Справа № 740/5474/20
Провадження № 2/740/382/21
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2021 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої - судді Ковальової Т.Г.,

за участі секретаря судових засідань Дьоміної Н.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на матір,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з її дочки ОСОБА_2 на неї за рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області по справі №740/287/20 від 09 липня 2020 року, з 1000 грн до 2000 грн щомісячно.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, дочка є єдиною дитиною у неї з чоловіком, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті вона відмовилася від спадщини на користь дочки, яка успадкувала 1/2 частку квартири, в якій проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тобто вони є співвласниками вказаної квартири: відповідачці належить 2/3 частки, а їй - 1/3 частка, але витрати по сплаті всіх комунальних послуг несе тільки вона.

Дочка вийшла заміж та вже тривалий час проживає в іншому місті з чоловіком та дитиною.

Позивачка зазначає, що вона є непрацездатною за віком особою та інвалідом третьої групи, потребує в обов`язковому порядку проходження стаціонарного лікування два рази на рік, постійно приймає ліки, на які витрачає кошти. За останні три роки вона перенесла три оперативні втручання, які теж потребували значних затрат.

Вказує, що після прийняття попереднього рішення її життєві обставини ускладнилися і вказаний розмір аліментів не задовольняє необхідні потреби. Щомісячний її дохід складається з пенсії та аліментів, яких не вистачає, враховуючи розміру витрат на лікування, житлово-комунальні послуги та харчування, які вона не має можливості самостійно оплачувати. Зазначає, що відповідачка є працездатною, має задовільний стан здоров`я та має можливість надавати їй допомогу в розмірі 2000 грн щомісячно.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 січня 2021 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивачка та її представник адвокат Величко А.А. в судове засідання не з`явилися, надіславши до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, підтримку позову та згоду на заочний розгляд справи.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою, про що мається розписка про отримання судової повістки, не подала відзив на позовну заяву, про причини неявки суд не повідомила, що відповідно до ст.280, 281 ЦПК України є умовою для ухвалення заочного рішення, враховуючи, що позивачка проти цього не заперечує.

Дослідивши усі докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 липня 2020 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнутоаліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн щомісячно, починаючи з 20.01.2020.

Позивачка ОСОБА_1 є матір`ю відповідачки ОСОБА_2 , що підтверджується записом в паспорті.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні ПФУ Ніжинське об`єднане управління ПФУ та отримує пенсію за віком в розмірі 2173,46 грн, щомісячно (а.с.20).

Крім того, позивачка ОСОБА_1 є інвалідом третьої групи, що підтверджується довідкою МСЕ-ЧНВ №377460 (а.с.19).

Таким чином, ту обставину, що позиває є непрацездатною, суд вважає доведеною належними та допустимими доказами у справі.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_1 у 2016 році зверталася до лікарів, а саме: згідно виписки-епікризу з медичної карти №15932 вбачається, що ОСОБА_1 знаходилася на обстеженні та лікуванні в обласній лікарні з 19.10.2015 по 03.11.2015 з приводу визначених у неї захворювань, 20.01.2016 її прооперовано, в період з 29.05.2016 по 06.06.2016 вона перебувала на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Ніжинської центральної міської лікарні ім.М.Галицького, діагностовано: грижа білої лінії живота.

На підтвердження факту додаткових витрат на лікування позивачкою надані товарні чеки та квитанції на придбання ліків та медикаментів.

Наданими позивачкою копіями квитанцій підтверджується сплата нею витрат за житлово-комунальні послуги.

Таким чином, суд вважає доведеними ті обставини, що позивачка є непрацездатною, отримує пенсію, має частку у нерухомості (квартирі), несе витрати на своє утримання, витрати на придбання ліків та утримання житла.

Позивачка стверджує, що її дохід складається з пенсії та аліментів, що стягнуті з відповідачки за рішенням суду. Позивачка посилається на те, що страждає на численні хвороби і призначеної пенсії у зв`язку з інвалідністю та аліментів їй не вистачає для придбання ліків, які призначають лікарі під час проходження лікування.

Позивачка зазначає, що відповідачка має можливість надавати їй матеріальну допомогу у вказаному їй розмірі, виходячи з того, що вона має вищу освіту як педагог іноземних мов, здобувала професію психолога, проводить тренінги, має задовільний стан здоров*я. Відповідачка по 2-3 раз на рік відпочиває за кордоном, про що викладає фото в соцмережі з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Їх спільну дитину практично утримує її чоловік.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Згідно ч.1, 3 ст.172 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування.

Як убачається з позовної заяви ОСОБА_1 , предметом спору є матеріально правова вимога про збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідачки на користь позивачки згідно судового рішення.

Проте, глава 17 СК України не містить норм, які б визначали підстави і порядок зміни розміру аліментів, що стягуються за рішенням суду з повнолітніх дітей на утримання їхніх батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Цивільний процесуальний кодекс України в ч. 9 ст. 10 встановлює, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Оскільки спірні правовідносини, які полягають у збільшенні розміру аліментів, що стягуються за рішенням суду з повнолітніх дітей на утримання їхніх батьків, не були врегульовані ні законом ні договором, то суд дійшов висновку про застосування норм СК України, які регулюють подібні за змістом відносини (аналогія закону).

Сімейний Кодекс України в статтях 192 та 273 передбачає зміну розміру аліментів, що визначений за рішенням суду або домовленістю.

Згідно ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення, так і у бік покращення.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Аналізуючи зміст ст. 192 СК України, суд дійшов висновку, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів одержувач аліментів може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Суд при розгляді вимог позивачки про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, враховуючи постійне зростання вартості житлово-комунальних послуг, витрати по яких позивачка несе самостійно, значну кількість витрат, які позивачка несе на лікування, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам, вочевидь, не відповідає, а тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню. При цьому суд виходить із передбачених статтею 3 Цивільного кодексу України таких загальних засад цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність.

На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивачка послалася як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідачки, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачки необхідно стягнутисудовий збір в дохід держави.

Керуючись ст.192, 202-205, 273 Сімейного кодексу України, ст.8 ЦК України, ст.10, 141, 263-265, 268, 273, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Змінити розмір аліментів, стягнутих за рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 липня 2020 року з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 , з 1000 (одна тисяча) грн до 2000 (дві тисячі) грн, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили.

Виконавчий лист по справі №740/287/20 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів в розмірі 1000 (одна тисяча) грн щомісячно, - повернути до суду, який видав виконавчий документ.

Стягнути з ОСОБА_2 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп. судового збору на користь держави.

Копію заочного рішення направити відповідачці в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, - протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте Ніжинським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивачка має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України, - шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд протягом тридцяти дняв з дня складення повного рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуюча суддя Т.Ковальова