Постанова

Іменем України

01 липня 2021 року

м. Київ

справа № 659/569/19

провадження № 61-7324св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого -Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Білоконь О. В., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

представник ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 - ОСОБА_12 ,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Відродження»,

представник відповідача -Долгополов Олександр Вікторович,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 - ОСОБА_12 на постанову Херсонського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Вейтас І. В., Радченка С. В., Семиженка Г. В., від 23 грудня 2020 року.

Короткий зміст позовної заяви та її обґрунтування

У червні 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 звернулися до суду з позовами до товариства з обмеженою відповідальність «Відродження» (далі - ТОВ «Відродження») про розірвання договорів оренди землі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачі є власниками земельних ділянок, які розташовані у межах Вільненської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області. 01 грудня 2015 року кожен з позивачів уклав з ТОВ «Відродження» договір оренди належної йому земельної ділянки терміном на 10 років до 01 грудня 2025 року. Позивачі зазначали, що вказаними договорами оренди передбачено право розірвати договір в односторонньому порядку. 29 травня 2019 року позивачі звернулись до ТОВ «Відродження» із повідомленнями про розірвання договорів оренди землі з моменту одержання повідомлення в односторонньому порядку. Відповідач проігнорував повідомлення орендодавців, чим, на думку позивачів, порушив умови договору та законодавства України.

Посилаючись на зазначені обставини, позивачі просили суд розірвати укладені з орендарем ТОВ «Відродження» договори оренди земельних ділянок від 01 грудня 2015 року та зобов`язати відповідача повернути належні їм земельні ділянки з 01 вересня 2019 року.

Ухвалою Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 14 листопада 2019 року роз`єднано позови та виділено у самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Нижньосірогозького районного суду Херсонської області, у складі судді Цесельської О. С., від 09 липня 2020 року позови задоволено частково.

Розірвано договір оренди землі б/н від 01 грудня 2015 року земельної ділянки, площею 4,6 га, кадастровий номер :01:009:0002, та договір оренди землі б/н від 01 грудня 2015 року земельної ділянки, площею 12,1439 га, кадастровий номер :01:009:0007, які розташовані на території Вільненської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області, укладені між ОСОБА_1 та

ТОВ «Відродження».

Розірвано договір оренди землі б/н від 01 грудня 2015 року земельної ділянки, площею 13,92 га, кадастровий номер :01:016:0001, яка розташована на території Вільненської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області, укладений між ОСОБА_2 та

ТОВ «Відродження».

Розірвано договір оренди землі б/н від 01 грудня 2015 року земельної ділянки, площею 16,75 га, кадастровий номер :03:054:0005, яка розташована на території Вільненської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області, укладений між ОСОБА_3 та

ТОВ «Відродження».

Розірвано договір оренди землі б/н від 01 грудня 2015 року земельної ділянки площею 16,75 га, кадастровий номер :02:009:0001, яка розташована на території Вільненської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області, укладений між ОСОБА_4 та

ТОВ «Відродження».

Розірвано договір оренди землі б/н від 01 грудня 2015 року земельної ділянки, площею 16,75 га, кадастровий номер :03:054:0004,

яка розташована на території Вільненської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області, укладений між

ОСОБА_5 та ТОВ «Відродження».

Розірвано договір оренди землі б/н від 01 грудня 2015 року земельної ділянки, площею 16,75 га, кадастровий номер :01:009:0010, яка розташована на території Вільненської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області, укладений між ОСОБА_11 та

ТОВ «Відродження».

Розірвано договір оренди землі б/н від 01 грудня 2015 року земельної ділянки площею 16,75 га, кадастровий номер :01:009:0004, яка розташована на території Вільненської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області, укладений між ОСОБА_10 та

ТОВ «Відродження».

Розірвано договір оренди землі б/н від 01 грудня 2015 року земельної ділянки, площею 16,75 га, кадастровий номер :03:048:0001, яка розташована на території Вільненської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області, укладений між ОСОБА_8 та

ТОВ «Відродження».

Розірвано договір оренди землі б/н від 01 грудня 2015 року земельної ділянки, площею 34,25 га, кадастровий номер :03:044:0005, яка розташована на території Вільненської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області, укладений між ОСОБА_9 та

ТОВ «Відродження».

Розірвано договір оренди землі б/н від 01 грудня 2015 року земельної ділянки, площею 16,75 га, кадастровий номер :03:054:0006, яка розташована на території Вільненської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області, укладений між ОСОБА_24 та

ТОВ «Відродження».

