Справа № 628/1276/20
Провадження № 2/628/39/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року Куп`янський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Волчек О.О.

за участю секретаря судового засідання Дюкової Г.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Куп`янську Харківської області у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі виконкому Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, у якій просить встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини; визнати право власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка залишила після смерті спадщину у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої на ім`я померлої належним чином за договором дарування квартири від 23.12.2004 р. Спадкодавиця заповіту не залишила. Вона являється єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину. Вона звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, так як фактично проживала разом з ОСОБА_2 однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини. Нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність її реєстрації за місцем проживання спадкодавиці за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, вона вважає, що навіть відсутність реєстрації за місцем відкриття спадщини дає їй право на спадщину, у зв`язку з тим, що вона проживала разом з ОСОБА_2 до її смерті, здійснювала догляд за нею, допомагала їй, так як останній було 85 років, вона хворіла на гіпертонічну хворобу, мала вади серця. ОСОБА_2 не могла проживати одна та потребувала стороннього догляду. Вона готувала їй їжу, ходила в магазин за продуктами харчування, прибирала квартиру, допомагала їй по господарству. Інших членів сім`ї, хто б міг здійснювати нагляд, у ОСОБА_2 не було.

Крім того, позивач зазначає, що вона зареєстрована в с.Гнилиці Великобурлуцького району Харківської області. Вона не мала змоги кожного дня приїжджати до ОСОБА_2 , тому переїхала до неї і саме вона доставляла її до лікарні ІНФОРМАЦІЯ_1 в день смерті. У зв`язку з вищезазначеним вона вимушена звернутись до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач повторно не з`явилась, заяви про відкладення розгляду справи не надала, про причину неявки не повідомила.

Представник позивача, адвокат Пухтаєвич О.О. у судове засідання також повторно не з`явилась, втретє подала клопотання про відкладення слухання справи у зв`язку з зайнятістю в апеляційному суді 06.07.2021 р. по кримінальній справі, надавши лист-підтвердження.

Представник відповідача - Територіальної громади в особі виконкому Курилівської сільської ради Харківської області в судове засідання не з`явився, однак надав суду клопотання про слухання справи у їх відсутність, позовні вимоги визнають у повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення.

У відповідності до ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Статтею 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд враховує, що представник позивача, адвокат Пухтаєвич О.О. в судове засідання не з`явилась повторно. Разом із тим, подала до суду втретє клопотання про відкладення судового розгляду справи. Однак, слід вказати на те, що при цьому представник позивача до перших двох клопотань про відкладення слухання справи не долучила підтвердження того, що дійсно не могла прибути в судові засідання. Разом з цим, 01.07.2021 р. судом було направлено представнику позивача лист про надання суду підтверджуючих документів, однак, адвокат Пухтаєвич О.О. у судове засідання такі документи не надала, що дає підстави суду вважати вказані відкладення справи без поважних причин.

У зв`язку з вищезазначеним, враховуючи положення ст.223 ЦПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи та вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Суд, з`ясувавши позиції сторін по справі, дослідивши письмові докази, допитавши свідків, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню по наступним підставам.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст. 77 ЦПК України).

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно копії лікарського свідоцтва про смерть № 36, виданого КЗОЗ «Куп`янська міська лікарня» Куп`янської міської ради Харківської області від 27.02.2018 р. та інформативного листа в.о. начальника Куп`янського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану за № 1595/22.8-35/20 від 22.07.2020 р., за життя, була власницею квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається з 1-ї кімнати житловою площею 14,3 кв.м, кухні площею 6,5 кв.м, ванної кімнати поєднаної з вбиральнею площею 2,4 кв.м, загальна площа квартири становить 27,2 кв.м., що підтверджується копією договору дарування квартири від 23.12.2004 р., серії ВВО № 314365, посвідченого приватним нотаріусом Куп`янського районного нотаріального округу Харківської області Башинським А.А., та зареєстрованого в реєстрі за № 501, а також підтверджується повідомленням КП Куп`янське БТІ Куп`янської міської ради Харківської області за № 258 від 22.07.2020 р. (а.с. 7,31,11,32).

За життя ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до довідки Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області від 18.03.2020 р. за № 485/02/21 (а.с. 8).

Згідно довідки, виданої Гнилицькою сільською радою Великобурлуцького району Харківської області від 23.04.2019 р. за № 207, ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_3 , але тривалий час проживала по АДРЕСА_4 , та на день видачі довідки за вищевказаними адресами не проживає (а.с. 9).

Згідно довідки, виданої Гнилицькою сільською радою Великобурлуцького району Харківської області від 16.03.2020 р. за № 114, ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_3 (а.с. 10).

З Акту про факт проживання (не проживання) громадянина за місцем його реєстрації від 24.02.2020 р., складеного комісією у складі мешканців будинку АДРЕСА_5 , посвідченого завідувачем сектору по роботі з населенням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1996 року і по теперішній час не проживає за адресою: АДРЕСА_6 (а.с. 8).

Постановою державного нотаріуса Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області Колосовською С.О. від 29.02.2020 р. було відмовлено ОСОБА_1 у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю на даний час належного підтвердження факту спільного проживання однією сім`єю разом із спадкодавицею (а.с. 12).

Відповідно до копії висновку про вартість майна, а саме, 1-но кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , зробленого оцінювачем - ФОП ОСОБА_5 12.05.2020 р., ринкова вартість 1-но кімнатної квартири площею 27,2 м.кв. для державного мита становить 66579 грн. без ПДВ (а.с. 6).

