06.07.2021 Єдиний унікальний номер 205/5485/21
Єдиний унікальний номер 205/5485/21
Провадження № 2з/205/379/21
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

06 липня 2021 року м. Дніпро

Суддя Ленінський районний суд м. Дніпропетровська Приходченко О.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

29 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2021 року позов було прийнято до розгляду суду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Разом з позовною заявою позивачем було подано до суду клопотання про забезпечення позову, в якому він просить накласти арешт, заборонити вчиняти реєстраційні дії, спрямовані на відчуження об`єкта нерухомого майна, який належить відповідачеві: домоволодіння АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, житловий будинок АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101. Свою заяву обґрунтував тим, що ОСОБА_2 не бажає повертати борг та повідомила, що здійснить дії, спрямовані на відчуження належного їй майна. Зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до незворотних наслідків та може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Перевіривши матеріли позовної заяви та заяви про забезпечення позову, суд вважає за необхідне заявникові відмовити у її задоволенні за наступних підстав.

ОСОБА_1 просить суд накласти арешт на нерухоме майно, яке на належить відповідачеві, право власності на яке зареєстровано у встановленому законом порядку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, оскільки існує ймовірність, що воно буде реалізовано. Разом з тим, у своєму клопотанні про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначає, що застосування судом заходів зустрічного забезпечення не повинно бути застосовано, оскільки забезпечення позову це тимчасовий засіб захисту прав та законних інтересів позивача.

Також у клопотанні про забезпечення позову не наведено докази неспроможності відповідача сплатити суму заборгованості за договором позики, оскільки небажання у добровільному порядку виконати зобов`язання за договором не є доказом відсутності у неї коштів, достатніх для її сплати, також не наведено докази наявності наміру відповідача вчинити дії щодо ухилення від виконання рішення суду по цій справі, а також вчинення дій спрямованих на відчуження майна задля неможливості задоволення вимог кредитора.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, сума пред`явлена позивачем до стягнення з ОСОБА_2 становить 135 000 гривень. При цьому, заявником не долучено до заяви про накладення арешту звіт про оцінку майна, що дасть можливість встановити судові співмірність заявлених позовних вимог до вартості майна, на яке заявник просить накласти заборону для вчинення реєстраційних дій.

Крім того, не зазначено обставини та не надано документи, які б свідчили про те, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разі невжиття цих заходів забезпечення позову, тобто, із зазначеного слідує, що заява немотивована та до неї не додані додаткові документи та інші докази, що підтверджують необхідність забезпечення позову саме у такий спосіб, як зазначено у заяві.

Разом з тим, слід зазначити, що арешт є крайнім заходом забезпечення позову та полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмеженні права користування майном або його вилученні у власника.

За таких обставин, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності і обґрунтування вимог заявника щодо забезпечення позову, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ч.ч. 1, 2 ст. 149, п. 2 ч. 1, ч.ч. 2, 10 ст. 150, ч. 1 ст. 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя: