Дата документу 07.07.2021 Справа № 328/251/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №328/251/21 Головуючий у 1 інстанції Коваленко П.Л.
Провадження № 22-ц/807/2390/21 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Кримської О.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 06 квітня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И ЛА:

У січні 2021 АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначено, ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 31.12.2013. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку» складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору надала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 07.12.2020 має заборгованість у сумі 14 228,08 грн., з яких: 10 435,32 грн. заборгованість за тілом кредиту, у тому числі 10 435,32 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 3792,76 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит.

Користуючись своїм правом вимоги стягнення лише частини суми заборгованості за кредитом, позивач просить стягнути на свою користь заборгованість у сумі 10 435,32 грн., з яких: 10 435,32 грн. заборгованість за тілом кредиту.

Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 06 квітня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду АТ КБ «ПРИВАТАБНК» подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом неповно з`ясовані всі обставини справи, та посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, задовольнивши позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в повному обсязі.

ОСОБА_1 надала суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку №б/н від 31.12.2013, відповідно до якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Банк свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту.

На підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку №б/н від 31.12.2013, на ім`я ОСОБА_1 було видано кредитну картку НОМЕР_1 , дата відкриття 31.12.2013, терміном дії 01/17, та № НОМЕР_2 , дата відкриття 24.04.2018, терміном дії 10/21.

Позивачем надана довідка, в якій міститься інформація, що до підписання Анкети-заяви від 31.12.2013 на ім`я ОСОБА_1 було видано наступні кредитні картки: № картки НОМЕР_3 , дата відкриття 20.02.2006, терміном дії 02/13, № картки НОМЕР_4 , дата відкриття 13.03.2013, терміном дії 08/16, № картки НОМЕР_5 , дата відкриття 15.03.2013, терміном дії 03/17.

Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 , було встановлено станом на 31.12.2013 кредитний ліміт 7 800,00 грн., який в подальшому змінювався, та станом на 16.10.2018 становив 0,00 грн.

Відповідно до виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 в період з 31.12.2013 по 28.11.2020 проводилися операції по карткам НОМЕР_5 , НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

З Виписки за договором №б/н встановлено, що в період з дня підписання Анкети-заяви від 31.12.2013, ОСОБА_1 знято кошти зі свого рахунку (оплата товарів/послуг та інші потреби) на загальну суму 4398,84 грн., а здійснено погашення заборгованості на загальну суму 25130 грн.

Відповідно до вказаної Виписки, у період з 17.03.2006 по 31.12.2013 проводилися операції по карткам № НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_3 .

Згідно наданого Банком розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 станом на 07.12.2020 складає 14 228,08 грн., з яких: 10 435,32 грн. заборгованість за тілом кредиту, у тому числі 10 435,32 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 3792,76 грн. заборгованість відсотками нарахованими на прострочений кредит. В своєму позові банк просить стягнути лише 10 435,32 грн. заборгованості за тілом кредиту.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що в період з дня підписання Анкети-заяви від 31.12.2013, відповідачем використані кошти в межах наданого ліміту на загальну суму 4398,84 грн.

Банком не надано належним та допустимих доказів, що з дня підписання Анкети-заяви від 31.12.2013, заборгованість за тілом кредиту становить 10 435,32 грн.

З Виписки за договором №б/н вбачається, що в період з дня підписання Анкети-заяви від 31.12.2013, відповідачем погашена заборгованість на загальну суму 25130 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, банк посилається на зміст положень Витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD» та Умов та Правил надання банківських послуг, без дати їх затвердження.

Судом при визначені розміру заборгованості відповідача перед банком вірно врахована позиція, викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19.

Таким чином, з відповідача може бути стягнена лише заборгованість за тілом кредиту.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, зробленому на підставі наявних та досліджених в ході розгляду справи доказів, про те, що ОСОБА_1 у повному обсязі сплатила заборгованість за кредитним договором.

В силу приписів ч.1 ст.598 та ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 сплатила заборгованість за кредитним договором, у такий спосіб було відновлено порушене право АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Позивачем не надано жодного належного доказу та в позовній заяві взагалі необґрунтовано щодо наявності станом на 31.12.2013 (день підписання Анкети-заяви) у відповідача боргу на суму 7552,70 грн.

Оскільки відповідач за договором зобов`язання виконала, судом зроблено обґрунтований висновок про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Банк в апеляційній скарзі посилається на неналежне дослідження судом першої інстанції доказів, наданих банком.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дослідив та перевірив докази, надані банком, чим виконав вимоги статей 89 та 229 ЦПК України, відповідно положень яких суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Колегія суддів звертає увагу, що з наданих доказів неможливо встановити щодо якого договору вони надані, оскільки ані виписка про рух коштів, ані довідка про видачу кредитних карток, ані довідка про зміну умов кредитування не містять відомостей щодо дати укладання договору, щодо якого вони сформовані, а враховуючи той факт, що договір про надання банківських послуг також не містить номеру або якихось реквізитів, колегія приходить до висновку про те, що банком надано суду неналежні докази, з яких неможливо встановити необхідні обставини справи.

Інші докази та обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, а тому не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» залишити без задоволення.

Рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 06 квітня 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 07 липня 2021 року.

Головуючий

Судді: