Єд. унік. № 251/1780/14-ц
Провадження № 6/243/192/2021
УХВАЛА

Іменем України

30 червня 2021 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя Мінаєв І.М.,

при секретарі судового засідання Сорокіній Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за заявою акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк»за участю заінтересованої особи боржника ОСОБА_1 , про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання,

ВСТАНОВИВ:

30 березня 2021 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернулося акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» із заявою, в якій просить видати дублікат виконавчого листа та поновити строк для його пред`явлення на примусове виконання у цивільній справі № 251/1780/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що 30.04.2014 року Калінінським районним судом м. Горлівка Донецької області було ухвалено рішення № 251/1780/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість по кредитному договору у сумі 332 340 (триста тридцять дві тисячі триста сорок) гривень 61 копійку, а також судові витрати у вигляді судового збору у сумі 3323 (три тисячі триста двадцять три) гривні 41 копійку. Рішення суду та виконавчі листи заявки не отримував у зв`язку з воєнними діями. Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29 січня 2021 року було відновлено втрачене судове провадження по справі 251/1780/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Посилаючись на вищевикладені обставини, на наявність поважних причин для пропущення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання і положення ст. 433 ЦПК України, просив поновити пропущений строк та видати дублікат виконавчого листа на рішення Калінінського районного суду м. Горлівка Донецької області від 30.04.2014 року у справі № 251/1780/14-ц.

27.05.2021 представником боржника адвокатом Кошалковською Н.В. подано відзив на заяву про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення, за змістом якого вимоги заяви не визнаються в повному обсязі. Обґрунтовуючи свою позицію, представник боржника ОСОБА_1 зазначає, що дійсно 30.04.2014 року Калінінським районним судом м. Горлівка Донецької області було ухвалено рішення, яким стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованість по кредитному договору, вказане рішення не було оскаржене в апеляційному порядку та набуло законної сили. Влітку 2020 року ОСОБА_1 дізнався, що він є в реєстрі боржників та на його майно накладено арешт приватним виконавцем Мойсеєнко Д.П., підставою є виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. На підставі виконавчого напису 01.06.2019 року приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження з примусового виконання. ОСОБА_1 в жовтні 2020 звернувся до Подільського районного суду міста Києва з позовною заявою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконання. 02.03.2021 року рішенням Подільського районного суду м. Києва позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволенні та визнано виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Зазначає, що заявник звернувся до приватного нотаріуса для отримання виконавчого напису за кредитним договором в 2018 році, за яким вже існувало судове рішення від 2014 року. Посилаючись на наведені обставини, та на те, що заявником не надано доказів втрати виконавчого документу, а також, що відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» строк пред`явлення виконавчого документу по справі сплив, а із заявою про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа та видачу дублікату на виконання стягувач звертається лише через сім років після постановлення рішення Калінінським районним судом м. Горлівка Донецької області, просить суд в задоволенні заяви АТ «Перший Український Міжнародний Банк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання відмовити в повному обсязі у зв`язку з відсутністю підстав.

Згідно відповіді на відзив, поданого представником заявника АТ «Перший Український Міжнародний Банк», вбачається, що у квітні 2014 року розпочалася війна на Донбасі. Згідно з Указом Президента України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» розпочалося проведення антитерористичної операції. Внаслідок воєнних дій будівля головного офісу позивача, а також приміщення декількох відділень були захоплені. Частина коробок з документами, що не встигли вивезти, залишилася у приміщенні головного офісу у місті Донецьку, серед вказаних документів залишилася частина кредитних та судових справ. Починаючи з 2015 року розпочалося поступове перевезення документів. У 2018 році була вивезена кредитна справа ОСОБА_1 . У зв`язку з тим, що позивач не знав чи проводилася судова робота по стягненню заборгованості за цим кредитом, було прийнято рішення щодо стягнення заборгованості шляхом вчинення виконавчого напису нотаріусом по кредитному договору. У 2020 році було перевезено судову справу та розпочато роботу по відновленню втраченого судового провадження в частині рішення Калінінського районного суду м. Горлівка від 30.04.2014 по справі № 251/1780/14-ц та отримання виконавчих листів. Крім того, зазначає, що позивач не знає чи отримував він за вказаним рішенням виконавчого листа, у зв`язку з чим подав заяву про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання. Посилаючись на наведені обставини, та на те, що позивач пропустив строк пред`явлення виконавчого листа на примусове виконання з поважних причин, а саме через незалежні від нього обставини, які пов`язані з воєнними діями на Донбасі, просить суд визнати причину пропущення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання поважною та поновити строк пред`явлення до виконання, видати дублікат виконавчого листа.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.

Боржник ОСОБА_1 та його представник адвокат Кошалковська Н.В. в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Загальновідомим є той факт, що м. Горлівка Донецької області є територією проведення антитерористичної операції, де органи державної влади України, зокрема і Калінінський районний суд м. Горлівки Донецької області, тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку із проведенням антитерористичної операції» та розпорядження Голови Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 вересня 2014 року № 27/0/38-14 (із змінами та доповненнями) «Про визначення територіальної підсудності справ», змінена територіальна підсудність судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним та апеляційним судам. Територіальну підсудність справ, зокрема Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області змінено та визначено за Слов`янським міськрайонним судом Донецької області.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29 січня 2021 року у справі № 251/1780/14-ц було відновлено втрачене судове провадження, а саме в частині рішення Калінінського районного суду м. Горлівка Донецької області по справі 251/1780/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором(а.с.36-38).

Відповідно до рішення, ухваленого 30.04.2014 року Калінінським районним судом м. Горлівка Донецької області по справі 251/1780/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість по кредитному договору у сумі 332 340 (триста тридцять дві тисячі триста сорок) гривень 61 копійку, а також судові витрати у вигляді судового збору у сумі 3323 (три тисячі триста двадцять три) гривні 41 копійку (а.с.37-38). Однак, доказів на підтвердження того, що АТ «Перший Український Міжнародний Банк» отримував виконавчі листи матеріали справи не містять.

Частиною 1 ст. 431 ЦПК України встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Положення ч. 1 ст. 433 ЦПК України узгоджуються з положеннями ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження».

У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК України визначено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз наведеної норми приводить до висновку, що обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого документа є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання.

В постанові від 21.08.2019 у справі №2-836/11 Велика Палата Верховного Суду висловила правову позицію, згідно якої якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Стягувач, який просить суд поновити пропущений строк пред`явлення до виконання виконавчого документа, повинен довести, що такий строк пропущено ним з поважних причин, оскільки саме таку умову містить процесуальне законодавство. Чинне процесуальне законодавство не визначає переліку причин, які є поважними (такими, що не залежали від волі стягувача), та за наявності яких суд може поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого документа. Суд при розгляді заяви стягувача виходять з того, що такі причини (обставини) повинні бути об`єктивною перешкодою для особи, на користь якої винесено судове рішення, і яка вчиняє дії для отримання виконавчого документа та його пред`явлення до виконання.

Як зазначив Верховний Суд в постанові № 166/1472/18 від 23 жовтня 2019 року, поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача. Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин, як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питанні звернення судового рішення до виконання) інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Поважними причинами пропуску строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

У справі «Пономарьов проти України» (03 квітня 2008 року) Європейський суд з прав людини, встановив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд приходить до переконання про відсутність правової підстави для поновлення АТ «Перший Український Міжнародний Банк» строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, з наступних підстав.

Положенням ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 7 зазначеної статті визначено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору з власної ініціативи, в той час заявник не надав належних доказів та не навів обґрунтованих доводів щодо поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, з клопотанням про витребування доказів до суду не звертався. Крім того, з вищевказаного взагалі не зрозуміло, чи отримував АТ «Перший Український Міжнародний Банк» виконавчий лист за рішенням Калінінського районного суду м. Горлівка Донецької області чи не отримував

Таким чином, матеріали справи не містять доказів, що АТ «Перший Український Міжнародний Банк» отримував виконавчий лист та пред`явив виконавчий лист до виконання, що могло б стати підставою для переривання строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, або йому було поновлено строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Суд враховує, що рішення від 30.04.2014 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», набрало законної сили.

На момент набрання рішенням законної сили діяли положення Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 (в редакції, чинній на момент набрання рішенням законної сили) (далі - Закон №606-XIV).

Статтею 22 Закону №606-XIV було передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону №606-XIV строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Отже, за приписами Закону №606-XIV, який діяв на момент набрання рішенням законної сили, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання за рішенням суду від 30.04.2014 року, яке набрало законної сили 13.05.2014 року, сплив 13.05.2015 року.

З наведеного слідує, що строк пред`явлення виконавчого листа на виконання рішення від 30.04.2014 року сплив ще 13.05.2015 року. У даній справі АТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернулося із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання 30 березня 2021 року, тобто більш як через шість років після закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, в заяві про поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання АТ «Перший Український Міжнародний Банк» міститься лише посилання заявника на той факт, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання порушено з незалежних від нього причин у зв`язку з тим, що судове провадження знаходилось на території проведення АТО, які просив визнати поважними. Крім того, заявник зазначив, що відмова в поновленні строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання тягне за собою фактичне невиконання рішення суду.

Поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини.

Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (ст. 15, 16, 20 ЦК України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права.

Крім того, сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки, визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець був обізнаний, що рішення суду повинно виконуватися. Однак, законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, таким чином забезпечуючи рівність сторін виконавчого провадження.

Наявність норм Конституції України та положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про обов`язковість виконання судового рішення не можуть бути єдиною достатньою підставою для поновлення пропущеного без поважних причин строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, так як вимагають добросовісної та законної поведінки кожного учасника судового процесу, у тому числі і стягувача на стадії виконання судового рішення.

Суд розглянув позов ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ухвалив судове рішення про задоволення позову, рішення набуло законної сили, а здійснювати контроль за виконанням судового рішення належить стягувачеві, як заінтересованій особі.

За загальними правилами поважні причини пропуску строку законом не передбачені, ці обставини оцінюються судом в залежності від конкретної справи та з урахуванням основних положень цивільного судочинства.

Водночас, зауважуючи про неможливість з поважних причин звернутися до суду раніше, заявник не заперечує, що в 2018 році він, маючи повний доступ до кредитної справи ОСОБА_1 , звернувся до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису про стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості за тим же самим кредитним договором. Таким чином, маючи в своєму розпорядженні всі необхідні документи вже у 2018 році (що зазначено у відповіді на відзив), заявником не було вчинено будь-яких дій стосовно судового захисту своїх прав, а обрано позасудовий спосіб захисту. Лише у 2020 році заявник звернувся із заявою про відновлення втраченого провадження, а 30.03.2021 - із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання.

Тож, всі вищенаведені причини не підтверджують об`єктивну неможливість вчинити всі необхідні дії у встановлені законом строки, тому їх не можна визнати поважними.

Відтак, відсутні підстави для поновлення пропущеного строку внаслідок визнання наведених стягувачем причин неповажними, а тому відсутні підстави і для видачі дублікату виконавчого листа відносно боржника ОСОБА_1 .

З урахуванням наведеного, проаналізувавши всі наведені обставини справи у їх сукупності, суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення заяви акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк»про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання.

На підставі наведеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», статтею 433 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк»за участю заінтересованої особи боржника ОСОБА_1 , про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали - протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 02.07.2021 року.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду І.М. Мінаєв