Справа № 307/3055/20
Провадження № 2/307/1490/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2021 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді : Чопик В.В.

при секретарі : Олексій Я.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Рішко Павло Михайлович до Тячівської міської ради де третя особа Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області про визнання права власності на нерухоме майно..

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , від імені якого діє представник Рішко П.М. , звернувся в суд з позовною заявою до Тячівської міської ради де третя особа Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області про визнання права власності на нерухоме майно.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що у відповідності до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.10.2019р. позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,08 га, кадастровий номер :04:001:0114, розташованої у АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування інших будівель громадської забудови.

На земельній ділянці площею 0,08 га, кадастровий номер :04:001:0114, розташованій у АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування інших будівель громадської забудови позивачем було збудовано об`єкт нерухомого майна - будівлю магазину та СТО.

Відповідно до технічного паспорта, виготовленого 03.01.2020р. ФОП ОСОБА_3 , до складу будівель і споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , входять: будівля магазину та СТО, тераса, загальною площею 218,10 кв.м.

Однак, право власності на зазначене нерухоме майно не встановлено, оскільки будівництво було вчинено позивачем без отримання у встановленому порядку дозволу на право проведення будівельних робіт.

Відповідно до ч.1,2 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються не земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту або з істотними порушеннями будівельних норм та правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Разом з цим, у відповідності до ч.3 ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Оскільки земельна ділянка площею 0,08 га, кадастровий номер :04:001:0114, розташована у АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування інших будівель громадської забудови, отримана позивачем у власність на у встановленому законодавством порядку під уже збудоване нерухоме майно, вважаю, що право власності на побудований на ній об`єкт нерухомого майна - будівлю магазину та СТО, може бути визнано за позивачем у судовому порядку на підставі ч.3 ст.376 ЦК України.

Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Оскільки об`єкт нерухомого майна - будівля магазину та СТО, розташована у АДРЕСА_1 , побудований (створений) позивачем на власній земельній ділянці за рахунок особистої праці та власних коштів, визнання за ним права власності на зазначене нерухоме майно не буде порушувати прав інших осіб.

Цільове призначення земельної ділянки площею 0,08 га, кадастровий номер :04:001:0114, розташована у АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування інших будівель громадської забудови повністю відповідає цільовому призначенню побудованої на ній - будівлі магазину та СТО. Тому просить суд визнати за позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на об`єкт нерухомого майна - будівлю магазину та СТО загальною площею 218,10 кв.м., розташовану у АДРЕСА_1 .

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

Представник Тячівської міської ради в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України справу розглянув у їх відсутності.

Представник третьої особи Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України справу розглянув у їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що у відповідності до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.10.2019р. позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,08 га, кадастровий номер :04:001:0114, розташованої у АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування інших будівель громадської забудови.

На земельній ділянці площею 0,08 га, кадастровий номер :04:001:0114, розташованій у АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування інших будівель громадської забудови позивачем було збудовано об`єкт нерухомого майна - будівлю магазину та СТО.

Відповідно до технічного паспорта, виготовленого 03.01.2020р. ФОП ОСОБА_3 , до складу будівель і споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , входять: будівля магазину та СТО, тераса, загальною площею 218,10 кв.м.

Згідно звіту про проведення технічного обстеження від 24 грудня 2020 року проведеного ФОП ОСОБА_3 , технічний стан конструкції та будівлі магазину та СТО в цілому відноситься до ІІ категорії ( задовільний). Фактичний стан конструкції будівлі магазину та СТО задовольняє вимоги міцності та надійності для подальшої безпечної експлуатації за їх функціональним призначенням, як будівлі магазину, так і СТО.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо), відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Відповідно до п. 12 постанови пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ"Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)"№ 6 від 30.03.2012 р. у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

Згідно зі ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 376 ЦК житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Разом з цим, у відповідності до ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Згідно з ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо не порушує права інших осіб.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що слід визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на об`єкт нерухомого майна - будівлю магазину та СТО загальною площею 218,10 кв.м., розташовану у АДРЕСА_1 України.

Судові витрати покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, ст.. 328, ч. 2 ст. 331, ст..ст. 375-376 ЦК України суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на об`єкт нерухомого майна - будівлю магазину та СТО загальною площею 218,10 кв.м., розташовану у м. Тячів, урочище «Варош-вейг», б/н, Тячівського району Закарпатської області України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 .

Відповідач: Тячівська міська рада, місцезнаходження: м. Тячів, вул. Шевченка, 2, Закарпатської області.

Третя особа: Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області місце знаходження: м. Ужгород, вул.. Гойди, 8, Закарпатської області.

Суддя Тячівського

районного суду: В.В. Чопик