Долинський районний суд Кіровоградської області
Справа № 216/1976/20
УХВАЛА

Іменем України

24.02.2021 рокум. Долинська

Долинський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Баранського Д.М.,

за участю секретаря Непорожньої О.Г.,

представника ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні, у приміщенні суду в м. Долинській заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з цією заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що 22 грудня 2020 року отримав копію заочного рішення від 19 жовтня 2020 року.

Раніше не знав з приводу провадження у справі, будь-яких документів від суду не отримував, а тому не міг подати відзив на позовну заяву, докази, а також заперечення.

ОСОБА_2 зазначає, що ним виплачено на користь ОСОБА_3 орендну плату, а тому зазначене у сукупності є підставою скасувати заочне рішення від 19 жовтня 2020 року.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1 заяву підтримали, просили її задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні пояснив, що дійсно 4 вересня 2013 року між ОСОБА_4 та ним укладено договір оренди землі, зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що вчинено запис про інше речове право: 2503159 від 16 вересня 2013 року. Договір було укладено у трьох примірниках та у редакції, що відображена у примірнику, який наданий ОСОБА_3 разом із позовною заявою. Такий самий зміст правочину відображений у його примірнику, а також у примірнику, що зберігається в органу, який здійснив державну реєстрацію правочину.

Після реєстрації договору оренди землі від 4 вересня 2013 року, сплатив на користь позивачки орендну плату наперед за весь період дії договору у розмірі 50000 грн. Про це у власному примірнику договору оренди землі відобразив конкретні значення. Ці дані до правочину після його державної реєстрації вписав особисто.

Позивачка ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала проти заяви та просила відмовити в її задоволенні. Суду пояснила, що ОСОБА_2 не надав будь-яких доказів на підтвердження виконання зобов`язань про сплату на її користь орендної плати. Дані про отримання орендної плати, що відображені у примірнику договору оренди землі, який наданий ОСОБА_2 нею не погоджувались при укладенні договору оренди землі від 4 вересня 2013 року.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи та підстави заяви про скасування заочного рішення, дійшов до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Судом установлено, що заочним рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 19 жовтня 2020 року розірвано договір оренди землі укладений 4 вересня 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що вчинено запис про інше речове право: 2503159 від 16 вересня 2013 року. Цим рішенням вирішено питання про процесуальні витрати.

Проведення заочного розгляду справи можливе лише у разі наявності умов, визначених у ст. 288 ЦПК України. Законодавець встановив, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, для ухвалення судом заочного рішення необхідно такі умови: неявка відповідача в судове засідання; належне повідомлення відповідача про час і місце судового засідання; відсутність поважних причин неявки відповідача; відсутність клопотання відповідача про розгляд справи за його відсутності; відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, а також відсутність відзиву відповідача. Лише за наявності цих всіх умов суд може провести заочний розгляд справи.

За змістом ч. 7 ст. 128 ЦПК України судова повістка надсилається: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є, зокрема день вручення судової повістки під розписку.

З матеріалів справи слідує, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/content/free-search/person-result) за цією адресою ОСОБА_2 здійснює підприємницьку діяльність. Цю адресу місця проживання відповідача вказувала позивачка, а також особисто ОСОБА_2 у судовому засіданні та у поданих ним заявах до суду.

Саме на адресу: АДРЕСА_1 відповідачеві направлялись судові повістки, які ним отримувались, про що свідчать поштові розписки про отримання (а. с. 52, 54). На цю саму адресу ОСОБА_2 направлялась копія ухваленого судового рішення, що також ним була отримана, про що свідчить поштова розписка про отримання (а. с. 86).

Отже, відповідач повідомлявся про місце та час розгляду справи згідно з вимогами ЦПК України.

Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

У цій справі відповідач ОСОБА_2 не з`явився у судові засідання та не повідомив про причини неявки, заяву про розгляд справи за його відсутності не надіслав, а також не надіслав до суду відзив на позовну заяву.

Позивачка у судовому засіданні не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Таким чином, суд установив у сукупності всі підстави для можливості проведення заочного розгляду цивільної справи та постановлення у справі заочного рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно вищевказаного правила, суд може скасувати заочне рішення за наявності одночасно двох умов: неявки відповідача в судове засідання та не повідомлення про причини неявки з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З надісланої ОСОБА_2 заяви про перегляд заочного рішення, а також доданих до неї матеріалів не вбачається будь-яких даних та доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, доказів неявки у судове засідання з поважних причин не надано, а відтак відсутні умови, що дають суду підстави скасувати заочне рішення.

Відповідно до вищезазначеного, заява ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення є необґрунтованою та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 286-289 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Залишити без задоволення заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. М. Баранський