КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2021 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Березовенко Р.В., Мостова Г.І.,

секретар Рудик О.Л.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2020 року за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій просила визнати виконавчий лист Дніпровського районного суду м. Києва від 18.11.2014 по справі № 755/18752/14 таким, що не підлягає виконанню.

Свою заяву обґрунтовувала тим, що 22.01.2015 вона звернулась до ТОВ «Кредитні ініціативи» щодо надання допомоги при вирішенні питання закриття кредитного договору № 2618/0908/71-005 від 24.09.2008 шляхом продажу заставного майна, а саме двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

13.04.2015 ТОВ «Кредитні ініціативи» надало ОСОБА_1 гарантійний лист, за яким заявник звільняється від подальшого виконання обов`язків за кредитним договором щодо сплати решти залишку заборгованості та пені, нарахованої ТОВ «Кредитні ініціативи» за порушення заявником грошових зобов`язань, за умови продажу заставного майна за кредитним договором № 2618/0908/71-005 від 24.09.2008 ТОВ «КУА «Будівельні проекти ПВНЗІФ «Алківон» за вартістю не менше 31 000,00 дол. США, у гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату проведення угоди.

Отже, ОСОБА_1 вважала, що виконала умови гарантійного листа, продав 30.04.2015 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до договору купівлі-продажу НАН 266901 та договору про розірвання іпотечного договору № 2618/0908/71-005-Z-5 від 24.09.2008, яка була заставним майном на виконання кредитного договору № 2618/0908/71-005 від 24.09.2008 вартістю 652 526,00 грн.

Однак, у період з 30.04.2015 по 21.05.2020 їй не було відомо про примусове виконання рішення по справі № 755/18752/14-ц, подання стягувачем виконавчого листа до виконання суперечить вимогам гарантійного листа, виданого ТОВ «Кредитні ініціативи» (т. 1 а.с. 189-191).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26.10.2020 у задоволені заяви ОСОБА_1 відмовлено (т. 1 а.с. 236-240).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 посилаючись на невірне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги ту обставину, що стягувачем пропущено строк на пред`явлення до виконання виконавчого листа, який було отримано 18.05.2016, оскільки рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18.11.2014 набрало законної сили 02.04.2015, строк пред`явлення до виконання зазначено протягом одного року, тобто до 02.04.2016. Тобто, на момент видачі виконавчого листа були порушені строки для його пред`явлення, які не були поновлені судом.

Також, звертає увагу на те, що суд першої інстанції помилково взяв до уваги ту обставину, що ОСОБА_1 має сплатити стягувачу кошти у розмірі 31 000,00 дол. США, а не продати квартиру за ціною не менше ніж 31 000,00 дол. США, конкретно визначеному покупцю. Умова перерахування саме стягувачу коштів у розмірі не менше 31 000,00 дол. США при продажі квартири жодним документом не передбачена, та не була доведена до її відома, а отже і не могла братись до уваги при постановлені оскаржуваного рішення (т. 1 а.с. 242-245).

11.01.2021 ТОВ «Кредитні ініціативи» було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначається, що боржник не виконала умови гарантійного листа, перерахувавши кошти на рахунок заборгованості не в повному обсязі, що була погоджена гарантійним листом. Тому, ТОВ «Кредитні ініціативи» вважає, що у апелянта було достатньо часу та можливість для врегулювання питання щодо виконання умов кредитного договору та гарантійного листа, однак ОСОБА_1 своїми діями намагається визнати виконавчий лист № 755/18752/14-ц, таким що не підлягає виконанню з надуманих підстав (т. 2 а.с. 10-12).

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 підтримали подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просили її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18.11.2014 у задоволенні позову ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено (т. а.с.101-105).

