Справа № 460/2236/19
Провадження №2/944/281/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2021 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Карпин І. М.

з участю секретаря судового засідання Мельник Є.Є.,

представника позивача ОСОБА_1

представників третьої особи Прийми І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Яворові справу за позовом ОСОБА_2 до Яворівської районної державної адміністрації Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Яворівська квартирно-експлуатаційна частина (району), Новояворівська міська рада Львівської області про визнання протиправним та скасування розпорядження,

В С Т А Н О В И В :

07 травня 2019 року ОСОБА_2 звернулася в суд із адміністративним позовом до Яворівської районної державної адміністрації Львівської області, в якому просить скасувати розпорядження голови Яворівської районної державної адміністрації Львівської області «Про надання квартирам статусу службових» № 556 від 18.08.2005. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржуване розпорядження є протиправним, оскільки Яворівська РДА в 2005 році не була наділена повноваженнями визначати статус державного житлового фонду як службового. Відповідно до пункту 3 Положення про порядок надання службового житлового приміщення і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 №37, житлове приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної ради. Будь-якого рішення виконавчим комітетом Старичівської сільської ради про включення спірної квартири в число службових по даний час не існує. Яворівська РДА є місцевим органом державної виконавчої влади і станом на 18.08.2005 день підписання розпорядження РДА №556, не була уповноважена радою виконувати обов`язки виконавчого комітету щодо включення житлових приміщень до числа службових. Лише 20.10.2017 після неодноразових звернень Старичівської сільської ради , Яворівська районна рада Львівської області рішенням №264 делегувала Яворівській РДА такі повноваження. Включення квартири АДРЕСА_1 до числа службових здійснено органом уповноваженим на це. Видане розпорядження про включення спірної квартири до числа службової видано особою (установою) не уповноваженою на це, а також видано у формі розпорядження, хоча згідно чинного законодавства питання включення квартири чи виключення квартири з числа службових здійснюється на підставі рішення. Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Законом України «Про місцеві державні адміністрації» не передбачено повноважень у голови Яворівської РДА Львівської області щодо включення квартир до числа службових, в тому числі на підставі розпоряджень.

13.05.2019 ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

14.11.2019 третя особа виконавчий комітет Старичівської сільської ради Яворівського району Львівської області подав письмові пояснення, в яких зазначає, що відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» державою делеговано виключно виконавчому комітету, як виконавчому органу сільської ради, здійснювати облік житлового фонду, до якого входить облік службового житла. Відповідно виключати та включати житло до числа службових. Постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 №37 «Про службові жилі приміщення» визначено, що житлові приміщення включаються та виключаються з числа службових на підставі рішення виконавчого комітету, яким вирішується питання виключення з числа службових квартири, яка знаходиться на території Старичівської сільської ради є виключною компетенцією виконавчого комітету Старичівської сільської ради. Включення та виключення із числа службових вирішується шляхом прийняття рішення, а не розпорядження. Оскаржуване розпорядження винесено відповідачем за відсутності на це правових підстав, позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

14.11.2019 третя особа Яворівська квартирно-експлуатаційна частина району подала пояснення на позовну заяву, 21.12.2020 подала додаткові пояснення, в яких проти позову заперечує. Вважає позов ОСОБА_2 безпідставним та просить відмовити в його задоволенні. В обґрунтування наявності у голови Яворівської РДА Львівської області належних повноважень при виданні оскаржуваного розпорядження посилається на Постанову Ради Міністрів УРСР № 37 від 04.02.1988, якою затверджено Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, та відповідно до п. 3 якого жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів за клопотанням адміністрації підприємства, установи, організації. Разом з цим, зазначає, що у 1992 році набрав чинності Закон України «Про Представника Президента України», у зв`язку з чим ліквідовано виконавчі комітети районних та обласних ради та створено місцеві державні адміністрації. Оскільки відповідно до п. 2 указу Президента України «Про Положення про місцеву державну адміністрацію» № 252 від 14.04.1992, яка є чинною по цей час, місцева державна адміністрація є правонаступником виконавчих комітетів відповідних Рад народних депутатів щодо прийняття ними рішень, узятих зобов`язань та покладених на них законодавством обов`язків у тій частині, що не суперечить законодавству України, вважає, що заявлений позов є безпідставним та просить відмовити у його задоволенні.

