10.02.2021 Справа № 756/9183/16-ц
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_______________________________________________________________________
Унікальний №756/9183/16-ц
Провадження №2/756/49/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року Оболонський районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді Диби О.В.

за участю секретаря П`яла Ю.Б.,

представника позивача адвоката Обжелян О.М.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача

ОСОБА_1 адвоката Гнатюк Т.В.,

представника відповідача

ОСОБА_2 адвоката Косенко А.П.,

представника третьої особи Грамма Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа: Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 21.06.2011 Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку було зареєстрованоТимчасове свідоцтво про реєстрацію випуску акцій на загальну суму 1 200 000 00,00 грн. емітента за реєстраційним номером 333/1/11-Т, а саме ПАТ «Поінт-Банк», яке створювалося.

29.06.2011 між ПАТ «Національний депозитарій України» та засновниками ПАТ «Поінт-Банк» ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , відповідачами у справі, укладено договір про обслуговування емісії цінних паперів №Е-3938/ст, на підставі якого позивачем було відкрито рахунок у цінних паперах емітента ПАТ «Поінт-Банк».

Вказав, що на виконання умов договору 17.08.2011 позивачем прийнято на зберігання та обслуговування Тимчасовий глобальний сертифікат випуску акцій емітента, які були зараховані до системи депозитарного обліку Центрального депозитарію. З цієї дати позивач розпочав надання послуг з обслуговування випуску цінних паперів емітента.

Зазначив, що у емітента, аж до моменту його державної реєстрації, а саме у його засновників - відповідачів у справі, існує зобов`язання щодо оплати наданих Центральним депозитарієм послуг, які вони не виконують, у зв`язку з чим за період з 17.08.2011 по 28.02.2017 утворилась заборгованість, яка, зважаючи на уточнення позовних вимог, з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних становить 364 882,84 грн., а також штраф за порушення виконання грошових зобов`язань в розмірі 6200,00 грн., а всього 371 082,84 грн.

Враховуючи викладене, просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у зазначеному вище розмірі, а також суму сплаченого судового збору.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 03.08.2016 у вказаній справі відкрито провадження під головуванням судді ОСОБА_3 .

Ухвалою суду, яка занесена до журналу судового засідання від 14.12.2016 до участі у справі залучено Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку у якості третьої особи, яке не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

Відповідно до Розпорядження керівника апарату Оболонського районного суду м. Києва Шаровар М.В. №25 від 23.01.2017 призначено повторний автоматичний розподіл справ.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 23.01.2017 визначено головуючого суддю - Маринченко М.М.

За Розпорядженням керівника апарату Оболонського районного суду м. Києва Шаровар М.В. №111 від 16.05.2017 призначено повторний автоматичний розподіл справ.

У відповідності до протоколу повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 16.05.2017 визначено головуючого суддю - Васалатія К.А.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 07.11.2017 провадження у справі було зупинено до моменту набрання чинності будь - якого із рішень Окружного адміністративного суду м. Києва.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 06.12.2017 скасовано ухвалу суду першої інстанції від 07.11.2017 та справу направлено для продовження розгляду.

Ухвалою суду від 14.03.2019 було задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_4 про забезпечення судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 15.05.2019 ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 14.03.2019 про забезпечення судових витрат скасовано.

У відповідності до Розпорядження в.о. керівника апарату Оболонського районного суду м. Києва Зірник О.О. №103 від 07.08.2019 призначено повторний автоматичний розподіл справ.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 07.08.2019 визначено головуючого суддю - Дибу О.В.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Обжелян О.М. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав того, що факт укладення Договору про обслуговування емісії цінних паперів від 29.06.2011, а також його дійсності в судовому порядку не оскаржувався, як не оскаржувався факт відкриття рахунку в цінних паперах, тому відповідачі мають зобов`язання виконувати його умови, чого в добровільному порядку не здійснюють.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Косенко А.П. у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, вказуючи на те, що нарахування позивачем заборгованості за договором здійснено в результаті помилок, допущених при обліку цінних паперів та неналежного виконання позивачем та третьою особою своїх обов`язків згідно вимог чинного законодавства. Просив вирішити питання про відшкодування витрат, пов`язаних із проведенням судово - економічної експертизи.

Відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача - адвокат Гнатюк Т.В. у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог з підстав недоведеності та необґрунтованості тих обставин, що заборгованість виникла з вини відповідачів.