Згідно статті 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Отже, позивач має право на спадкування майна померлого у четверту чергу, якщо доведе факт проживання з ним однією сім`єю.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Статтею 3 СК України визначено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, незаборонених законом і таких, що не суперечить моральним засадам суспільства.

Членів сім`ї пов`язують взаємні права та обов`язки. Ця ознака є найбільш вагомою для юридичного визначення поняття сім`ї.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03.06.99 №5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Також Верховний Суд України у своєму листі від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначив, що доводити такий факт слід документами та доказами того, що між заявником та іншою особою (померлим) мали місце фактичні шлюбні відносини - свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного з «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

У матеріалах справи відсутні відомості, які б свідчили про те, що за своє життя ОСОБА_2 зробила розпорядження своїм майном, а саме, квартирою на випадок смерті.

Відповідно до ст. 13 та ст. 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проте, ні позивачем, ні її представником не надано суду належних, допустимих, достатніх та переконливих доказів спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 останні п`ять років життя ОСОБА_2 та ведення ними спільного господарства, що вони були пов`язані спільним побутом.

З наданих суду документів вбачається, що ОСОБА_1 з ОСОБА_2 мали різні зареєстровані в установленому законом порядку місця проживання.

Акту про факт проживання (не проживання) громадяни ОСОБА_1 проживала без реєстрації в АДРЕСА_1 не може бути врахована судом як належний та допустимий доказ, оскільки не містить інформації щодо документів, які б слугували підставою для відповідного запису, зокрема: актів обстеження квартири, квитанцій про сплату комунальних послуг за користування житлом ОСОБА_1 тривалий час.

Згідно ст.ст. 69, 90, 91, 213 ЦПК України, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні, попереджаються про кримінальну відповідальність та приводяться до присяги. І лише в такому випадку їх покази є належним та допустимим доказом в розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , яка приходиться нерідною праонукою ОСОБА_1 , пояснила, що вона раніше була зареєстрована та проживала у АДРЕСА_7 . Вона проживала недалеко від ОСОБА_2 . Десь в лютому 2012 році ОСОБА_1 почала спілкуватися і дружити з ОСОБА_2 . На той момент ОСОБА_1 проживала в квартирі її вітчима, однак квартира була дуже маленька, тому ОСОБА_2 запропонувала переїхати до неї. ОСОБА_1 вела спільний побут та бюджет з ОСОБА_2 , допомагала їй по квартирі, допомагала з прийомом ліків, так як остання мала захворювання серця, вони жили як одна сім`я. ОСОБА_1 проживала до смерті ОСОБА_2 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Хто займався похованням ОСОБА_2 , вона не знає.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що він являється племінником ОСОБА_1 , який проживає у АДРЕСА_7 . ОСОБА_1 проживала недалеко від нього, в будинку АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_2. Він приходив до них в гості, коли його звали, та допомагав в побутових питаннях. Бачив кватирі стареньку ОСОБА_2 , яка тяжко хворіла. Коли саме померла остання, він не знає. Ким саме були друг другу ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , він не може пояснити. До них допомагати приходив не так давно до смерті ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив, що він проживає у АДРЕСА_8 . З ОСОБА_1 ніяких стосунків немає. Вона проживала на 1-му поверсі, а він на 3-му, вони тільки віталися інколи як бачилися. Якось він повертався додому і його зустріли дві жінки, однією з них була ОСОБА_1 , які попрохали його підписати акт, що ОСОБА_1 проживала в їх будинку. Так як акт підписала інша сусідка і він бачив час від часу десь рік ОСОБА_1 в їхньому будинку, він підписав даний акт. Він знав, що його сусідка ОСОБА_2 тяжко хворіла, до неї приходили наглядати інші бабусі. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Відносно ОСОБА_1 зазначив, що вона постійно не проживала в їхньому будинку і часто не навідувала ОСОБА_2 . Частіше став бачити її після смерті ОСОБА_2 , бачив як ОСОБА_1 ходила в квартиру останньої.

Суд критично відноситься до показів свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , оскільки вони перебувають у родинних стосунках з позивачем та зацікавлені у вирішенні справи на її користь, а їх покази мають мінливий характер.

Крім того, суд, даючи належну оцінку показам свідків, допитаних під час розгляду справи, встановив, що покази не містять інформації про предмет доказування і не стосуються спільного проживання позивача з померлою, а стверджували більш про епізодичні відвідування позивачем спадкодавця.

Обставини щодо надання допомоги та піклування позивачем про ОСОБА_2 не підтверджує факт наявності між ними відносин, притаманних особам, які постійно проживають разом і ведуть спільне господарство.

Враховуючи вищевикладене, суд не знаходить підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 51,76-81,89, 95, 223, 258,259, 263-265, 354 ЦПК України, ст. ст. 1216,1217,1258,1264 ЦК України, ст. 3 СК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі виконкому Курилівської сільської ради Куп`янського району Харківської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права власності на спадкове майно - відмовити.

Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Куп`янський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України,під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

На виконання вимог ч. 10 ст. 272 ЦПК України суд повідомляє учасникам справи веб-адресу сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою вони можуть отримати інформацію по даній справі: http://kpm.hr.court.gov.ua/sud2023/gromadyanam/csz/.

Головуючий О.О. Волчек