Справа № 373/1211/20
№ апеляційного провадження: № 22-ц/824/1369/2021
Головуючий у суді першої інстанції: Рева О.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.

розглянувши в письмовому провадженні в м. Києві апеляційну скаргу Крилової Олени Леонідівни, подану в інтересах Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2020 року, ухвалене у складі судді Реви О.І., у цивільній справі № 373/1211/20 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Зазначило, що між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 01 липня 2011 року був укладений кредитний договір № б/н. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Посилаючись на те, що відповідач не виконує свої зобов`язання, АТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з нього заборгованість, яка станом на 12 серпня 2020 року становить 25 111,12 грн., з яких: 17 710,96 грн. - заборгованість за тілом кредита, 7 400,16 грн. - заборгованість за простроченими процентами.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2020 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 01 липня 2011 року у розмірі 17 710,96 грн. та судові витрати у розмірі 1 481,91 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Крилова О.Л., яка діє в інтересах АТ КБ «ПриватБанк», подала апеляційну скаргу. Просила скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити такі вимоги, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права. Вважає, що суд безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог, пославшись на те, що Умови та правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача. Факт укладення кредитного договору та отримання кредиту на платіжну картку підтверджується заявою відповідача, підписавши яку, він погодився на приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Також зазначає, що відповідачем було підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», в якій зазначено розмір процентної ставки та пені у разі порушення умов договору. Тобто сторонами було погоджено усі істотні умови договору. Звертає увагу на те, що відповідач не оспорював факту укладення договору та наявності в нього заборгованості.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду, АТ КБ «Приватбанк» посилалося на те, що 01 липня 2011 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, на підставі якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідно до доданого до позовної заяви розрахунку ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором, яка станом на 12 серпня 2020 року становить 25 111,12 грн., з яких: 17 710,96 - заборгованість за тілом кредита, 7 400,16 грн. - заборгованість за простроченими процентами.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалюючи рішення, суд виходив з того, що ОСОБА_1 не підписував Умови та правила надання банківських послуг, матеріали справи не містять підтверджень, що саме додані до матеріалів справи Витяг з Умов були надані відповідачу для ознайомлення, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, і у суду відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови договору щодо сплати процентів. Враховуючи викладене, з відповідача на користь банку підлягає стягненню лише заборгованість за кредитом у розмірі 17 710,96 грн.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підтвердження позовних вимог про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 АТ КБ «ПриватБанк» надало суду копії анкет-заяв відповідача від 01 липня 2011 року та від 31 травня 2019 року, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розрахунок заборгованості, довідку про видані кредитні картки, довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , роздруківку копії паспорта відповідача та копію виписки з рахунку (а.с. 6-16, 17, 18, 19, 20, 21, 22-45, 47-48, 55-75).

Разом з тим, вказані документи не підтверджують умов кредитування та розміру заборгованості по процентам.

Як вбачається з матеріалів справи, ні витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», ні витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містять підпису ОСОБА_1

Анкети-заяви містять лише анкетні дані відповідача ОСОБА_1 , його контактну інформацію.

Анкети-заяви не містять даних про умови кредитування, в них відсутні відмітка про те, яку картку відповідач просив видати.

03 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову в аналогічній справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа № 342/180/17).

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Вказані висновки Великої Палати Верховного Суду є обов`язковими до врахування судом.

Розрахунок заборгованості також не є документом, який може підтверджувати умови кредитування. При цьому, колегія суддів враховує, що в розрахунку відсутнє зазначення який саме працівник банку його склав та його посада.

Також, як було зазначено, до позову АТ КБ «ПриватБанк» було додано виписку з рахунку відповідача(а.с. 55-75).

Проте, виписка з рахунку не була підписана уповноваженою особою банку.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції, розглянувши справу на підставі наданих доказів, дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості по процентам.

При цьому, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем було підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», в якій зазначено розмір процентної ставки та пені у разі порушення умов договору.

Вказану довідку представником АТ КБ «ПриватБанк» було додано до апеляційної скарги, проте, колегія суддів не приймає вказаний документ, оскільки, особою, що подала апеляційну скаргу, в порушення вимог ч. 3 ст. 367 ЦПК України, не було надано доказів неможливості подання вказаної довідки до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від неї.

Інші доводи апеляційної скарги представника АТ КБ «ПриватБанк» не спростовують висновків суду першої інстанції.

В частині стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитом та судового збору рішення суду сторонами не оскаржене, а тому апеляційний суд не перевіряє правильність висновків суду першої інстанції в цій частині.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга представника АТ КБ «ПриватБанк» підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Крилової Олени Леонідівни, подану в інтересах Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», залишити без задоволення.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 01 березня 2021 року

Суддя-доповідач

Судді