Сторона відповідачів зверталася до суду із заявою про застосування наслідків спливу позовної давності, до частини позовних вимог. Інша частина позовних вимог не підлягає задоволенню з підстав наведених вище.

Представники відповідачів вказували на те, що позивач, в порушення умов укладеного договору не направляв відповідні акти про надання послуг відповідачам, що може свідчити про фактичне ненадання таких послуг і не погодження стороною відповідачів їх обсягу та вартості. Відмітили, що у березні 2016 року відповідачі, за адресами свого постійного місця проживання отримали претензії від позивача з додатками у вигляді дублікатів актів про надання послуг за період з серпня 2011 року по лютий 2016 року, які раніше позивачем не направлялися. Саме з цього часу відповідачам стало відомо про наявність у позивача майнових претензій до них.

Представник третьої особи Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку Грамма Ю.В. у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував, вказував на чинність Договору про обслуговування емісії цінних паперів від 29.06.2011 та наявність заборгованості відповідачів за зобов`язанням.

Заслухавши пояснення учасників, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як убачається з матеріалів справи, 21.06.2011 Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку було зареєстроване Тимчасове свідоцтво про реєстрацію випуску акцій на загальну суму 120 000 000,00 грн. емітента за реєстраційним номером 333/1/11-Т, а саме: публічного акціонерного товариства яке створювалося - «Поінт-Банк» (Т. 1, а.с. 14).

Пунктом 5 ч. 5 ст. 9 Закону України «Про акціонерні товариства» визначено, що створення акціонерного товариства здійснюється, зокрема, за умови укладення з Центральним депозитарієм цінних паперів договору про обслуговування емісії акцій.

Так, на виконання вказаної норми закону 29.06.2011 між ПАТ «Національний депозитарій України» та засновниками ПАТ «Поінт-Банк» ОСОБА_2 і ОСОБА_1 укладено Договір про обслуговування емісії цінних паперів №Е-3938/ст (Т. 1, а.с. 11-13).

09.08.2011 на виконання умов договору позивачем було відкрито рахунок у цінних паперах емітента ПАТ «Поінт-Банк» (Т. 1, а.с. 17-18).

Крім того, 17.08.2011 позивачем прийнято на зберігання та обслуговування Тимчасовий глобальний сертифікат випуску акцій емітента, які були зараховані до системи депозитарного обліку Центрального депозитарію. Саме з 17.08.2011 позивач розпочав надання послуг з обслуговування випуску цінних паперів емітента (Т.1, а.с. 16).

У відповідності до п. 2.3.6 Договору Емітент зобов`язаний оплачувати послуги Депозитарію згідно з умовами та строками, передбаченими цим Договором та тарифами Депозитарія.

Згідно п. 3.4 Договору щомісяця до 15 числа місяця, наступного за звітним, Депозитарій надає Емітенту Акт про надання послуг, в який включається перелік та вартість виконаних депозитарних послуг за звітний місяць.

Оплата послуг Депозитарію вноситься Емітентом щомісячно до останнього числа поточного місяця за минулий місяць, на підставі Акту про надання послуг (п. 3.5 Договору).

У п. 3.6 Договору вказано, що послуги вважаються наданими Депозитарієм в повному обсязі та належної якості, якщо до останнього числа місяця, наступного за звітним, від Емітента не отримано обґрунтованих заперечень щодо обсягу та якості послуг, наданих Депозитарієм та відображених в Акті про надання послуг за звітний місяць.

Згідно п. 6.7 Договору у випадку порушення Емітентом умов оплати послуг Депозитарію відповідно до розділу 3 цього Договору Емітент зобов`язаний сплатити на користь Депозитарія штраф у розмірі 100 (сто) гривень. У випадку несплати Емітентом штрафу до кінця календарного місяця, в якому був складений рахунок на оплату штрафу, розмір штрафу збільшується на 100 (сто) гривень за кожен наступний календарний місяць прострочення оплати послуг.

Як вказувала сторона позивача, на виконання умов Договору позивач, починаючи з вересня 2011 року, щомісячно надсилав на адресу, вказану в анкеті-рахунку Емітента (04080, м. Київ, вул. Турівська, 4) Акти про надання послуг (Т. 1, а.с. 19-76). Будь-яких заперечень від відповідачів щодо обсягу та якості наданих послуг на адресу позивача не надходило.

В матеріалах справи містяться копії актів про надання послуг від 31.08.2015 та від 30.09.2015, які за твердженням сторони позивача також направлялися на адресу відповідачів (Т.2 а.с. 53-58). Разом із цим вказані листи повернулися на адресу відправника.

На підтвердження повернення вказаних вище актів стороною позивача було надані копії довідок про причини повернення, зі змісту яких неможливо встановити ні відправника ні адресата поштового відправлення.

Інших доказів про надання відповідачам Актів у досліджуваний період, матеріали справи не містять.

В судовому засіданні представник позивача вказував на те, що підтверджуючі документи про надсилання Актів про надання послуг на адресу відповідачів, були втрачені внаслідок пожежі у приміщенні позивача. З цих же підстав сторона позивача не може надати Регламент здійснення депозитарної діяльності депозитарію цінних паперів, який був чинний на момент укладення договору з відповідачами.

Доказів про зазначені представником позивача обставини щодо підстав неможливості надання підтверджуючих документів про надсилання Актів про надання послуг на адресу відповідачів, матеріали справи не містять.

В той же час сторона позивача стверджує, що відповідно до Регламенту здійснення депозитарної діяльності депозитарію цінних паперів, затвердженого Рішенням Правління Національного депозитарію України від 30.11.2012 №3/18 (п.9.2.9), у випадку неотримання від Національного депозитарію Акту про надання послуг до 25 - го числа місяця, наступного за місяцем, в якому отримані послуги, Емітент/Зберігач зобов`язаний повідомити про це Національний депозитарій листом, надісланим засобами факсимільного зв`язку з наступним направленням такого листа засобами поштового зв`язку.

Представник позивача зазначив, що аналогічні зобов`язання відповідачів містилися у Регламенті здійснення депозитарної діяльності депозитарію цінних паперів в редакції чинній, на момент укладення договору з відповідачами.

Зважаючи на відсутність повідомлень від відповідачів про неотримання від Національного депозитарію Актів про надання послуг, позивач вважав такі послуги погодженими вказаними особами.

Враховуючи наведене сторона позивача стверджує, що відповідачі порушили взяті на себе зобов`язання щодо оплати послуг в порядку та у розмірі, визначеному договором, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 18.04.2017 становить 371 082,84 грн. та складається з: 349 141,95 грн. - заборгованість за надані у період з 17.08.2011 по 28.02.2017 депозитарні послуги з урахуванням встановленого індексу інфляції; 15 740,89 грн. -3% річних від простроченої суми грошового зобов`язання; 6 200,00 грн. штраф за порушення виконання грошових зобов`язань.

Статтею 9 Закону України «Про депозитарну систему України» визначено що позивач має статус Центрального депозитарію, який забезпечує формування та функціонування системи депозитарного обліку цінних паперів.

Центральний депозитарій веде депозитарний облік всіх емісійних цінних паперів, крім тих, облік яких веде Національний банк України відповідно до компетенції, визначеної цим Законом.

Пунктами 1-3 ч. 8 ст. 9 Закону України «Про депозитарну систему України» до виключної компетенції Центрального депозитарію належать, зокрема: зарахування цінних паперів (крім цінних паперів, віднесених до компетенції Національного банку України) у систему депозитарного обліку, їх облік та зберігання, а також списання цінних паперів у зв`язку з їх погашенням та/або анулюванням; ведення обліку зобов`язань емітента за цінними паперами власних випусків (крім цінних паперів, віднесених до компетенції Національного банку України) стосовно кожного випуску цінних паперів на підставі депонування глобального сертифіката та/або тимчасового глобального сертифіката; зберігання глобальних сертифікатів та тимчасових глобальних сертифікатів (крім глобальних сертифікатів та тимчасових глобальних сертифікатів випусків цінних паперів, віднесених до компетенції Національного банку України).

Відповідно до ч. 5 ст. 9 Закону України «Про акціонерні товариства» та п. 4 Положення про порядок реєстрації випуску (випусків) акцій при заснуванні акціонерних товариств, затвердженого Рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 30.12.2009 за №1639, в редакції чинній станом липень - серпень 2011 року, створення акціонерного товариства здійснюється за етапами.

Одними з таких обов`язкових етапів є оплата засновниками повної номінальної вартості акцій (п. 7 ч. 5 ст. 9 Закону України «Про акціонерні товариства»).

Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про акціонерні товариства» розміщення акцій повинно бути закінчено в строк, передбачений рішенням про їх розміщення, але не пізніше ніж протягом двох місяців з дня початку розміщення, кожний засновник акціонерного товариства повинен оплатити повну вартість придбаних акцій до дати затвердження результатів розміщення першого випуску акцій, а саме затвердження результатів розміщення має бути здійснено протягом 60 днів з дня завершення закритого (приватного) розміщення акцій на установчих зборах.

Із відомостей, зазначених у Тимчасовому глобальному сертифікаті убачається, що датою закінчення розміщення цінних паперів ПАТ «Поінт-Банк» було визначено дату - 31.08.2011. Тобто строк оплати відповідачами як засновниками товариства акцій, закінчився 31.08.2011.

Статтею 11 Закону України «Про акціонерні товариства» визначено, що кожний засновник акціонерного товариства повинен оплатити повну вартість придбаних акцій до дати затвердження результатів розміщення першого випуску акцій. У разі неоплати (неповної оплати) вартості придбаних акцій до дати затвердження результатів розміщення першого випуску акцій акціонерне товариство вважається не заснованим.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що станом на 31.08.2011 відповідачами не було сплачено первинну емісію, ПАТ «Поінт-Банк» створено не було.

В той же час, Тимчасовий глобальний сертифікат позивачем у безумовному порядку погашено не було, рахунок в цінних паперах не закрито, а Договір про обслуговування емісії цінних паперів №Е-3938/ст не припинено.

Враховуючи вказані обставини позивач стверджує, що він продовжував надавати послуги відповідачам, оскільки правових підстав для одностороннього розірвання укладеного договору у нього не було.

Суд звертає увагу на те, що 6.8 укладеного між сторонами договору передбачено, що у випадку несплати Емітентом вартості послуг Депозитарію у строки, передбачені цим Договором, Депозитарій має право припинити проведення будь - яких операцій за розпорядженнями Емітента.

За приписами п. 3.19 Глави 1 Розділу V Рішення ДКЦПФР №999 «Про затвердження Положення про депозитарну діяльність», чинного в період з листопада 2006 року по березень 2014 року, депозитарій відкриває емітенту рахунок у цінних паперах, на якому відокремлено в розрізі випусків цінних паперів ведеться облік цінних паперів, що підлягають розміщенню, погашені емітентом чи викуплені емітентом з метою наступного продажу або анулювання.

Обов`язок або ж право депозитарія здійснювати на рахунках емітента облік цінних паперів, розміщення яких не відбулося і підстави для розміщення яких припинилися, вказаним Положенням не визначені.

У пункті 4.1 Розділу ІІІ Положення вказано, що обслуговування операцій емітента щодо випущених ним цінних паперів депозитарій здійснює згідно з вимогами законодавства відповідно до розпоряджень емітента цінних паперів та відповідних документів або їх копій, засвідчених в установленому законодавством порядку, які підтверджують наявність підстав для здійснення операцій з цінними паперами на рахунках у цінних паперах.

Згідно із п. 1 Розділу II Положення депозитарні установи здійснюють депозитарну діяльність виключно щодо таких цінних паперів, що існують у бездокументарній формі за результатом їх розміщення у такій формі або переведення у таку форму відповідно до законодавства.

За п. 7 Розділу II Положення (в редакції чинні на підставі Рішенням

Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку N 1949 від 28.12.2010), депозитарним установам забороняється здійснювати депозитарну діяльність щодо цінних паперів, які розміщені в бездокументарній формі, без оформлення на весь їх випуск глобального сертифіката із обов`язковим його депонуванням у депозитарії, якщо інше не передбачено законодавством інших країн щодо обліку цінних паперів, розміщених за межами України.

Окрім того відповідач ОСОБА_2 у жовтні 2017 року звернувся з адміністративним позовом до третьої особи про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії (ун.№826/13618/17).

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.05.2018 позовну заяву залишено без розгляду.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.08.2018 вказану вище ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Залишаючи без змін ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва, суд апеляційної інстанції дійшов до наступних висновків.

Згідно з п. 11 ч. 5 ст. 9 Закону України «Про акціонерні товариства» одним із етапів створення акціонерного товариства є реєстрація Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку звіту про результати закритого (приватного) розміщення акцій.

Частиною 3 ст. 11 Закону України «Про акціонерні товариства» передбачено, що кожний засновник акціонерного товариства повинен оплатити повну вартість придбаних акцій до дати затвердження результатів розміщення першого випуску акцій. У разі несплати (неповної оплати) вартості придбаних акцій до дати затвердження результатів розміщення першого випуску акцій акціонерне товариство вважається не заснованим. До оплати 50 відсотків статутного капіталу товариство не має права здійснювати операції, не пов`язані з його заснуванням

Судом апеляційної інстанції було встановлено, що строк розміщення акцій ПАТ «ПОІНТ-БАНК» було встановлено з 01.07.2011 по 31.08.2011.

Пунктом 24 Положення про порядок реєстрації випуску (випусків) акцій при заснуванні акціонерних товариств, затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 30.12.2009 N 1639, що було чинним на момент закінчення строку розміщення акцій, у разі якщо протягом строку розміщення акцій, який вказаний у рішенні про розміщення акцій, не було розміщено жодної акції, Комісія здійснює скасування реєстрації випуску (випусків) акцій та анулює тимчасове свідоцтво (свідоцтва) про реєстрацію випуску акцій відповідно до нормативно-правового акта Комісії, який регулює процедуру скасування реєстрації випусків акцій та анулювання свідоцтв про реєстрацію випусків акцій.

Відповідно до Положення про скасування реєстрації випусків акцій та анулювання свідоцтв про реєстрацію випусків акцій, затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку, від 30.12.98 N 222, що було чинним станом на 31.08.2011, таке скасування здійснюється уповноваженою особою реєструвального органу шляхом видання розпорядження.

27.06.2013 набув чинності Порядок скасування реєстрації випусків акцій, затверджений рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 23.04.2013 N 737.

Згідно з п. 1 розділу 5 цього Порядку у разі якщо протягом строку розміщення акцій, який вказаний у рішенні про розміщення акцій та/або у проспекті емісії акцій, не було розміщено жодної акції, або у разі прийняття рішення про відмову від розміщення акцій, або у разі незатвердження у встановлені строки результатів розміщення акцій у день реєстрації звіту про результати розміщення акцій уповноважена особа реєструвального органу видає розпорядження про скасування реєстрації випуску акцій та анулювання тимчасового свідоцтва про реєстрацію випуску акцій (додаток 10).

Таким чином, цим Положенням передбачено видання відповідного розпорядження у день реєстрації звіту про результати розміщення акцій.

Отже, до набрання чинності новим Порядком 23.04.2013 N 737 Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку повинна була провести реєстрацію скасування випуску акцій після 31.08.2011, а після 27.06.2013 - у день реєстрації звіту про результати розміщення акцій.

Проте, звіт про результати розміщення акцій подано не було та реєстрацію акцій без подання звіту в період до 27.06.2013 - не скасовано.

Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23.10.2018, винесеної за наслідками розгляду касаційної скарги на рішення адміністративних судів першої та апеляційної інстанції.

Таким чином, після завершення періоду розміщення акцій, визначеного тимчасовим свідоцтвом про реєстрацію випуску акцій та відображеного в Тимчасовому глобальному сертифікаті, підстави для обліку депозитарієм акцій, розміщення яких не відбулося, відсутні.

Як випливає зі змісту п. 4 ст. 4 Закону України «Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні» строк дії тимчасового глобального сертифікату обмежений періодом передплати на певний випуск (емісію) цінних паперів.

Таким чином, чинність Тимчасового глобального сертифікату припинилася 31.08.2011.

Відповідно, припинення чинності Тимчасового глобального сертифікату без його заміни на постійний глобальний сертифікат, відповідно до приписів Положення, має наслідком припинення у позивача після 31.08.2011 підстав для депозитарного обслуговування випуску акцій емітента ПАТ «Поінт-Банк», засвідченого Тимчасовим свідоцтвом від 21.06.2011 №333/111-Т про реєстрацію випуску акцій та Тимчасовим глобальним сертифікатом.

Крім того, матеріали справи містять висновок судових експертів ТОВ «Центр судових експертиз «Альтернатива» №141/18 за результатами судово-економічної експертизи, виконаний під час розгляду справи на замовлення відповідача ОСОБА_2 . Зважаючи на ту обставину, що для проведення дослідження були надані наявні у матеріалах справи докази, також на те, що експерти попереджені (обізнані) про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправомірного висновку за ст. 384 КК України, вказаний висновок береться судом до уваги як належний та допустимий доказ.

