Справа № 932/956/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2021 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді - Лукінова К.С.,

При секретарі Івановій А.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

27.01.2020 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровска з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обгрунтування поданого позову позивачка зазначила, що 27.09.2002 року вона уклала шлюб з відповідачем від якого мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Через недосягнення згоди з питань спільного мешкання, ведення сімейного бюджету та господарства, розподілу сімейних обов`язків, виховання дітей та відношення один до одного в травні 2019 року вони повністю перестали вести спільне господарство, припинили шлюбні стосунки, стали один одному чужими людьми, втратили спільність інтересів та повагу один до одного, втратили почуття кохання та припинили спільне проживання. Вважає, що примирення між ними неможливе та просить розірвати шлюб.

Відповідач подав відзив на позовну заяву в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки з позивачкою перебуває в шлюбі понад 18 років, вважає бажання дружини розірвати шлюб необгрунтованим, оскільки їх сімейні відносини стали погіршуватись після відвідування ПП «Український інститут сучасної гештальт-терапії», яке є результатом психологічного впливу працівників цього приватного підприємства на його дружину. Вважає, що це підприємство не має права здійснювати медичну або освітню діяльність . Як він дізнався, дане підприємство здійснює маніпулятивний психологічний вплив на клієнтів з метою отримання від них прибутку, під виглядом платного навчання з психології або надання психологічної допомоги. Вказані обставини висвітлювались у засобах масової інформації. З публічних свідчень та власного досвіду відповідач робить висновок про те, що працівники цього підприємства приваблюються матеріально забезпеченими жінками, яким під виглядом психологічної допомоги або навчання, за допомогою зловживання довірою та психологічного впливу (з використанням психологічних технік) навіюються ідеї про те, що сім`я та шлюб не мають сенсу, людина у будь-якому шлюбі або сім`ї перебуває під тиском, в залежності та дискомфорті. Після цього «жертві» пропонується розірвати шлюб, залишити сім`ю, припинити родинні стосунки, забрати спільне майно та продовжити співпрацю з цим підприємством. Після цього стосунки між ними погіршились, дружина прагне забрати його майно та їх спільне майно, що свідчить про те, що її дії суперечать інтересам сім`ї та дітей, а діє вона в інтересах інших осіб, які очевидно здійснюють на неї тривалий психологічний вплив, переслідуючи корисливі мотиви.

В судовому засіданні позивачка наполягала на розірвання шлюбу та зазначила, що до народження другої дитини вони з відповідачем проживали спільно за адресою: АДРЕСА_1 . Але коли вона завагітніла другою дитиною відповідач почав їй говорити, що не хоче цієї дитини і наполягав на перериванні вагітності, але вона наполягла на збереженні дитини. Через вказані обставини відповідач винайняв квартиру і перевіз її та дітей туди, а сам залишився жити на ж/м Тополя-3. Подекуди він приїздив до них, надавав фінансову допомогу, але не жив з ними постійно, так як йому заважала спати молодша дитина. Вона самотужки виховувала обох дітей. Через це між ними поступово погіршувалися відносини. Потім відповідач перестав надавати фінансову допомогу і вона розпочала працювати психологом. Це дуже лютило відповідача і він почав тиснути на неї, пригнічувати, оскільки вона стала самостійною і незалежною від нього. Оскільки вона побоювалась, що відповідач перестане сплачувати за їх зйомну квартиру вона переїхала до квартири своєї матері і з цього часу між ними повністю припинилися шлюбні стосунки. Оскільки відповідач сам не бажав жити повноцінною родиною, а саме проживав з нею та дітьми час від часу, не надавав підтримки в питаннях виховання дітей та догляду за ними, вона втратила до відповідача почуття любові та поваги та не бажає підтримувати шлюбні стосунки та зберігати шлюб.

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з питань, зазначених позивачкою.

Відповідач в судовому засіданні з позовними вимогами не погодився, просив відмовити в задоволенні позову та розірвання шлюбу, вказуючи на те, що дійсно після народження їх другої дитини він винайняв квартиру для них, оскільки вони жили в однокімнатній квартирі, яка була замалою для такої родини. Вони почали проживати у трикімнатній зйомній квартирі всі разом. Він час від часу залишався на ніч в квартирі на ж/м Тополя-3, але вважає, що весь час проживав з родиною. Він допомагав матеріально, утримував фінансово дружину та дітей. Потім дружина потрапила до організації «Інститут гештальт терапії», які почали негативно впливати на неї, впливати на її свідомість по відношенню до цінностей сім`ї та подружнього життя, і він вважає, що вказаний позов є результатом впливу цієї організації на його дружину. Він розуміє, що не зможе повернути почуття любові дружини до нього, але вважає, що збереженням сім`ї він зможе повернути колишню свідомість своєї дружини. Просив в позові відмовити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову з підстав, зазначених відповідачем.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено:

Згідно копії свідоцтва про одруження від 27.09.2002 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 уклали шлюб 27.09.2002 року під актовим записом № 793, після укладення шлюбу ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_6 ».

Згідно копії свідоцтва про народження, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно копії свідоцтва про народження, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 мають повнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд дійшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу, виходячи з такого.

Судом встановлено, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, що було не заперечено сторонами в ході розгляду справи. Про вказане свідчить факт тривалого окремого проживання подружжя, відсутність спільного господарства та відсутність подружніх стосунків. Позивачка зазначає, що втратила до відповідача почуття поваги та любові, а відповідач не заперечував того факту, що повернути вказані почуття не є можливим. Крім цього, враховуючи тривалість перебування справи на розгляді в суді з січня 2020 року, наданий судом строк на примирення які не дали позитивних наслідків та не призвели до примирення подружжя, відновлення ними спільного побуту та подружніх стосунків, свідчить про неможливість збереження цієї родини. До того ж, під час розгляду справи відповідач так і не назвав, які ж саме заходи ним вживались для відновлення сім`ї, які позитивні наслідки мали ці заходи і в який спосіб можливе примирення подружжя у разі відмови в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

У відповідності ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України та керуючись ст. ст. 211, 265-269 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , що зареєстрований 27 вересня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Бабушкінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська під актовим записом № 793.

Після розірвання шлюбу прізвища сторін залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 840,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 05.07.2021 року.

Суддя: К.С. Лукінова