ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3632/21
Провадження № 2/210/1480/21
У Х В А Л А

іменем України

"06" липня 2021 р. м. Кривий Ріг

Суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Ступак С.В., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 05 липня 2021 року надійшла матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання та просить суд стягнути з ОСОБА_2 на період навчання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Одеському національному політехнічному університеті, але не більше, ніж до досягнення нею двадцять трьох років, аліменти у розмірі 1/6 частина з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, здійснюючи стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 , починаючи з дня подання позовної заяви до суду, а саме з 24 червня 2021 року та стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, до складу яких входять витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд прийшов до висновку про необхідність її залишення без руху з наступних підстав.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Позовну заяву подано адвокатом Васильченко Н.Г. в інтересах ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак останнього не залучено до участі в справі в якості третьої особи на стороні позивача, оскільки ухвалене рішення по даній справі впливає на інтереси повнолітньої доньки сторін по справі.

Позивачка в прохальній частині позовної заяви просить стягнути аліменти на утримання повнолітньої доньки на свою користь, що не відповідає вимогам ст. 199 СК України, оскільки право на звернення до суду з даним позовом, дійсно має той з батьків, з ким проживає дитина, що продовжує навчання, однак аліменти на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання стягуються не на користь одного з батьків, з ким проживає дитина, а на користь самої повнолітньої дитини (п. 20постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

Крім того, жодних доказів того, що донька сторін по справі проживає з позивачкою до позовної заяви не додано. Згідно Акту б/н від 24 травня 2021 року складеного мешканцями будинку АДРЕСА_1 вбачається, що ОСОБА_1 разом з її дітьми: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з грудня 2019 року проживають за адресою: АДРЕСА_2 . Однак, відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи, за відомостями Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради Постриган Д.А. з 21.10.2020 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Крім того, в позові позивачка зазначає, що відповідач не виконує свої обов`язки, матеріально не допомагає, участі у розвитку дітей та їх вихованні не приймає, однак не зазначає доказів на підтвердження вказаних обставин.

Також, згідно з ч. 1 ст.182 СК України та п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

У позові не зазначено обставини, які суд повинен врахувати при визначенні розміру аліментів, як то стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, що мають істотне значення при ухваленні законного та обґрунтованого рішення (п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України).

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

З огляду на вищенаведене, суддя приходить до висновку, що подана позовна заява не відповідає вимогам, встановленим законодавством.

Відповідно до ч.1ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175,177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання залишити без руху.

Надати позивачу термін для усунення вказаних недоліків - 10 днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання вказівок суду у встановлений строк позовна заява буде вважатися неподаною і повернута їй без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: С. В. Ступак