ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6140/21 Справа № 212/3125/21 Суддя у 1-й інстанції - Власенко М.Д. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року м.Кривий Ріг

Справа № 212/3125/21

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

сторони:

позивачка ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Швець Михайло Євгенович, на ухвалу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 квітня 2021 року, яка постановлена суддею Власенко М.Д. у м. Кривому Розі Дніпропетровської областіта повне судове рішення складено 29 квітня 2021 року,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Швець М.Є., звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 квітня 2021 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку - передано за підсудністю на розгляд до Фрунзенського районного суду м. Харкова, що знаходиться за адресою: 61099, м. Харків, бул. Б.Хмельницького, 32/38.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Швець М.Є., просить ухвалу суду скасувати та направити справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки судом постановлено ухвалу з порушенням норм процесуального права та неправильного застосовання норм матеріального права.

Зокрема, зазначає, що суд першої інстанції не вірно трактує та застосовує ч.1ст.27 та ч.1ст.28 ЦПК України.

Наполягає, що в позові було зазначено, що позивачка зі своєї малолітньою донькою була змушена покинути місце проживання у місті Харкові, де вони проживали разом з відповідачем, та поїхати до батьків позивачки у місто Кривий Ріг де і мешкають на теперішній час.

Вказує, що суд першої інстанції помилково вважав, що наданий позивачкою Акт щодо підтвердження фактичного місця проживання позивачки з донькою, не є підтвердженням незареєстрованого місця проживання, тобто перебування.

Відзив на позовну заяву не додано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 369 ЦПК України, оскільки оскаржується ухвала, яка зазначена у п.9 ст. 353 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Швець М.Є., підлягає залишенню без задоволенню з наступних підстав.

Передаючи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку за підсудністю на розгляд Фрунзенському районному суду м. Харкова, суд першої інстанції виходив з того, що дана справа не підсудна даному суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Дана стаття встановлює випадки альтернативної підсудності, за якої позов за вибором позивача може бути пред`явлений в одному з двох і більше судів. Суд не має права обмежувати вибір позивача для розгляду справи у конкретному суді. Крім того, аналіз вказаної норми свідчить про те, що позови про стягнення аліментів охоплюють всі вимоги, пов`язані з невиконанням обов`язку по утриманню, передбачені статями 75-89, 91, 180-201, 202-206, 265-274 СК України, можуть пред`являтись також за зареєстрованим місцем проживання позивача.

Підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це така підсудність, при якій позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох вказаних в законі судів. Така процесуальна пільга встановлена законодавцем для позивачів у деяких справах з метою зробити судовий захист їх суб`єктивних прав більш зручним.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01 березня 2013 року, зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання або місце перебування фізичної особи визначається відповідно до положень статті 29 ЦК і статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Відповідно до статті 3 цього Закону місцем перебування визначається адміністративно-територіальна одиниця, на території якої фізична особа проживає строком менше шести місяців на рік; а місцем проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої фізична особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Реєстрацією місця проживання або місця перебування фізичної особи є внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції.

При цьому, підтвердженням реєстрації місця проживання або місця перебування фізичної особи є довідка, яка видається органом реєстрації.

Також, відомості про місце проживання та місце перебування особи можуть вноситись до наступних документів: паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, довідка про звернення за захистом в Україні.

Враховуючи те, що предметом позовних вимог ОСОБА_1 є стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, позивачка наділена правом альтернативної підсудності - пред`явлення позову про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, як до суду за місцем свого проживання, так і до суду за місцем проживання відповідача.

Як вбачається із матеріалів справи, на момент постановлення оскаржуваної ухвали, тобто 29 квітня 2021 року, зареєстрованим місцем проживання позивачки є АДРЕСА_1 . Місцем реєстрації відповідача також є АДРЕСА_1 .

Ухвала мотивована тим, що сторони проживають за адресами, територія яких не відноситься до територіальної підсудності Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Враховуючи зазначене, колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги позивачки ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_3 , про те, що суд першої інстанції не вірно трактує та застосовує ч.1 ст.27 та ч.1 ст.28 ЦПК України, оскільки позивачкою не надано доказів того, що вона зареєстрована у встановленому законом порядку за адресою, яка в межах територіальної підсудності Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, більш того вказані позивачкою норми тлумачаться нею на власний розсуд.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції помилково вважав, що наданий позивачкою Акт щодо підтвердження фактичного місця проживання позивачки з донькою, не є підтвердженням незареєстрованого місця проживання, тобто перебування, колегія суддів не приймає до уваги при вирішення питання про визначення підсудності справи про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки пред`явлення позову до суду за місцем перебування позивача можливе лише, якщо воно зареєстровано у встановленому законом порядку, а саме по собі проживання особи за певною адресою без реєстрації за цією адресою місця свого перебування є неправильним визначенням підсудності.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що сторони проживають за адресами, територія яких не відноситься до адміністративно-територіальної юрисдикції Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, а з урахуванням того, що зареєстрованим місцем проживання позивачки, на момент розгляду справи у суді першої інстанції, є АДРЕСА_1 , суд першої інстанції обґрунтовано направив справу за підсудністю до Фрунзенського районного суду м. Харкова.

В зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів не приймає до уваги надану до суду апеляційної інстанції довідку від 03 червня 2021 року № 8037 про реєстрацію місця проживання позивачки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 з 03 червня 2021 року по теперішній час.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, ст. 374, ст. 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Швець Михайло Євгенович - залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 квітня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 07 липня 2021 року.

Головуючий:

Судді: