РІШЕННЯ

Іменем України

(Заочне)

справа №133/461/21

23.06.21

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

Головуючого судді Пєтухової Н.О.,

з участю секретаря судових засідань Гаврилюк О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Козятині Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Козятинської міської ради Вінницької області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,-

Встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в один місяць з часу набрання рішенням суду законної сили.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його сестра ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ). Після смерті сестри відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира АДРЕСА_1 , яка належала померлій на підставі договору дарування від 25.11.2004. Він є єдиним спадкоємцем за законом після смерті сестри. Проте, у передбачений законодавством строк для прийняття спадщини він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті сестри, оскільки йому не було відомо про існування договору дарування, на підставі якого належала сестрі квартира. Крім того, йому не було відомо про відсутність заповіту. За таких обставин та з метою захисту своїх спадкових прав, він змушений звернутися із цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 24.02.2021 по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 22.02.2021.

У запропонований судом строк відповідач відзиву на позов не надав.

Ухвалою від 22.03.2021 справу призначено до судового розгляду.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача Козятинської міської ради в судове засідання не з`явився, хоч належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить розписка про вручення судової повістки, причини неявки суду не повідомив, заяву про слухання справи у їхню відсутність, відзив на позов не подавав.

За вказаних обставин, відсутності заперечень позивача щодо заочного розгляду справи вважаю за можливе розглянути спрау, постановивши заочне рішення, на підставі наявних у справі матеріалів.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 19 грудня 2019 року Козятинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області за актовим записом №360.

Позивач ОСОБА_1 є рідним братом померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Зазначене підтверджується копією свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 та копією свідоцтва про народження померлої ОСОБА_2 , із яких вбачається, що її прізвище при народженні « ОСОБА_3 », а батьки: батько ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_5 , як і значено в свідоцтві про народження позивача.

Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №1 від 21 січня 2020 року вбачається, що 23 березня 2002 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козятинського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини « ОСОБА_3 » було змінено на « ОСОБА_6 ». Такий шлюб між подружжям було розірвано 26 травня 2015 року на підставі заяви подружжя від 23.04.2015; реєстрація розірвання шлюбу проведена Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козятинського МУЮ у Вінницькій області.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира АДРЕСА_1 , яка належала померлій на підставі договору дарування, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , посвідченого 25.11.2004 приватним нотаріусом Козятинського районного нотаріального округу Даніловою І.В, яку позивач ОСОБА_1 має намір прийняти, проте не може скористатись своїм правом, оскільки своєчасно не подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Як роз`яснено в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 зазначив про те, що встановлений ч.1 ст.1270 ЦК строк для звернення із заявою про прийняття спадщини він пропустив з поважної причини, у зв`язку з тим, що йому не було відомо про договір дарування квартири, як і не було відомо про те, що його сестра на день смерті була розлучена з чоловіком, та про відсутність заповіту. Тобто посилається на необізнаність про такі вказані обставини, а отже і про необізнаність того, що у нього виникає право на спадкове майно після смерті сестри.

Однак такі причини як необізнаність про наявність спадкового майна та відсутність інших спадкоємців не є поважними причинами пропуску строку на прийняття спадщини, оскільки вони не були об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для ОСОБА_1 , як спадкоємця, на вчинення дій для прийняття спадщини в розумінні положень і вимог закону.

Інших причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачем зазначено не було, як і не надано належних і допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини.

Наведені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини не можуть бути визнані судом поважними.

Крім того, позивач не надав жодних доказів на підтвердження того, що він є єдиним спадкоємцем за законом після смерті сестри ОСОБА_2 .. Так, позивачем не доведено, що немає спадкоємців першої черги батьків або дітей померлої його сестри, а також не надано доказів, що немає інших спадкоємців другої черги, крім нього.

При цьому суд зауважує, що позивач не позбавлений був права клопотати перед судом про витребування відповідних доказів, якщо у нього з їх поданням були труднощі, однак позивач таким правом не скористався: через канцелярію суду жодних таких клопотань подано не було, у підготовче судове засідання та на розгляд справи по суті позивач не з`являвся, надаючи суду заяви про проведення судових засідань у його відсутність.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оскільки позивачем не доведено, що він є єдиним спадкоємцем за законом на майно, що належало його сестрі на момент відкриття спадщини, не доведено поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини, які давали б підстави для надання додаткового строку для прийняття спадщини понад установлений законом шестимісячний строк, суд доходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 12, 13, 247, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Козятинської міської ради Вінницької області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Таку заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 02.07.2021.

Суддя Н.О. Пєтухова

Дата документу 23.06.2021