У задоволенні позовних вимог про повернення земельних ділянок позивачам з 01 вересня 2019 року відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Посилаючись на правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі

№ 420/504/16-ц, від 26 вересня 2018 року у справі № 623/2953/16-ц,

від 16 січня 2019 року у справі № 420/550/16-ц, від 30 січня 2019 року у справі № 623/2422/16-ц, районний суд зазначив, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором. Вказуючи, що позивачі виявили бажання розірвати в односторонньому порядку укладені з відповідачем спірні договори оренди землі і така вимога відповідає чинному законодавству та умовам укладених сторонами договорів оренди землі, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову у частині вимог про розірвання договорів оренди землі, оскільки сторонами у пункті 41 договору оренди землі передбачено можливість розірвання договору в односторонньому порядку, що не суперечить частині четвертій

статті 31 Закону України «Про оренду землі». Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про повернення земельних ділянок, районний суд виходив із того, що статтею 34 Закону України «Про оренду землі» визначено, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Суд вважав, що правовим наслідком розірвання договору оренди земельної ділянки є повернення такої ділянки орендодавцю.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Херсонського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року апеляційну скаргу ТОВ «Відродження» задоволено.

Рішення Нижньосірогозького районного суду Херсонської області

від 09 липня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення

про відмову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_25 у задоволенні позову.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що позивачі обґрунтовували підставу розірвання договорів оренди землі саме наявністю в укладених договорах пункту 41, яким передбачено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається. Суд апеляційної інстанції зазначив, що будь-яких інших підстав для розірвання договорів позивачі не зазначали, не вказували на будь-які істотні порушення умов договору відповідачем, тобто будь-яке суб`єктивне цивільне право та/або законний інтерес орендодавця як сторони договору оренди не було порушено орендарем. На думку суду апеляційної інстанції, ТОВ «Відродження», використовуючи земельну ділянку на умовах договорів оренди, які було укладено в 2015 році строком на 10 років, не допускаючи порушень договорів, не повинно зазнавати негативних наслідків у вигляді розірвання договору за безпідставною вимогою іншої сторони про розірвання угоди в односторонньому порядку.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 - ОСОБА_12 просить скасувати постанову Херсонського апеляційного суду від 23 грудня 2020 рокуі залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Підставами касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального

і процесуального права, вказавши, що суд апеляційної інстанції

в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі

№ 420/504/16-ц, від 26 вересня 2018 року у справі № 623/2953/16-ц,

від 16 січня 2019 року у справі № 420/550/16-ц, від 30 січня 2019 року

у справі № 623/2422/16-ц, від 05 липня 2019 року у справі № 916/1684/18,

від 31 липня 2019 року у справі № 922/3248/18 (пункт 1 частини другої

статті 389 Цивільного процесуального кодексу України), а також не дослідив належним чином зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої

статті 389 ЦПК України).

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що суд апеляційної інстанції не врахував, що сторони у договорі оренди землі встановили можливість одностороннього розірвання договору без настання будь-яких умов. На думку заявника, суд апеляційної інстанції помилково врахував висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 вересня

2020 року у справі № 920/418/19, оскільки правовідносини у цій справі та у справі, яка переглядається, є різними, та не врахував висновки, викладені у постановах Верховного Суду у справах з аналогічними правовідносинами.

Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу

У відзиві на касаційну скаргу ТОВ «Відродження» просить касаційну скаргу представника ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 - ОСОБА_12 залишити без задоволення, а оскаржену постанову суду апеляційної інстанції - без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 28 травня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.

Ухвалою Верховного Суду від 24 червня 2021 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_1 належать земельні ділянки площею 4,6 га, кадастровий номер :01:009:0002. В матеріалах справи відсутні докази належності ОСОБА_1 вказаної в позові та в рішенні суду першої інстанції земельної ділянки площею 12,1439 га, кадастровий номер :01:009:0007;

ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 13,92 га, кадастровий номер :01:016:0001;

ОСОБА_3 належить земельна ділянка площею 16,75 га, кадастровий номер :03:054:0005;

ОСОБА_4 належить земельна ділянка площею 16,75 га, кадастровий номер :02:009:0001;

ОСОБА_5 належить земельна ділянка площею 16,75 га, кадастровий номер :03:054:0004;

ОСОБА_11 належить земельна ділянка площею 16,75 га, кадастровий номер :01:009:0010;

ОСОБА_10 належить земельна ділянка площею 16,75 га, кадастровий номер :01:009:0004;

ОСОБА_8 належить земельна ділянка площею 16,75 га, кадастровий номер :03:048:0001;

ОСОБА_9 належить земельна ділянка площею 34,25 га, кадастровий номер :03:044:0005;

ОСОБА_25 належить земельна ділянка площею 16,75 га, кадастровий номер :03:054:0006.

Згідно з умовами договорів оренди землі від 01 грудня 2015 року, укладеними між кожним з позивачів та ТОВ «Відродження», позивачі передали у строкове платне користування відповідачу належні їм земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком на 10 років. Право користування земельними ділянками за вказаними договорами оренди землі належним чином зареєстровано.

У пункті 41 договорів оренди землі передбачено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається.

29 травня 2019 року позивачі звернулись до ТОВ «Відродження» із повідомленнями про розірвання договорів оренди землі з моменту одержання повідомлення в односторонньому порядку.

