Справа № 455/233/21
Провадження № 2/455/464/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

01 липня 2021 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Кушніра А.В.,

секретар судового засідання Пастриган Н.В.,

з участю: відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

22.02.2021 позивачка ОСОБА_2 звернулася до Старосамбірського районного суду Львівської області із зазначеним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на її користь аліменти на період її навчання в розмірі 1/4 частини із усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до закінчення навчання чи до досягнення нею 23 років.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 25.11.2008 року її мати ОСОБА_3 та батько ОСОБА_2 розірвали шлюб. Рішенням Старосамбірського районного суду від 27.12.2007 року з ОСОБА_1 було зобов`язано сплачувати аліменти на її утримання та утримання її брата. Зазначає, що на даний час їй виповнилося 18 років та з 01.09.2020 року почала навчання в Київському національному університеті культури і мистецтв за спеціальністю «Менеджмент соціокультурної діяльності» на платній основі, на денній формі, що позбавляє її змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно себе забезпечувати, перебуває на утриманні матері. Ціна курсу навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр становить 39550,00 гривень за навчальний рік, крім того забезпечення освітнього процесу, а саме підручники, канцелярські товари, одяг, харчування та на оплату проживання в гуртожитку потребують значних фінансових витрат, а на утриманні її матері, яка працює вчителем, перебувають ще троє малолітніх дітей. Вважає, що відповідач є здоровим чоловіком, тобто він може працювати повний робочий день отримуючи заробітну плату, а тому має змогу сплачувати аліменти на утримання дочки.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2021 (а.с.22) справу передано для розгляду судді ОСОБА_4 .

Ухвалою судді від 24.03.2021 (а.с.26) відкрито провадження у даній справі та ухвалено розгляд справи провести в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання позивачка ОСОБА_2 не з`явилася, 18.05.2021 надіслала суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні проти позову заперечив, зазначив, що ніде офіційно не працює, має на утриманні ще одну дитину, а тому не в змозі платити аліменти.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (позивачки у справі), що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 04.04.2003 року, виданим Сусідовицькою сільською радою Старосамбірського району Львівської області (а.с.5).

Крім того, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 04.11.2005 року, виданим Сусідовицькою сільською радою Старосамбірського району Львівської області (а.с.16).

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 25.11.2008 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано 25.11.2008року (а.с.8).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_4 від 09.05.2009 року ОСОБА_7 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 09.05.2009 року (а.с.9).

Згідно виконавчого листа, виданого Старосамбірським районним судом Львівської області від 27.12.2007 року з відповідача ОСОБА_1 стягувалися в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей: дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку 9доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.12.2007року до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

24.02.2021 позивачка ОСОБА_2 досягнула повноліття.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема із копії довідки Київського національного університету культури і мистецтв № 784/21 від 15.02.2021 року (а.с. 12) та копії Договору про підготовку фахівця з вищою освітою (а.с.11), позивачка ОСОБА_2 01.09.2020 року поступила на навчання у Київський національний університет культури і мистецтв на денну форму навчання, стипендію не отримує, термін навчання з 01 вересня 2020 року по 30 червня 2024року, сума до оплати за навчальний рік становить 39550гривень, платник ОСОБА_10 .

Згідно довідки Волошинівського старостинського округу №124 від 22.02.2021 (а.с.19) позивачка ОСОБА_2 проживає разом із матір`ю ОСОБА_10 . Мати позивачки - ОСОБА_10 , 1985 року народження, працює у НВК «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад ім.Дмитра Петрини» с.Торгановичі. Також на утриманні ОСОБА_10 перебувають троє малолітніх дітей: син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.16-18) та актом обстеження матеріальних умов проживання сім`ї ОСОБА_10 від 22.02.2021 (а.с.20).

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги.

Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч.1 ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Зокрема, згідно вимог ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, та інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Аналіз наведених правил дає підстави для висновку, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Сімейний Кодекс України встановлює принцип рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Враховуючи наведені вище положення закону та встановлені судом обставини справи, зокрема те, що вік ОСОБА_2 перевищує вісімнадцять років та є меншим двадцяти трьох років, остання продовжує навчання на денній формі, що унеможливлює працевлаштування з метою одержання доходу для самостійного матеріального забезпечення, без допомоги батьків, суд вважає, що позивачка є такою, що не може в повній мірі себе матеріально забезпечувати, відтак потребує матеріальної допомоги.

При цьому, враховуючи те, що відповідач ОСОБА_1 є особою молодого віку, є працездатним, не має жодних обмежень щодо працевлаштування, а відтак за станом здоров`я не має жодних перешкод у працевлаштуванні, щоб надавати матеріальне утримання дочці, яка продовжує навчання, беручи до уваги те, що відповідач визнає факт одержання ним певного доходу, зокрема стверджує, що має дохід від тимчасових, сезонних робіт, однак, розміру свого доходу не вказує, також враховуючи те, що відповідач підтверджує ту обставину, що до досягнення дочкою повноліття він сплачував аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, суд приходить до висновку про те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак, належних та допустимих доказів на підтвердження заперечень відповідача проти позову та тверджень про неможливість надавати кошти на утримання доньки, яка продовжує навчання, відповідач, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, суду не надав.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки у зв`язку з продовженням навчання.

Проте, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, враховуючи те, що позивачкою не доведено, а судом не встановлено, факту наявності у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу у розмірі саме 1/4 частини від всіх видів доходів щомісячно, та з огляду на те, що обов`язок утримувати дітей, в тому числі і повнолітніх, які продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років, виникає в обох батьків в рівній мірі, а також беручи до уваги той факт, що на даний час з відповідача стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визначаючи розмір коштів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_2 , яка продовжує навчання, суд вважає, що такий слід визначити у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку ( доходу) платника аліментів, оскільки, на думку суду, аліменти в такому розмірі зможуть забезпечити мінімальні потреби позивачки у зв`язку з навчанням.

Щодо позовних вимог в частині визначення розміру аліментів не менше 50 відсотків прожиткового віку для дитини відповідного віку, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Частинами 2, 3 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» передбачено, що прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення:дітей віком до 6 років;дітей віком від 6 до 18 років;працездатних осіб;осіб, які втратили працездатність.До працездатних осіб відносяться особи, які не досягли встановленого законом пенсійного віку.

Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, Сімейним кодексом України передбачено мінімальний гарантований розмір аліментів тільки для дітей відповідного віку і не передбачено мінімального гарантованого розміру аліментів для інших соціальних і демографічних груп, які мають право на одержання аліментів.

Враховуючи, що ОСОБА_2 є повнолітньою працездатною особою, яка продовжує навчання і має право на одержання аліментів до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцятитрирічного віку, законодавством України, чинним на момент подання позовної заяви не передбачено встановлення для неї мінімального гарантованого розміру аліментів, відтак суд приходить до висновку про необхідність відмовити у цій частині позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 141, 206, 258, 259, 264, 265, 268, 274, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_5 ), жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ), жительки АДРЕСА_2 , аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/5 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 22.02.2021 року і до закінчення дочкою навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду, однак з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ), жителька АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_5 ), житель та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 02.07.2021 року .

Суддя А.В.Кушнір