КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/340/21
Провадження №2/319/156/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2021 року смт Більмак

Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Валігурського Г.Ю., при секретарі судового засідання Костенко А.В., за відсутності учасників справи, розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

I. Зміст позовних вимог

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінпром Маркет» (далі відповідач), яким просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3425, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 22.07.2020 року, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості в розмірі 11685,92 грн та стягнути з відповідача судові витрати.

II. Позиція позивача

В обґрунтування позову позивач зазначає, що з телефонної розмови з державним виконавцем та в подальшому після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, йому стало відомо про відкрите виконавче провадження ВП 65099682 щодо виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 22.07.2020 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості в розмірі 11685,92 грн. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ЗУ «Про нотаріат», а саме: виконавчий напис вчинено не на оригіналі кредитного договору, нотаріусу не надано доказів отримання позивачем коштів у заявленому стягувачем розмірі, нотаріусом не проведено перевірку та не встановлено безспірність заборгованості, нотаріусу не надано довідку фінансової установи про ненадходження платежу, нотаріусом не враховано пропуск строку позовної давності, щодо стягнення суми боргу, а тому виконавчий напис не підлягає примусовому виконанню.

Позовні вимоги заявлені на підставі ст.ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат».

В запереченнях проти клопотання відповідача про врегулювання спору за участю судді позивач також зазначив, що ні банком, ні відповідачем не направлялось позивачу письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги та вимоги про сплату боргу факторові, договорів відступлення прав вимоги суду не надано.

В підготовче та судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з штриховим ідентифікатором 860 та ухвалою від 26.05.2021, надісланою на електронну адресу, зазначену ОСОБА_1 в позові, причини неявки суду не повідомив.

ІІІ. Заперечення відповідача

Відповідач подав до суду заяву в якій визнав позовні вимоги щодо визнання виконавчого напису № 3425 від 22.07.2020 таким, що не підлягає виконанню та просив стягнути з ТОВ «Фінпром Маркет» судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 454 грн, а також судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 227 грн.

Також відповідач подав клопотання про врегулювання спору за участю судді, в якому зазначив, що в разі сплати позивачем коштів у розмірі 2100 грн до 30.06.2021 частина заборгованості в розмірі 9585,92 буде списана.

В підготовче та судове засідання відповідач не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з штриховим ідентифікатором 780 та телефонограмою від 27.05.2021, причини неявки суду не повідомив.

IV. Пояснення третьої особи

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. правом на подання письмових пояснень щодо позову, яке йому було роз`яснено ухвалою від 22.04.2021 не скористався, в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі.

V. Процесуальні дії у справі

Ухвалою від 22.04.2021 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 26.05.2021, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., в залученні Більмацького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) до участі у справі в якості третьої особи відмовлено.

Ухвалою від 22.04.2021 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрованого в реєстрі за № 3425 від 22.07.2021, про стягнення з ОСОБА_1 на користь на користь ТОВ «Фінпром Маркет» - 11199,02 грн заборгованості за тілом кредиту, 436,90 грн заборгованості за нарахованими та не сплаченими процентами і комісією, 50 грн плати за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 11685,92 грн.

Ухвалою від 26.05.2021 підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 22.06.2021.

Ухвалою від 22.06.2021 в задоволенні клопотання відповідача про врегулювання спору за участю судді відмовлено.

22.06.2021 складено вступну та резолютивну частини рішення.

У відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників.

VІ. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Відповідно до заяви ОСОБА_1 № 99091760 від 13.08.2012, поданої ПАТ «Банк Руский Стандарт», позивач звернувся до останнього з пропозицією на умовах викладених в цій заяві укласти з ним договір про надання та використання платіжної картки, в рамках якого, зокрема, випустити на його ім`я платіжну картку, відкрити йому поточний рахунок (валюта рахунку гривня), що буде використовуватись в рамках договору про картку, в тому числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням картки.

22.07.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис за реєстровим № 3425, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Фінпром Маркет», якому ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 20/ФК від 09.07.2020, якому в свою чергу ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги на підставі договору відступлення права вимоги № 201807-1/2 від 24.07.2018, якому в свою чергу ПАТ «Банк «Форвард» на підставі договору відступлення права вимоги № 25/02/15-1 від 25.02.2015 відступлено право вимоги за кредитним договором № 99091760 від 13.08.2012, укладеного між ПАТ «Банк Форвард» та ОСОБА_1 . Стягнення заборгованості проводиться за період з 24.05.2015 по 22.07.2020. Сума заборгованості складає: 11199,02 грн заборгованість за тілом кредиту, 436,90 заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами і комісією. Плата за вчинення виконавчого напису становить 50,00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню 11685,92 грн.

Постановою старшого державного виконавця Більмацького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Берестовою І.В. від 09.04.2021 відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого напису № 3425 виданого 22.07.2020 року.

VІІ. Норми права, які застосував суд

Статтями 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється ЗУ «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина 1 статті 39 ЗУ «Про нотаріат)

Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 ЗУ «Про нотаріат»).

Відповідно до статті 87 ЗУ «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів.

Стаття 50 ЗУ «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

VIІІ. Оцінка суду

Позивач зазначаючи, що виконавчий напис щодо стягнення з нього заборгованості вчинено з порушенням вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ЗУ «Про нотаріат»звернувся до суду з позовом.

Відповідач визнає позовні вимоги.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 ЗУ «Про нотаріат»).

Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Вказана позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27.03.2019 у справі №137/1666/16-ц.

З вищезазначеного випливає, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше.

Документи, які підтверджують безспірність заборгованості, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж беззаперечно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі та саме за цей період.

З матеріалів справи не вбачається наявності у ТОВ «Фінпром Маркет» права на стягнення заборгованості з ОСОБА_1 у зв`язку з відступленням права вимоги, оскільки ні відповідачем ні нотаріусом не надано договорів про перехід права вимоги за договором № 99091760 від 13.08.2012 до ТОВ «Фінпром Маркет». Також не надано і самого договору, укладеного між ПАТ «Банк Форвард» та ОСОБА_1 (як зазначено в оскаржуваному виконавчому написі), в той час як надана позивачем копія заяви з таким же номером і датою подана до ПАТ «Банк Руский Стандарт».

Крім того, стягувачем та нотаріусом не було надано суду інформації щодо дотримання строків вчинення виконавчого напису, оскільки у виконавчому написі вказано період стягнення з 24.02.2015 по 22.07.2020 року, тобто поза межами строку позовної давності.

У виконавчому написі зазначено, що при його вчиненні нотаріус керувався ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 №1172.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02. 2017 (справа №826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення.

Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 20.07.2020, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 в справі № 826/20084/14.

Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався нотаріально посвідчених договорів.

Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

До суду документів на підставі яких вчинено оскаржуваний виконавчий напис приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., ТОВ «Фінпром Маркет» не подано.

З наданих суду документів неможливо встановити чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем.

Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

В зв`язку з вищезазначеними обставинами у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Фінпром Маркет» зазначений у виконавчому написі є безспірним.

ІХ. Висновок суду

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 2, 3 ст. 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Судом не встановлено, а відповідачем не спростовано даних про те, що позивач має безспірні зобов`язання перед відповідачем, або відповідач має право безспірної вимоги до позивача за кредитним договором №99091760 від 13.08.2012 укладеним між ПАТ «Банк Форвард» та ОСОБА_1 .

Крім того, суд враховує визнання позову відповідачем, що у відповідності до частини 4 статті 206 ЦПК України, є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню.

Х. Розподіл судових витрат

Відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Отже, у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 454,00 грн судового збору, та в зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 454,00 грн в рахунок відшкодування сплаченого судового збору за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 142, 263-265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задовольнити в повному обсязі.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3425, вчинений 22.07.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованості в розмірі 11685 (одинадцять тисяч шістсот вісімдесят п`ять) грн 92 коп.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» на користь ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Повернути ОСОБА_1 з державного буджету 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн 00 коп. судового збору, сплаченого згідно квитанції 0.0..1 від 14.04.2021 в АТ КБ "Приватбанк" (оригінал квитанції знаходиться в матеріалах справи Куйбишевського районного суду Запорізькоїх області № 319/340/21).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційну скаргу може бути подано до Запорізького апеляційного суду через Куйбишевський районний суд Запорізької області.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (адреса місця знаходження: 08200, вул. Стельмаха Михайла, буд. 9А, офіс 204, м. Ірпінь Київської бласті, ).

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович (адреса місця знаходження: 01001, вул. Мала Житомирська, буд. 6/5, м. Київ).

Повне рішення суду складено "30" червня 2021 року.

Суддя Г.Ю. Валігурський