Постановою Верховного Суду від 14 квітня 2021 року касаційну скаргу касаційну скаргу представника ОСОБА_9 , ОСОБА_26 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 - ОСОБА_27 задоволено. Постанову Херсонського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року у частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_9 , ОСОБА_26 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 до ТОВ «Відродження» про розірвання договорів оренди землі скасовано.

Рішення Нижньосірогозького районного суду Херсонської області

від 09 липня 2020 року у частині задоволення позовних вимог ОСОБА_9 , ОСОБА_26 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 до ТОВ «Відродження» про розірвання договорів оренди землі та судових витрат залишено в силі.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до пунктів 1, 4 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадках, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно із статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом.

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні абоє необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із частиною першою статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами третьою та четвертою статті 31 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Таким чином, законодавець допускає розірвання договору в односторонньому порядку у випадку, якщо це передбачено умовами укладеного сторонами договору.

Укладаючи 01 грудня 2015 року договори оренди землі, сторони узгодили усі умови (пункти) договору, визначились з їх змістом.

Відповідно до частини третьої статті 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Оскільки умовами договорів оренди землі від 01 грудня 2015 року передбачено право позивачів розірвати в односторонньому порядку договір оренди належних їм земельних ділянок, вимога позивачів про розірвання спірних договорів оренди землі в односторонньому порядку відповідає чинному законодавству та умовам укладених сторонами договорів оренди землі, а отже є обґрунтованою.

Подібні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі № 420/504/16-ц, від 26 вересня 2018 року у справі № 623/2953/16-ц, від 16 січня 2019 року у справі № 420/550/16-ц, від 30 січня 2019 року у справі № 623/2422/16-ц, від 12 лютого 2020 року у справі № 659/1054/18-ц, від 14 квітня 2021 року у справі № 659/569/19, від 12 травня 2021 року у справі № 659/1151/19.

Вирішуючи спір, встановивши, що пунктом 41 договорів оренди землі, укладених між позивачами та відповідачем 01 грудня 2015 року, передбачена можливість розірвання договору в односторонньому порядку, без настання будь-яких обставин чи передумов (порушення умов договору чи неналежне його виконання), позивачі виявили таке бажання (волю), суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для розірвання договорів оренди землі.

Судом першої інстанції правильно визначено, що положення

пункту 41 договорів оренди землі є погодженою між сторонами договору умовою, яка не суперечить положенням чинного законодавства, зокрема частині четвертій статті 31 Закону України «Про оренду землі», частині першій статті 651 ЦК України, та відповідно до статті 629 ЦК України є обов`язковою для виконання сторонами.

Суд апеляційної інстанції на зазначене належної уваги не звернув, не врахував указаних вище правових висновків Верховного Суду, а тому дійшов помилкового висновку про неможливість розірвання договорів оренди землі в односторонньому порядку за ініціативою орендодавця, за відсутності допущених орендарем порушень умов договорів.

Посилання апеляційного суду на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 08 вересня 2020 року у справі № 920/418/19 та від 01 вересня 2020 року у справі № 233/3676/19 є безпідставним, оскільки підставою для розірвання договору оренди землі у справі № 920/418/19 була зміна власника земельної ділянки, а у справі

№ 233/3676/19 - зміна статусу земельної ділянки, тоді як підставою для розірвання договору оренди землі у цій справі є положення договору, яким сторони визначили беззастережне право на одностороннє розірвання договору.

Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає до задоволення, оскаржена постанова суду апеляційної інстанції в оспореній частині підлягає скасуванню, а рішення суду першої інстанції - залишенню в силі.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції вирішує питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Ураховуючи задоволення касаційної скарги, скасування постанови апеляційного суду та залишення в силі рішення суду першої інстанції, беручи до уваги положення статті 141 ЦПК України, з ТОВ «Відродження» на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_10 підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подання касаційної скарги, у розмірі по 2 401,25 грн.

Керуючись статтями 141, 400, 406, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 - ОСОБА_12 задовольнити.

Постанову Херсонського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року у частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 до товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» про розірвання договорів оренди землі скасувати.

Рішення Нижньосірогозького районного суду Херсонської області

від 09 липня 2020 року у частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 до товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» про розірвання договорів оренди землі та стягнення витрат по сплаті судового збору залишити в силі.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» () на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )2 401 (дві тисячі чотириста одну) грн 25 коп. судового збору за подання касаційної скарги.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» () на користь ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 )

2 401 (дві тисячі чотириста одну) грн 25 коп. судового збору за подання касаційної скарги.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 )

2 401 (дві тисячі чотириста одну) грн 25 коп. судового збору за подання касаційної скарги.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» () на користь ОСОБА_11 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 )2 401 (дві тисячі чотириста одну) грн 25 коп. судового збору за подання касаційної скарги.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» () на користь ОСОБА_8 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 )2 401 (дві тисячі чотириста одну) грн 25 коп. судового збору за подання касаційної скарги.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» () на користь ОСОБА_10 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 )2 401 (дві тисячі чотириста одну) грн 25 коп. судового збору за подання касаційної скарги.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович