Провадження №2/522/2411/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі судового засідання Шеян І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 14 квітня 2005 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі про, що свідчить свідоцтво про шлюб видане Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис №337.

Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції від 05 червня 2007 року, серії НОМЕР_2 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції від 28 грудня 2010 року, серії НОМЕР_3 .

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що подружнє життя з відповідачем не склалось, мають різні погляди на життя та інші цінності, шлюбні відносини припинені з 2020 року, шлюб має формальний характер, подружжя належить до різних культур, різної релігійної причетності, різного рівня виховування.

Ухвалою суду від 30 грудня 2020 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження на 05 квітня 2021 року.

В судове засідання 05 квітня 2021 року з`явився представник позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Розгляд справи відкладено на 30 червня 2021 року.

В судове засідання 30 червня 2021 року сторони не з`явились. Від позивача, представника позивача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Тоді суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 14 квітня 2005 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис №337.

Від шлюбу у сторін народилася неповнолітні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції від 05 червня 2007 року, серії НОМЕР_2 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції від 28 грудня 2010 року, серії НОМЕР_3 .

Подружнє життя у сторін не склалось, так як останні мають різні погляди на життя та інші цінності, спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини припинені, шлюб має формальний характер.

Кожен з них живе своїм життям, не турбуючись проблемами один одного. Примирення між ними неможливе, а подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Майнового спору між сторонами немає.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст.119 ЦПК повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування.

Загальна декларація прав людини у ч.2 ст.16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст.23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу.

За ч.3 ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін та унеможливлює їх примирення, тому його слід розірвати.

Майнового спору та спору з приводу проживання та утримання дітей немає.

Керуючись ст.51 Конституції України, п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 76-81, 206, 258, 263, 265, 266 ЦПК України, ст. ст. 110, 112, 113, 114 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), зареєстрований 14 квітня 2005 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис №337.

Відповідно ч.2 ст.115 Сімейного кодексу України копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до Приморського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 30 червня 2021 року.

Суддя: Ю.Б. Свячена