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 02.04.2015 рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18.11.2014 в частині вирішення позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитом за період з 03.03.2011 по 31.05.2014 та в частині вирішення позовних вимог про стягнення пені за період з 01.05.2013 по 31.05.2014 скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення про задоволення позову, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» 807 315,94 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №2618/0908/71-005 від 24.09.2008 станом на 01.06.2014, у тому числі 44 291,61 доларів США, що становить 521 533,58 грн. - відсотки за користуванням кредитом за період з 03.03.2011 по 31.05.2014; 24 270,27 дол. США, що становить 285 782,36 грн - пеня за період з 01.05.2013 по 31.05.2014; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» 5 481,00 грн. в рахунок відшкодування судових витрат по сплаті судового збору (т. 1 а.с.151-154).

22.01.2015 ОСОБА_1 надала заяву керівнику ТОВ «Кредитні ініціативи» та просила оказати їй допомогу у вирішені питання щодо закриття кредитного договору № 2618/0908/71-005 від 24.09.2008 шляхом продажу заставного майна, а саме двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 194).

13.04.2015 ТОВ «Кредитні ініціативи» надало гарантійний лист про те, що за умови проведення продажу нею заставного майна за Кредитним договором № 2618/0908/71-005 від 24.09.2008 ТОВ «КУА «Будівельні проекти ПВНЗІФ «Аквілон» за вартістю не менше 31 000,00 дол. США, у гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату проведення угоди, ТОВ «Кредитні ініціативи» звільнить боржника від подальшого виконання обов`язків за кредитним договором щодо сплати решти залишку заборгованості та пені, нарахованої ТОВ «Кредитні ініціативи» за порушення нею грошових зобов`язань (т. 1 а.с. 195).

Пунктом 1 договору про розірвання від 29.04.2015 іпотечного договору № 2618/0908/71-005-Z-5 від 24.09.2008, передбачалось, що підписанням цього договору про розірвання, сторони погоджуються припинити дію іпотечного договору за згодою іпотекодержателя та в зв`язку з добровільним продажем предмета іпотеки в рахунок виконання зобов`язання іпотекодавця (або «Боржника») за основним договором (т. 1 а.с. 202).

Відповідно до договору купівлі-продажу НАН 266901 від 30.04.2015, заявник на виконання умови гарантійного листа ТОВ «Кредитні ініціативи», продала квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 196-200).

Платіжним дорученням № 1348198 від 30.04.2015 ОСОБА_1 внесла на рахунок банку суму у розмірі 652 426,00 грн., із зазначенням призначення платежу - сплата заборгованості за кредитним договором № 2618/0908/71-005 від 24.09.2008, ОСОБА_1 перед ТОВ «Кредитні ініціативи» (т. 1 а.с. 204).

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 431 ЦПК України).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до положень п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже, сторони погодили умови звільнення від подальшого виконання боржником обов`язків за кредитним договором, таке погодження було зазначено у договорі про розірвання іпотечного договору, в якому вказувалось, що добровільна продаж предмета іпотеки буде зарахована в рахунок виконання зобов`язання іпотекодавця за основним договором. Примірник даного договору було складено у 3 оригінальних екземплярах та надано сторонам (т. 1 а.с. 202).

ОСОБА_1 на підтвердження виконання умов гарантійного листа внесла на рахунок банку 652 426,00 грн., тобто своїми діями вона підтвердила розуміння листа стягувача та договору про розірвання іпотечного договору та обізнаність про внесення грошових коштів у сумі не менше 31 000,00 дол. США, у гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату проведення угоди, в рахунок погашення кредитної заборгованості за кредитним договором № 2618/0908/71-005 від 24.09.2008 після продажу предмета застави.

Однак, предмет застави, а саме квартира за адресою: АДРЕСА_1 , була продана за 652 526,00 грн., що у валютному еквіваленті за курсом НБУ на дату проведення угоди становить 31 003,52 дол. США, а перераховано заборгованість за договором у сумі 652 426,00 грн., у валютному еквіваленті за курсом НБУ на дату проведення угоди становить 30 998,77 дол. США. Тобто, умови договору про внесення змін № 1 до кредитного договору № 2618/0908/71-005 від 24.09.2008 не дотримані боржником, сума перерахована не в повному обсязі.