Так, за результатами дослідження встановлено, що наявність заборгованості засновників ПАТ «Поінт-Банк» перед ПАТ «Національний депозитарій України» за Договором про обслуговування емісії цінних паперів №Е-3938/ст. не підтверджується (Т. 2, а.с. 142-172).

Також слід зазначити, що у відповідності до п. 1 Розділу IV Порядку скасування реєстрації випусків акцій та анулювання свідоцтв про реєстрацію випуску акцій, затвердженого Рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 30.12.1998 за №222, у разі якщо протягом строку розміщення акцій, який вказаний у рішенні про розміщення акцій та/або у проспекті емісії акцій, не було розміщено жодної акції, або у разі прийняття рішення про відмову від розміщення акцій, або у разі незатвердження у встановлені строки результатів розміщення акцій, у день реєстрації звіту про результати розміщення акцій уповноважена особа реєструвального органу видає розпорядження про скасування реєстрації випуску акцій та анулює тимчасове свідоцтво про реєстрацію випуску акцій.

Виходячи з викладеного, обов`язок подання звіту передбачено лише у випадку незатвердження у встановлені строки результатів розміщення акцій, та за умови, що емітент вже був зареєстрований як юридична особа.

Нормами п. 11 ч. 5 ст. 9 Закону України «Про акціонерні товариства» та пп. 4.12 п. 4 Положення №1639 встановлено, що подання до Комісії звіту про результати розміщення акцій у процесі створення акціонерного товариства передбачено як один із обов`язкових етапів створення акціонерного товариства, який здійснюється після державної реєстрації акціонерного товариства як юридичної особи в органах державної реєстрації.

Згідно із п. 17 Розділу 1 Положення про порядок реєстрації випуску (випусків) акцій при заснуванні акціонерних товариств, затвердженого Рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 30.12.2009 №1639 документи для реєстрації звіту про результати закритого (приватного) розміщення акцій подаються товариством до центрального апарату Комісії або її територіальних органів відповідно до делегованих повноважень. Товариство має подати документи для реєстрації звіту про результати закритого (приватного) розміщення акцій не пізніше 15 календарних днів з дня державної реєстрації його статуту в органах державної реєстрації.

Для реєстрації звіту про результати закритого (приватного) розміщення акцій товариство подає звіт про результати закритого (приватного) розміщення акцій, складений згідно з додатком 9. Звіт про результати закритого (приватного) розміщення акцій подається до центрального апарату Комісії або територіального органу у двох примірниках і повинен бути засвідчений підписом керівника та печаткою товариства, підписом та печаткою аудитора (аудиторської фірми), підписом та печаткою депозитарію, з яким емітент уклав договір про обслуговування емісії акцій і оформив глобальний сертифікат (у разі розміщення акцій у бездокументарній формі існування), або реєстратора, з яким емітент уклав договір про ведення реєстру власників іменних цінних паперів (у разі розміщення акцій у документарній формі існування)(пп. 7.3 п. 1 Розділу 2 Положення №1639).

Обов`язку подання засновниками акціонерного товариства (уповноваженою особою засновників) документів щодо скасування реєстрації випуску акцій та анулювання тимчасового свідоцтва про реєстрацію випуску акцій на момент виникнення спірних правовідносин встановлено не було.

Зважаючи на наведене, суд виходить висновку про те, що скасування реєстрації випуску акцій та анулювання тимчасового свідоцтва про реєстрацію випуску акцій ПАТ «Поїнт-Банк» №333/11-Т від 21.06.2011 повинно було бути здійснено Комісією в безумовному порядку.

У відповідності до п. 9 Розділу II Положення про глобальний сертифікат та тимчасовий Глобальний сертифікат - про анулювання випуску цінних паперів, затвердженого Рішенням від 13.09.2006 за №806, при анулюванні нерозміщеної (неоплаченої або викупленої) частини випуску цінних паперів та переоформленні глобального сертифіката на нову кількість цінних паперів випуску, а також при скасуванні реєстрації випуску цінних паперів та анулюванні свідоцтва про реєстрацію випуску цінних паперів депозитарій вилучає глобальний сертифікат попереднього (скасованого) випуску цінних паперів із сховища, здійснює його погашення та передає до архіву депозитарію, про що здійснюється відповідний запис у журналі обліку внесення та вилучення до/із сховища депозитарної установи депозитарних активів на паперовому носії.

