Справа №430/750/21
Провадження №2-о/430/107/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року смт. Станиця Луганська

Станично-Луганський районний суд Луганської області у складі головуючої судді Дьоміної О.П., за участю секретаря судового засідання Савченко К.Є., розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за заявою адвоката Шепель Марини Володимирівни, поданої в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне Управління Держгеокадастру в Луганській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Шепель М.В. звернулась до Станично-Луганського районного суду Луганської області із заявою, поданою в інтересах Білоцерківської ОМ., заінтересована особа Головне Управління Держгеокадастру в Луганській області, в якій просила встановити факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документу, а саме Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серії ЛГ №153533 від 25.01.2005 року.

В обґрунтування поданої заяви адвокат Шепель М.В. посилалась на те, що заявниця ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки площею 5,0649 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Червоножовтневої (Сотенської) сільської ради, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ЛГ №153533 від 25.01.2005 року. Земельна ділянка була передана їй у приватну власність на підставі розпорядження голови Станично-Луганської районної державної адміністрації №697 від 02.09.2004 року, Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЛГ №153533 був зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №242. При видачі зазначеного Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку була допущена помилка, яка позбавляє заявницю можливості зареєструвати земельну ділянку та внести відомості до Державного земельного кадастру, укласти договір оренди землі. Так, у вищезазначеному Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку прізвище ОСОБА_1 записано, як « ОСОБА_2 », що не співпадає із записом в паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Станично-Луганським РВ УМВС України в Луганській області 23.06.1999 року, де її прізвище зазначене, як « ОСОБА_1 ». ОСОБА_1 звернулася з проханням щодо виправлення помилки у Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку серії ЛГ №153533 до ГУ Держгеокадарстру у Луганській області, на що 01.04.2021 року отримала відповідь, що на даний час внести виправлення до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку або видати новий Державний акт неможливо. ОСОБА_1 рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення належності правовстановлюючого документа. У зв`язку із чим виникає необхідність встановити факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документу, а саме Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЛГ №093000. Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку є єдиним підтвердженням того, що ОСОБА_1 дійсно є власником земельної ділянки, розташованої на території Сотенської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області, а невірно зазначене у Державному акті прізвище заявниці перешкоджає у реалізації її майнових прав.

Таким чином, заявниця змушена звернутися до суду з метою встановлення факту належності їй Державного акту на право власності на земельну ділянку площею 5,0649 га серії ЛГ №153533 від 25.01.2005 року.

Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Представник заявниці адвокат Шепель М.В. надала суду заяву, в якій повністю підтримала вимоги, викладені в заяві про встановлення факту та просили розглянути справу за її відсутності та відсутності заявниці.

Від представника заінтересованої особи Головного управління Держгеокадастру у Луганській області Алєксандрова Є.С. надійшла заява, в якій останній просив розглянути справу за його відсутності та винести рішення у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно заявниці для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та укладення договір оренди землі.

Згідно копії паспорта серії НОМЕР_1 , виданого Станично-Луганським РВ УМВС України в Луганській області 23.06.1999 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка смт. Петрівка Станично-Луганського району Луганської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0146752, виданого на підставі рішення Станично-Луганської райдержадміністрації від 24.03.1997 року за №102, зареєстрованого 26 травня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку за №47, заявниці ОСОБА_3 (російською мовою) належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «ім.. Суворова», розміром 7,40 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Вартість земельної частки (паю) становить 1 426, 21 грн.

З копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛГ №153533, виданого 25.01.2005 року Червоножовтневою сільською радою на підставі розпорядження голови Станично-Луганської районної державної адміністрації від 02.09.2004 року №697, вбачається, що власником земельної ділянки площею 5,0649 га, розташованої на території Червоножовтневої сільської ради Станично-Луганського району Луганської області, є ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки сільського голови Сотенської сільської Ради Станично-Луганського району Луганської області від 15.10.2020 року №679, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно належить земельна ділянка № НОМЕР_2 , кадастровий №:03:007:0020, із земель колишнього КСП ім. Суворова, площею 5,0649 га рілля, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛГ №153533, виданого 25.01.2005 року.

Копія заяви ОСОБА_1 свідчить про те, що заявниця дійсно зверталася до ГУ Держгеокадастру в Луганській області 09.03.2021 року, з питанням про виправлення помилки у Державному акті на право приватної на землю серії ЛГ №153533 та внесення відповідних виправлень до Державного земельного кадастру про земельну ділянку та отримала відповідь, що виправлення орфографічних або технічних помилок у Державному акту на право приватної власності на землю раніше регулювалось Інструкцією про заповнення бланків Державних актів на право приватної власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельної ділянкою, затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 04.05.1999 №43 (втрата чинності від 23.08.2013 року) та Інструкцією про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 року №325 (втрата чинності від 15.10.2013 року). З 2013 року Державні акти не видаються, а отже отримати нові Державні акти в замін тих, в яких містяться помилки, неможливо. Крім того, за весь період видачі Державних актів на право приватної власності на землю, Інструкцією по їх заповненню заборонялося робити виправлення або помарки, оскільки їх можна визнати зіпсованими. З 01 січня 2013 року, у зв`язку з набранням чинності ЗУ «Про державний земельний кадастр», Державні акти на право власності на землю не видаються, а право власності оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», шляхом внесення відомостей до державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таким чином, виправити помилку в Державному акті в позасудовому порядку є неможливим.

Таким чином, суд вважає, що при оформленні Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку ЛГ №153533, виданого 25.01.2005 року на підставі розпорядження голови Станично-Луганської районної державної адміністрації від 02.09.2004 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №242, була допущена помилка, а саме: прізвище ОСОБА_1 вказано « ОСОБА_2 » замість правильного « ОСОБА_1 ».

Таким чином заявниці в позасудовому порядку неможливо встановити факт належності правовстановлюючого документу, оскільки виправити помилку, допущену у написанні її прізвищя в Державному акті про право приватної власності на земельну ділянку не має можливості. За таких обставин зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 293, 315, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Шепель Марини Володимирівни, поданої в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне Управління Держгеокадастру в Луганській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , правовстановлюючого документу, а саме: Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЛГ №153533, виданого 25.01.2005 року на підставі розпорядження голови Станично-Луганської районної державної адміністрації від 02.09.2004 року за №697 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №242 на земельну ділянку площею 5,0649 га, яка розташована на території Червоножовтневої (Сотенської) сільської ради Станично-Луганського району Луганської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.П. Дьоміна