Разом з тим, 28.11.2012 між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ОСОБА_1 укладено договір про внесення змін № 1 до кредитного договору № 2618/0908/71-005 від 24.09.2008, за яким сторони дійшли спільної згоди в період з 28.11.2012 до дати, що слідує за датою настання зазначеної у цьому пункті сковувальної обставини в розумінні ст. 212 ЦПК України включно, умови п.п. 8.1, 8.2, 8.3, 8.5 кредитного договору до відносин сторін не застосовуються. При цьому, сторони погоджуються, що скасувальною обставиною за цим договором про внесення змін є надходження до банку суми грошових коштів в повному обсязі, отриманих внаслідок реалізації предмету забезпечення, що вчинений іпотечним договором № 2618/0908/71-Z-5 від 24.09.2008, що забезпечує виконання позичальником умов кредитного договору. Сторони також домовились про те, що у разі настання скасувальної обставини, зазначеної у цьому пункті кредитного договору, умови п.п. 8.1, 8.2, 8.3, 8.5 кредитного договору, починаючи з 28.11.2012 до відносин сторін не застосовуватимуться (а.с.203).

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції помилково взяв до уваги обставину про сплату боржником на користь стягувача 31 000,00 грн. та така умова не передбачена жодним документом та не була доведена до відома ОСОБА_1 спростовується діями боржника та матеріалами справи.

Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Тому, суд першої інстанції, в повному обсязі перевіривши та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки боржником не в повному обсязі виконано грошове зобов`язання за кредитним договором.

Також слід звернути увагу на те, що у договорі про розірвання іпотечного договору від 29.04.2015 не зазначено, що зобов`язання іпотекодавця за основним договором припиняється в повному обсязі після продажу квартири.

Учасниками справи не надано доказів тому, що після реалізації квартири, Товариство (стягувач) або ОСОБА_1 , у спільному документі підтвердили б факт припинення зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що наслідком реалізації іпотечного майна, було відкликання у зв`язку із повним фактичним виконанням за заявою стягуавча виконавчого листа № 2-2113/2011 від 15.02.2012, виданого Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Сведбанк» заборгованість за кредитним договором № 2618/0908/71-005 від 24.09.2008 у розмірі 134 085,09 дол. США та 175 952,57 грн.

Постановою державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Торбинською О.М. від 30.06.2015 вказане виконавче провадження № 32814846 було закінчено (т. 2 а.с. 56).

Однак, рішенням Апеляційного суду м. Києва від 02.04.2015 у справі № 755/18752/14 апеляційну скаргу ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18.11.2014 в частині вирішення позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитом за період з 03.03.2011 по 31.05.2014 та в частині вирішення позовних вимог про стягнення пені за період з 01.05.2013 по 31.05.2014 скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором, що станом на 01.06.2014 становить 807 315,94 грн., в тому числі відсотки за період з 03.03.2011 по 31.05.2014 та пеня за період з 01.05.2013 по 31.05.2014 (а.с. 101-105, 151-154зв.).

На підставі вищезазначеного рішення, 13.05.2020 державним виконавцем Дніпровського РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Арійончик К.В. було відкрито виконавче провадження № 62071887.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Доводи апеляційної скарги про те, що стягувачем пропущено строк на пред`явлення до виконання виконавчого листа, який було отримано 18.05.2016, а строк пред`явлення до виконання зазначено протягом одного року, тобто до 02.04.2016, колегія суддів не бере до уваги, оскільки відповідно до ч. 6 ст. 367 ЦПК України в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Тобто, вимогу про пропуск стягувачем строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання під час розгляду заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заявлено не було, дану вимогу суд першої інстанції не розглядав, висновків не робив, тому у суду апеляційної інстанції відсутні підстави переглядати такий довід апеляційної скарги та перевіряти відповідність чинності судового рішення в цій частині.

Отже, доводи апеляційної скарги є безпідставними, висновків суду не спростовують та на законність і обґрунтованість постановленої ухвали не впливають. При апеляційному розгляді справи порушень норм процесуального права, які є підставою для скасування ухвали, в справі не виявлено.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2020 року за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст виготовлено 25 червня 2021 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Р.В. Березовенко

Г.І. Мостова