Пунктом 2.2.7 Регламенту провадження депозитарної діяльності Центрального депозитарію цінних паперів, затвердженого рішенням Правління Публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України» від 20.09.2013 за №1/6 встановлено, що операція по погашенню тимчасового глобального сертифікату внаслідок того, що випуск цінних паперів визнано таким, що не відбувся може бути проведена як безумовна, у випадку отримання Центральним депозитарієм від комісії розпорядження про скасування реєстрації випуску цінних паперів внаслідок того, що випуск не відбувся, та неотримання від емітента відповідних документів.

У пункті 2.1.13 Регламенту визначено, що рахунок у цінних паперах закривається на підставі внутрішнього розпорядження Центрального депозитарію за умови відсутності на цьому рахунку будь-яких цінних паперів, погашення всіх депонованих глобальних (тимчасових глобальних) сертифікатів випусків цінних паперів емітента - власника рахунку (у випадку припинення клієнта та відсутності комісії з припинення), закриття рахунку в такому випадку здійснюється за умови наявності в Центральному депозитарії копії документа про державну реєстрацію припинення юридичної особи, виданого відповідним державним органом або копії розпорядження Комісії про скасування реєстрації випуску цінних паперів у зв`язку з припиненням.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачі як засновники ПАТ «Поінт-Банк» не мали обов`язку вчиняти дії, пов`язані зі скасуванням випуску акцій, анулюванням Тимчасового свідоцтва, погашенням Тимчасового глобального сертифіката та закриттям рахунку у цінних паперах.

На підставі вищевикладеного, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів щодо невиконання відповідачами своїх обов`язків за договором, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ПАТ Національний депозитарій України» в частині позовних вимог за період з 31.08.2011 до 28.02.2017.

Окрім того, сторона відповідачів в процесі розгляду справи звернулася до суду із заявою про застосування наслідків пропуску строків позовної давності за період з 29.06.2011 до 31.08.2011.

Свою заяву обґрунтовували тим, що за наведений вище період надання послуг, позивач дійсно мав право на отримання плати за надані ним послуги однак, оскільки звернувся до суду із позовом поза межами встановлено строку позовної давності, то у задоволення позовних вимог слід відмовити з підстав пропуску строків позовної давності.

З матеріалів справи убачається, що сторона відповідачів не заперечувала правомірність вимог позивача за вказаний вище період.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

В межах ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи те, що сторона позивача могла довідатися про порушення відповідачами умов укладеного між ними договору у серпні 2011 року, то строк загальної позовної давності до вимог за надані послуги в період з 29.06.2011 до 31.08.2011 закінчився 31.08.2014.

З позовною заявою до відповідачів позивач звернувся 15.07.2016, що свідчить про пропуск позивачем строків позовної давності до вказаної частини позовних вимог.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за надані послуги в період з 29.06.2011 до 31.08.2011 задоволенню не підлягають, з підстав пропуску позивачем строків позовної давності про застосування яких, заявила сторона відповідачів.

Резюмуючи наведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Інших доводів, які б спростували висновки суду, матеріали справи не місять.

Стосовно стягнення витрат, пов`язаних з проведенням судово-економічної експертизи слід відзначити наступне.

Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані зокрема, із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи (п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

Згідно із ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як убачається з письмових матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 у зв`язку із вказаним цивільним провадженням вимушений був понести судові витрати, пов`язані з проведенням судово-економічної експертизи в розмірі 32 000 грн.

Так, відповідачем було сплачено витрати за проведення судово-економічної експертизикористь ТОВ «Центр судових експертиз «Альтернатива», що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 26.10.2018 на суму 8 000,00 грн., квитанцією №0.0..1 від 29.10.2018 на суму 10 000,00 грн. та квитанцією №1247471 від 26.10.2018 на суму 14 000,00 грн. (Т. 2, а.с. 130).

За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що обсяг понесених відповідачем ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу є реальним та документально підтвердженим, тому вказані витрати підлягають стягненню з позивача на користь відповідача ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 81, 133, 141, 263-265, 279, 280-282 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України» (м. Київ, вул. Тропініна, 7-Г, ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ), третя особа: Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку (м. Київ, вул. Московська, 8 корп. 30, ) - залишити без задоволення.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України» (м. Київ, вул. Тропініна, 7-Г, ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати, пов`язаніз проведенням судово-економічної експертизи в розмірі 32 000 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Оболонський районний суд м. Києва. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження..

Повний текст судового рішення складено 10.02.2021

Суддя О.В.Диба