18.11.2019 ухвалою суду підготовче провадження закрито та призначено судовий розгляд.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав в повному обсязі, дав пояснення аналогічні доводам позовної заяви, просив позов задовольнити. Зазначив, що покликання відповідача та третьої особи Яворівської КЕЧ району на законність винесення спірного розпорядження головою Яворівської РДА у 2005 році спростовуються тим, що сама Яворівська КЕЧ району зверталась до Старичівської сільської ради щодо зняття квартирам статусу службовості і тим самим визнавала факт, що питання надання та зняття квартирам статусу службовості вирішується виконавчим комітетом за місцем знаходження нерухомого майна. Вказана обставина стверджується копією протоколу І сесії ІІІ демократичного скликання та копіями рішень сесії №15-16 від 24.04.1998 Старичівської сільської ради про надання та зняття квартирам статусу службовості. Вважає, що питання присвоєння квартирам статусу службових відноситься до виключної компетенції виконавчого комітету села Старичі. На даний час виконавчим комітетом Новояворівської міської ради, яка є правонаступником прав та обов`язків виконавчого комітету Старичівської сільської ради прийнято рішення №73 від 24.02.2021 "Про видачу ордера на службову квартиру АДРЕСА_2 ОСОБА_5 " та видано ордер на склад сім`ї, що складається з 4 осіб. Дана обставина спростовує позицію Яворівської КЕЧ району та підтверджує позовні вимоги позивача, що лише виконавчий комітет Старичівської сільської ради був наділений правом виносити рішення про включення квартир до статусу службових. Жодних рішень щодо спірної квартири відповідана рада м.Яворів не виносила і жодних зобов`язань та покладених на них законодавством обов`язків не приймала, а прийняте розпорядження суперечить Закону України "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування" та Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Представник відповідача Яворівської районної державної адміністрації Львівської області в судове засідання повторно не з`явився, однак подав листа про проведення розгляду справи у відсутності представника відповідача, проти позову заперечує. Водночас зазначив, що п.3 Положення про порядок надання службового житлового приміщення і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 №37, житлове приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів за клопотанням адміністрації підприємства, установи, організації. 20.03.1992 набрав чинності Закон України «Про представника Президента України» ( втратив чинність 12.06.1997),у зв`язку з чим указом Президента України «Про положення про місцеву державну адміністрацію» №252 від 14.04.1992 припинено діяльність виконавчих комітетів відповідних Рад народних депутатів та утворено на їх базі державні адміністрації областей, міст Києва і Севастополя, районів, районів міста Києва. Статею 3 Указу №252 визначено, що місцева державна адміністрація є правонаступником виконавчих комітетів відповідних Рад народних депутатів щодо прийнятих ними рішень, узятих зобов`язань та покладених на них законодавством обов`язків у тій частині, яка не суперечить Закону України «Про представника Президента України» та Закону України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування». Розпорядження №556 «Про надання квартирам статусу службових» від 18.08.2005 видано в межах норм чинного законодавства. Відповідно до Закону України «Про місцеві державні адміністрації» голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, які є обов`язкові для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами.

Представник третьої особи Яворівської КЕЧ району Прийма І.С. в судовому засіданні проти позову заперечила, давши пояснення аналогічні викладеним у письмових поясненнях на позовну заяву.

Представник третьої особи Новояворівської міської ради в судове засідання не з`явився, однак надіслали листа про проведення судового розгляду у відсутності повноважного представника міської ради.

Треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, хоч належним чином повідомлялися про час та місце судового розгляду.

Заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Головою Яворівської РДА Львівської області за наслідками розгляду клопотання Яворівської КЕЧ району від 27.07.2005 року за №203 та керуючись ст.ст. 118, 119 Житлового кодексу України , ст..41 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» видано розпорядження «Про надання квартирам статусу службових» № 556 від 18.08.2005, відповідно до якого надано статус службової квартирі АДРЕСА_3 ; квартирі АДРЕСА_4 ; квартирі АДРЕСА_5 , яка знаходиться в АДРЕСА_6 .

Квартира АДРЕСА_7 належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , що стверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 10.05.2018.

Відповідно до статті 118 Житлового Кодексу Української РСР службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.

Згідно з частиною першою статті 122 Житлового Кодексу Української РСР на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення.

Постановою Ради Міністрів УРСР № 37 від 04.02.1988 затверджено Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР (далі - Положення № 37), яким визначено порядок надання службових жилих приміщень в будинках державного і громадського житлового фонду і користування ними.

Згідно з пунктом 2 Положення №37 службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього.

Відповідно до пунктів 3, 4 Положення № 37 жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів за клопотанням адміністрації підприємства, установи, організації. В тих випадках, коли підприємство, установа, організація розташована на території одного населеного пункту (району в місті), а жиле приміщення на території іншого, рішення про його включення до числа службових приймається виконавчим комітетом Ради народних депутатів за місцем знаходження приміщення. До числа службових може бути включено тільки вільне жиле приміщення. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири, розташовані, переважно, на першому поверсі.

Згідно з пунктом 5 Положення №37 облік службових жилих приміщень у всіх будинках, незалежно від їх належності, здійснюється у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів, яка прийняла рішення про включення жилого приміщення до числа службових. Службові жилі приміщення обліковуються в журналі обліку службових жилих приміщень (додаток N 1). Оперативний облік належних їм службових жилих приміщень провадять також відповідні підприємства, установи, організації.

Пунктом 6 Положення № 37 визначено, що жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Про виключення жилого приміщення з числа службових у журналі обліку службових жилих приміщень робиться відповідна відмітка.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що повноваження щодо включення жилих приміщень до числа службових належать до компетенції виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Разом з тим, 20 березня 1992 року набрав чинності Закон України «Про Представника Президента України» (втратив чинність 12.06.1997), у зв`язку з чим указом Президента України «Про Положення про місцеву державну адміністрацію» № 252 від 14.04.1992 (далі - Указ № 252) припинено діяльність виконавчих комітетів відповідних Рад народних депутатів та утворено на їх базі державні адміністрації областей, міст Києва і Севастополя, районів, районів міста Києва (ст. 2 Указу № 252).

Статтею 3 Указу № 252 також визначено, що місцева державна адміністрація є правонаступником виконавчих комітетів відповідних Рад народних депутатів щодо прийнятих ними рішень, узятих зобов`язань та покладених на них законодавством обов`язків у тій їх частині, яка не суперечить Закону України «Про Представника Президента України» та Закону України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування».

Указ №252 (крім статей 2, 3) втратив чинність 27.01.1999 на підставі указу Президента України «Про зміни та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Президента України» № 70/99 від 27.01.1999.

Таким чином, місцеві державні адміністрації визнано правонаступниками відповідних Рад народних депутатів щодо прийнятих ними рішень, узятих зобов`язань та покладених на них законодавством обов`язків, в тому числі, в частині включення жилих приміщень до числа службових.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» виконавчу владу в областях і районах, містах Києві та Севастополі здійснюють місцеві державні адміністрації. Місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади.

Місцева державна адміністрація в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою.

Згідно з статтею 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання власних і делегованих повноважень, голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази.

Як встановлено з матеріалів справи, Яворівська КЕЧ району, керуючись статтями 118, 119 Житлового кодексу України, звернулася до Яворівської РДА з клопотанням від 27.07.2005 № 203 зокрема про надання статусу службової квартирі АДРЕСА_3 , за результатами розгляду якого було винесено оскаржуване розпорядження.

Суд відхиляє твердження позивача в тій частині, що Яворівська КЕЧ району, звертаючись до Старичівської сільської ради щодо надання та зняття квартирам статусу службовості, визнавала факт, що питання надання та зняття квартирам статусу службовості вирішується виконавчим комітетом за місцем знаходження нерухомого майна, так як у 1998 році приймались рішення Старичівською сільською радою про надання та зняття квартирам службовості та на даний час виконавчий комітет Новояворівської міської ради вирішує дані питання, оскільки такі не стосуються предмету оскарження, позивачем оспорюється розпорядження голови Яворівської РДА №556 від 18.08.2005, як таке, що прийнято поза межами наданих повноважень та всупереч закону.

Доводи позивача про те, що присвоєння статусу службової квартирам належало у 2005 році виключно до компетенції виконавчого комітету Старичівської сільської ради, суд вважає безпідставними, оскільки відповідно до норм Порядку №37, повноваження щодо включення жилих приміщень до числа службових належать до компетенції виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів, діяльність яких на час виникнення спірних правовідносин була припинена, та правонаступниками визначено місцеві державні адміністрації.

Законом України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування» № 533-XII від 07.12.1990 (який втратив чинність 12.06.1997) передбачалося, що Рада народних депутатів в межах своєї компетенції приймає рішення (ст. 22 цього Закону).

Разом з цим, згідно з ст. 6 «Акти місцевих державних адміністрацій» Закону України «Про місцеві державні адміністрації» № 586-XIV від 09.04.1999 (далі - Закон № 586-XIV) на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання власних і делегованих повноважень, голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази.

Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов`язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами.

З огляду на вказане суд відхиляє твердження позивача про те, що житлові приміщення включаються до числа службових на підставі рішення виконавчого комітету, а не розпорядження голови, оскільки, як уже встановлено судом, районні державні адміністрації є правонаступниками виконавчих комітетів відповідних Рад народних депутатів та їх рішення відповідно до норм законодавства оформлюються у формі розпоряджень голови відповідної районної державної адміністрації.

Оцінюючи зібрані у справі докази суд дійшов висновку, що розпорядження голови Яворівської РДА №556 від 18.08.2005 «Про надання квартирам статусу службових» прийнято на підставі, в межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачений законом, а тому позов ОСОБА_2 є безпідставний та не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

В позові ОСОБА_2 до Яворівської районної державної адміністрації Львівської області про визнання протиправним та скасування розпорядження відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду чи через Яворівський районний суд Львівської області.

Повний текст рішення складено 02.07.2021.

Суддя І.М.Карпин