Провадження № 2-з/752/45/21
У Х В А Л А

іменем України

09.02.2021 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Власенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

09 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2020 року вказана позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху та заявнику надано строк для усунення виявлених недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали. (а.с. 32)

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08 лютого 2021 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі. (а.с. 38)

02 листопада 2020 року ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно - заборону на відчуження квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначає, що 16 січня 2019 року між нею та ОСОБА_2 був укладений договір позики, за умовами якого ОСОБА_1 отримала у борг грошові кошти у сумі 7 323 368 грн., що на день укладення цього договору еквівалентно 260 000 доларів США, які позичальник зобов"язувалася повернути позикодавцю не пізніше 26 липня 2019 року. також 16 січня 2019 року між ними укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соболєвою В.Л., відповідно до п. 2.1 якого предметом іпотеки є квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

02 серпня 2019 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Скоробогатько О.В. посвідчена довіреність, згідно якої заявник уповноважила ОСОБА_3 продати за ціною та на умовах на його власний розсуд або передати в іпотеку за зобов"язаннями останної належну їй на праві приватної власності квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . 13 січня 2020 року між ОСОБА_1 , в інтересах якої діяв ОСОБА_3 на підставі вказаної довіреності, та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу зазначеної квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соболєвою В.Л., згідно п. 2.1 якого продаж квартири вчинена за узгодженою між сторонами ціною, що складає 6 524 792,00 грн.

Заявник зазначає, що ОСОБА_2 грошових коштів їй не передавала, а договір купівлі-продажу квартири від 13 січня 2020 року, на її думку, є фіктивним. Метою укладення договору купівлі-продажу було припинення вищевказаних договору позики та договору іпотеки. Проте після укладення оспорюваного договору ОСОБА_2 продовжує стверджувати, що заявник повинна їй повернути грошові кошти у розмірі 7 323 368 грн. за умовами договору позики від 16 січня 2019 року.

Оскільки невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання ріення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Дослідивши матеріали справи, встановлено наступне.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до п.п. 1 і 2 ч.2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту і забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вжитті заходів забезпечення позову судом необхідно враховувати зміст позовних вимог, співмірність вжитих заходів із вимогами та вид забезпечення позову (пункт 3 і 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику розгляду судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Отже, підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення , що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що між сторонами виник спір щодо договору купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Спірна квартира зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 .

За таких обставин, на думку суду, існує наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову ОСОБА_1 , при цьому заявлені заходи забезпечення позову є співмірними з позовними вимогами, натомість невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Керуючись статтями 149-153 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 .

Зазначити дані позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Зазначити дані відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Квартира за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 13 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соболєвою В.Л.

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання - три роки.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: