_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 1512/2-1329/11
Провадження № 6/947/290/21
УХВАЛА

29.06.2021 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Маломуж А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

05.04.2021 року представник ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що боржником було виконано зобов`язання в повному обсязі.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, представник надав заяву про про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що він перебуває у відпустці, доказів поважності пропуску судового засідання судом не надано.

Суд, дослідивши заяву про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.3 ст. 431 ЦПК України, виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Згідно ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом встановлено, що від 03.07.2008р. між ТОВ «Український промисловий банк» (Код , Кредитор), ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , Поручитель) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , Боржник) було укладено договір поруки №416- 013/ZOnOP-08, за яким Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником зобов`язань за кредитним договором №416-013/ФКВІП-08 від 03.07.2008р., за яким остання мала до 27.06.2033р. повернути кредит у розмірі 72900,00 $ (Сімдесят дві тисячі дев`ятсот дол. США 00 цент).

За даним договором поруки Поручитель і Боржник несли перед Кредитором солідарну відповідальність.

12.05.2011р. Київським районним судом м. Одеси було винесено рішення по справі №1512/2-1329/11 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Під час розгляду цивільної справи №1512/2-1329/11 за вказаною позовною заявою, судом було встановлено, що на підставі договору про передачу Активів та Кредитних зобов`язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку від 30 червня 2010 року, який був укладений між ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Український промисловий банк» та Національним банком України, відповідно до п. 4.2 даного договору внаслідок передачі Укрпромбанком Дельта Банку Прав Вимоги до Боржників, Дельта банку переходить (відступається) право вимагати (замість Укрпромбанку) від Боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за Кредитними та Забезпечувальними Договорами, у тому числі за кредитним договором № 416-013/ФКВІП-08 від 03.07.2008р.

Судом даний позов було задоволено та постановлено:

стягнути солідарно з ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 , заборгованість на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» за кредитним договором № 416-013/ФКВІП-08 від 3 липня 2008 року у розмірі 660522 (шістсот шістдесят тисяч п`ятсот двадцять дві) гривні 97 (дев`яносто сім) копійок, що складає сума заборгованості по кредиту 553762,98 грн., заборгованість по відсотках по кредиту 5851,87 грн., заборгованість по комісії за управління кредитом 583,20 грн.; прострочені відсотки за основним боргом 21373,31 грн., прострочена заборгованість по відсотках 63042,14 грн., прострочена комісія за управління кредитом 6137, 30 грн., пеня 9772, 17 грн.

стягнути з ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» судові витрати у розмірі 1700,00 грн. (одна тисяча сімсот грн. 00 копійок), та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судового процесу у розмірі 120,00 (сто двадцять грн., 00 коп.), з кожного по 910,00 гривень.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 20.01.2021р. у справі №1512/2-1329/11 було замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» його правонаступником - ТОВ «Консалт Солюшенс» (; місцезнаходження: 65040, м. Одеса, вул. Пушкінська, 36, офіс 308) у виконавчих провадженнях з примусового виконання виконавчих листів, виданих на виконання рішення Київського районного суду міста Одеси від 12.05.2011 року по цивільній справі №2-1329/11 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Між ТОВ «Консалт Солюшенс» та ОСОБА_1 була укладена Додаткова угода від 19.03.2021р. до договору поруки №416-013/ZФПОР-08 від 03.07.2008р., за положеннями якої, зокрема:

- сторони домовились про розірвання договору поруки №416-013/ZФПОР-08від 03.07.2008р.;

- Кредитор підтверджує відсутність будь-яких майнових претензій до Поручителя відносно виконання кредитного договору №416-013/ФКВІП-08 від 03.07.2008р. та договору поруки №416-013/ZФПОР-08від 03.07.2008р.;

- Кредитор підтверджує припинення будь-яких дій, направлених на примусове стягнення заборгованості за кредитним договором №416-013/ФКВІП-08 від 03.07.2008р. та договору поруки №416-013/ZФПОР-08 від 03.07.2008р. з Поручителя та засвідчує відсутність будь-яких наслідків рішення Київського районного суду м. Одеси від 12.05.2011р. у справі №1512/2-1329/11 для Поручителя;

- виконавчі листи, що були на виконанні у державній виконавчій службі щодо стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Український промисловий банк» та АТ «Дельта Банк», правонаступником яких є ТОВ «Консалт Солюшенс», повинні бути визнані такими, що не підлягають виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 Цивільного процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з ч. 2 ст. 432 Цивільного процесуального кодексу України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Підставами для задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є:

- якщо його було видано помилково;

- якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою;

- з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

- пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Матеріально правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Даний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16.01.2018 у справі №61-1592св17.

Обґрунтовуючи наявність підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заявник покликається на те, що рішення суду виконано в добровільному порядку в повному обсязі, відшкодування шкоди погашено, що підтверджується листом Моторного (транспортного) страхового бюро України від 14.04.2021 р.

Водночас, заявник не надав доказів, які б підтверджували сплату ним заборгованості на користь стягувача до моменту відкриття виконавчого провадження, або ж до моменту отримання заявником постанови про відкриття виконавчого провадження, всупереч приписів ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України.

При цьому, з встановлених судом обставин не вбачається, що боржником погашено борг до відкриття виконавчого провадження.

Так, пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Таким чином, суд звертає увагу на те, що виконання в повному обсязі визначеного судовим рішенням обов`язку в ході виконавчого провадження є підставою для закінчення такого виконавчого провадження.

При цьому суд зауважує, що Закон України «Про виконавче провадження» не передбачає надання боржнику строку на добровільне виконання рішення суду з моменту відкриття виконавчого провадження, а тому, добровільне виконання виконавчого документа можливе лише до моменту відкриття виконавчого провадження та вчинення виконавчих дій.

Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення вимог заявника, оскільки доказів, що боржник погасив заборгованість до відкриття провадження не надано, рішення суду чинне, ніким не оскаржене, доказів того, що боржником було сплачено виконавчий збір також не надано.

Інших передбачених частиною 2 статті 432 Цивільного процесуального кодексу України підстав для визнання виконавчого листа №358//1739/19 таким, що не підлягає виконанню, суду не надано та судом таких обставин не встановлено.

З огляду на викладене суд дійшов до висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 259, 260, 353, 432 ЦПК України, ст.ст. 26, 39 ЗУ «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 02.07.2021 року.

Суддя Маломуж А. І.