Справа №295/4583/21
22.06.2021 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира в складі:
Головуючого судді Стрілецької О.В.
за участі секретаря судового засідання Зарудяної Л.П.
розглянувши y відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності на житло шляхом визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
13.04.2021 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить усунути перешкоди у здійсненні права власності на майно та визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Позов обґрунтовано тим, що позивач набула у власність 2/3 ідеальних частин зазначеної квартири, що належали відповідачам, на підставі договору дарування від 10.01.2019 року. Після відчуження своїх частин квартири ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з реєстраційного обліку не знялися, виїхали на постійне місце проживання до Іспанії. Реєстрація місця проживання відповідачів у належній позивачу квартирі створює перешкоди у здійснені права власності щодо належного їй майна.
ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН
14.04.2021 року ухвалою Богунського районного суду міста Житомира відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Заяв по суті справи до суду не надійшло.
Позивач у судове засідання, яким завершується розгляд справи, не з`явилась, направила до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позов підтримала та просила задоволити (а.с.37).
Відповідачі у судові засідання, які були призначені на 13.05.2021 року та 22.06.2021 року не з`являлись, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, судові повістки направлялись за зареєстрованим місцем проживання відповідачів (а.с.25,26), проте повернулись не врученими (а.с.42-45, 47-50).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи, що позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечує, відповідачі про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, в установлений строк відзив на позов не подали, суд вважає за можливе на підставі ст.ст. 223, 280 ЦПК України провести розгляд справи за відсутності відповідачів за наявними в справі матеріалами та ухвалити заочне рішення.
За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІІІ. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Нормами ч. 1 ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно з ч. 1 ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.
ІV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ
ОЦІНКА СУДУ
Судом встановлено, що згідно копії договору дарування частини квартири від 10.01.2019 року, який посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Рогальською Р.І., ОСОБА_2 та ОСОБА_3 передали безоплатно у власність ОСОБА_1 2/3 частини квартири АДРЕСА_2 (а.с.6).Вказані відомості внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується змістом витягу № 152297008 від 10.01.2019 року (а.с. 7)
Відповідно до ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 21.08.2019 року затверджено мирову угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ; припинено право власності ОСОБА_4 на належну йому 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 ; визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_3 у вказаному житловому багатоквартирному будинку (а.с.8-9). Вказані відомості внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується змістом витягу № 181877211 від 20.09.2019 року(а.с. 10).
Згідно копії довідки №9 Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житичи» від 07.04.2021 року, місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13).
Згідно відомостей з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 18.05.2021 року квартира АДРЕСА_2 на праві власності належить ОСОБА_1 (а.с.38-40).
Дослідивши позовну заяву, додані до неї письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що відповідачі не є членами сім`ї власника квартири, у спірному житловому приміщенні не проживають протягом тривалого часу, наявність поважних причин, з яких відповідачі не проживають у квартирі, та домовленості між сторонами про збереження права користування житлом, судом не встановлено. Відповідачі є попередніми власниками 2/3 частин квартири АДРЕСА_2 , які відчужили на користь позивача, разом з тим не знялись з реєстраційного обліку.
Позивач є власником житлової квартири, а відтак на підставі ст. 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16.
Беручи до уваги встановлені під час розгляду спору фактичні обставини справи, те, що реєстрація місця проживання відповідачів у належній позивачу квартирі не дозволяє їй у повній мірі реалізовувати своє право власності на квартиру, а тому суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову та для визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням, позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд-
Позов ОСОБА_1 - задоволити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_2 .
Рішення може бути оскаржене позивачем до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідачі:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя О.В. Стрілецька