Провадження №2/428/74/2021
23 лютого 2021 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:
головуючого судді Кордюкової Ж.І.,
за участю секретаря Голуб Т.М.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача Жердєва С.М. ,
законного представника ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Адвокат Жердєв Сергій Миколайович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що ОСОБА_1 є власником житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . У вищезазначеній квартирі зареєстрована ОСОБА_4 , яка є матір`ю позивача. Заочним рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28.08.2020 року по справі №428/4035/20 ОСОБА_4 позбавлена батьківських прав відносно її доньки ОСОБА_1 . Відповідач ОСОБА_4 в зазначеній квартирі не проживає з 2019 року і відсутня без поважних причин. Позивач мешкає у вказаній квартирі разом з бабою ОСОБА_6 . За комунальні послуги грошові кошти відповідач не сплачує, чим порушує права позивача і змушує її нести додаткові витрати. Відповідач добровільно не бажає знятися з реєстрації. Позивач не чинила перешкод відповідачу у користуванні спірною квартирою. Наявність реєстрації відповідача у квартирі порушує права та інтереси позивача, як власника квартири, оскільки створює перешкоди у здійсненні нею права користування вказаною квартирою. Оскільки відповідач відсутня за місцем реєстрації більше ніж один рік, то втратила право користування вказаною квартирою.
Просив суд визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтвердила доводи, викладені в позовній заяві, підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити. Додатково пояснила, що її матір ОСОБА_4 більше одного року не проживає в квартирі по АДРЕСА_1 . Ніяких речей її матері в квартирі немає. В грудні 2019 року її матір зібрала свої речі та пішла з квартири. Коштів на утримання квартири ОСОБА_4 не надавала.
В судовому засіданні представники позивача адвокат Жердєв С.М. та Органу опіки та піклування Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області Шарнікова І.І. підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечували.
В судове засідання відповідач ОСОБА_4 не з`явилася, про день, час і місце судового засідання справи повідомлялася належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило. Своїм правом на подачу відзиву не скористалася.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що племінницею її чоловіка є ОСОБА_1 , з якою в неї нормальні родинні стосунки. ОСОБА_4 - це матір ОСОБА_1 . ОСОБА_4 , зареєстрована по АДРЕСА_1 , але не мешкає у квартирі більше одного року. Відповідач зловживала спиртними напоями, свої батьківські обов`язки відносно доньки ОСОБА_1 не виконувала. ОСОБА_4 мешкає в с. Олександрівка разом зі своїм співмешканцем.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що сестрою її онука є ОСОБА_1 , з якою в неї добрі стосунки. ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_1 . На даний час ОСОБА_4 мешкає разом з її сином ОСОБА_12 у с. Олександрівка, оскільки вони працюють у фермера. ОСОБА_4 з квартири виселила поліція через обмежувальні приписи, після закінчення дії яких вона не мала наміру повертатися у житло. З лютого 2020 року відповідач не жила у спірній квартирі.
05.01.2021 року судом постановлено ухвалу про прийняття до розгляду позовної заяви, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження та залучено в якості законного представника позивача Орган опіки та піклування Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області.
23.02.2021 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Вислухавши пояснення позивача та представників позивача, свідчення свідків, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.
Квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 19.12.2008 року та копією інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21.12.2020 року №238041503.
Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю записана ОСОБА_4 , батьком - ОСОБА_14 .
ОСОБА_4 позбавлено батьківських прав відносно її доньки ОСОБА_1 , яку відповідно передано на опікування Органу опіки та піклування Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області, що підтверджується копією заочного рішення від 28.08.2020 року по справі №428/4035/20, яке набрало законної сили 29.09.2020 року.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно з ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Частиною 1 статті 319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно із ч. 2 ст. 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням.
Згідно з правовою позицією Постанови Верховного суду України від 16.01.2012 року по справі №6-57цс11 за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну з таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Також суд враховує роз`яснення надані Пленумом Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12.04.1985 року. Зокрема, в тій частині, що на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 дійсно не проживає з грудня 2019 року у спірній квартирі та з 29.09.2020 року позбавлена батьківських прав відносно її доньки ОСОБА_1 . Отже з урахуванням положень ст. 3 СК України та абзацу 5 п. 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» від 3 червня 1999 року №5-рп/99 ОСОБА_4 не є членом сім`ї власника спірного майна, що підтверджується також поясненнями позивача ОСОБА_1 , наданими у судовому засіданні.
Також зазначена обставина підтверджується копією заочного рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 28.08.2020 року по справі №428/4035/20 та свідченнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтвердили, що ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але не мешкає у квартирі більше одного року. Відповідач мешкає в с. Олександрівка разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_12 .
У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_4 з грудня 2019 року пов`язана спільним побутом із позивачем ОСОБА_1 , яка в свою чергу перешкоджала проживанню відповідача у спірній квартирі, у зв`язку з чим право відповідача на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі ч. 2 ст. 406 ЦК України.
Отже в судовому засіданні було встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири і як власник цього майна надавала право відповідачу ОСОБА_4 користуватись ним. Відповідач не проживає понад один рік у спірній квартирі та не пов`язана спільним побутом із позивачем, тобто припинені обставини, які були підставою для сервітутних відносин між ними. Таким чином, право відповідача на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі ч. 2 ст. 406 ЦК України.
Разом з тим, суд враховує висновок Органу опіки та піклування Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області від 29.01.2021 року №431, яким визначено доцільним визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування спірним житлом.
Аналізуючи свідчення свідків, враховуючи обставини, встановлені у судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки у зазначеному випадку саме такий спосіб захисту дає можливість реального усунення порушення права власності.
Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати у сумі 840,80 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом на підставі ухвали суду.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272 - 273, 280 - 283, 288 - 289, 354-355, Перехідними положеннями ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати у розмірі 908 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення в повному обсязі складено 01.03.2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Представник позивача: адвокат Жердєв Сергій Миколайович, місце проживання: АДРЕСА_2 .

Законний представник позивача: Орган опіки та піклування Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області, місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, б-р Дружби Народів, б. 32, .

Представник Орган опіки та піклування Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області: Шарнікова Ірина Іванівна, місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, б-р Дружби Народів, б. 32.

Відповідач: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Ж. І. Кордюкова