на спадщину за заповітом, про що свідчить копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданим державним нотаріусом Кодимської державної нотаріальної контори Одеської області Налдіною М.М. 25.03.2009 року і зареєстрованим в реєстрі за № 856 (а.с.20), а також листом-повідомленням державного нотаріуса Кодимської державної нотаріальної контори Одеської області Налдіної М.М від 19.12.2020 року № 2043/02-14 (а.с.36).

Позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_5 , згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 виданого Будеївською сільською радою Кодимського району Одеської області 24.11.1970 року, актовий запис № 34 (а.с.24).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_7 виданого Будеївською сільською радою Кодимського району Одеської області 30.11.2010 року, актовий запис № 35 (а.с.21).

Спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5 , прийняв за законом позивач ОСОБА_1 , як син спадкодавця, подавши у встановлений законом строк до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини внаслідок чого була заведена спадкова справа № 191/2011 та 28.12.2018 року отримав відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 28.12.2018 року № 54646007 (а.с.22) та свідоцтвом про право на спадщину за законом виданим державним нотаріусом Кодимської районної державної нотаріальної контори Налдіною М.М. 28.12.2018 року і зареєстрованим в реєстрі за № 1422 (а.с.23), а також листом-повідомленням державного нотаріуса Кодимської районної державної нотаріальної контори Налдіної М.М від 19.12.2020 року № 2043/02-14 (а.с.36).

Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 01 січня 2004 року, норми цього кодексу застосовуються до правовідносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто з 01 січня 2004 року. Правила Книги 6 цього кодексу застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання цим кодексом чинності.

Згідно абзацу 3 пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах по спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема Цивільний кодекс Української РСР, якщо строк на її прийняття закінчився до 01 січня 2004 року.

Таким чином, строк прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 закінчився до набуття чинності Цивільним кодексом України, а тому застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу УРСР (1963 року), який втратив чинність з 01 січня 2004 року, але був чинним на момент відкриття спадщини після смерті як ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , так і ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст. 525 та 526 ЦК Української РСР (1963 року), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а місцем її відкриття останнє постійне місце проживання спадкодавця.

В свою чергу, згідно ст. 529, 530 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом дружина померлого є спадкоємцем першої черги, а сестра померлого спадкоємцем другої черги.

Згідно ч.1 ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

За змістом положення пунктів 1 і 2 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадшини. При цьому, ч.2 ст. 549 ЦК УРСР передбачала, що такі дії мають бути вчинені протягом шести місяців з моменту смерті спадкодавця.

Таким чином після смерті спадкодавця ОСОБА_2 спадщину прийняла його дружина ОСОБА_3 , а після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла її сестра ОСОБА_4 , а після смерті самої ОСОБА_4 спадщину за заповітом прийняв ОСОБА_5 . При цьому, прийняття спадщин ОСОБА_2 і ОСОБА_3 здійснювалось шляхом вступу спадкоємців в управління всім спадковим майном, а прийняття спадщин ОСОБА_4 здійснювалось шляхом подання до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадшини.

Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року № 7, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділ X «Перехідні положення» ЗК України).

Згідно листа-повідомлення відділу у Кодимському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 24.02.2021 року № 47/109-21, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 державні акти на право приватної власності на земельну ділянку, взамін сертифікатів серії ОД-12 № 0258064 та ОД-12 № 0258065 не видавалися.

При цьому, факт видачі сертифіката на ім`я особи свідчить, що останнього було включено до переліку осіб, які мають право на земельну частку (пай), що є обов`язковим додатком до акта (постанова Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 178/982/18-ц (провадження № 61-19801св19).

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Таким чином, до складу спадкового майна, померлої ОСОБА_3 увійшло право на земельну частку (пай), яке належало їй на підставі сертифікату серії ОД-12 № 0258065 та право на земельну частку (пай) посвідчене сертифікатом серії ОД-12 № 0258064, яке належало померлому ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2 ст. 1220 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. В свою чергу ст. 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Водночас із цим ч.1 ст. 1297 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

В свою чергу абзацом 2 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 передбачено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Однак, при відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно права на земельні частки (паї) за виданими сертифікатами серії ОД-12 № 0258064 та № 0258065, через не здійснення документального оформлення прийняття спадщини спадкоємцем ОСОБА_3 після спадкодавця ОСОБА_2 , спадкоємцем ОСОБА_4 після спадкодавця ОСОБА_3 , призвело до не неможливості отримання спадкоємцями ОСОБА_5 і ОСОБА_1 свідоцтв на них в порядку спадкування, що також підтверджується змістом листа-повідомлення державного нотаріуса Кодимської районної державної нотаріальної контори Налдіної М.М. від 08.12.2020 року № 1994/02-14 (а.с.25).

При наданні оцінки листам нотаріусів, у яких зазначено про причини невидачі спадкоємцям свідоцтв про право на спадщину, необхідно виходити із їх змісту та відповідно враховувати підстави зазначені нотаріусами, при цьому істотне значення мають підстави, які унеможливлюють у будь-якому випадку в майбутньому видачу таких свідоцтв нотаріусами, тому при наявності таких підстав незалежно від форми відповіді нотаріуса лист чи постанова про відмову у видачі свідоцтва, необхідно виходити з того, що у спадкодавця можливість оформити спадщину у нотаріуса відсутня (постанова Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 369/8878/16-ц). Відмова в отриманні спадкових прав не постановою нотаріуса, а листом, не може бути перешкодою позивачці для захисту своїх прав у судовому порядку (постанова Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 04 травня 2020 року у справі № 707/1309/15-ц). В свою чергу сам відповідний лист нотаріальної контори є фактично відмовою у видачі свідоцтва про право на спадщину (постанова Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 613/1289/17).

Частина 1 ст. 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вище викладене суд вважає, що заявлений позивачем позов обґрунтований, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 223, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, ст. 525, 526, 548, 549 ЦК Української РСР (1963 року), ст. 392, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1297 ЦК України, пунктом 1, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_8 до Кодимської міської ради Одеської області; місцезнаходження: Одеська область, Подільський район, м. Кодима, вул. Соборна, 106; ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 04527342, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 3,05 умовних кадастрових гектарів на території Будеївської сільської ради Кодимського району Одеської області, яке відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 № 0258064 належало ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 3,05 умовних кадастрових гектарів на території Будеївської сільської ради Кодимського району Одеської області, яке відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 № 0258065 належало ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Кодимський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Д.В. Вороненко