Справа № 419/812/21
Провадження № 2/419/214/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2021 року Новоайдарський районний суд Луганської області у складі: головуючого судді Глазкової Ю. О.,

за участю секретаря судового засідання Шапка О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

ВідповідачОСОБА_2 зареєстрований у вищевказаній квартирі, однак з липня 2015 року фактично за місцем реєстрації не проживає, а мешкає на території Російської Федерації. Відповідач не проживає за місцем реєстрації без поважних причин, не сплачує комунальні послуги, в утриманні житла участі не бере, його особисті речі у квартирі відсутні. У добровільному порядку відповідач не знімається з реєстрації за вказаною адресою, внаслідок чого позивач позбавлена можливості в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном.

На підставі вищевикладеного позивач вимушена звернутися до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, за захистом своїх прав.

Позивач ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, у судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити (а.с.38).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у відповідності до Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції".

Також в матеріалах справи міститься копія нотаріально засвідченої заяви відповідача ОСОБА_2 , з якої вбачається, що він просить зняти його з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.17).

Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Положеннями ст. ст. 319 ЦК України, 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 383 ЦК України будинок використовується власником для власного проживання та проживання членів його сім`ї.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі продажу квартири від 11.11.2005 року (а.с.7), копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №9114420 від 30.11.2005 року (а.с.8), копією витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів №1718136 від 11.11.2005 року (а.с.9).

З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб №427, яка видана 30.03.2021 року КП «Жилбудсервіс», вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10).

Факт реєстрації місця проживання відповідача за вищевказаною адресою також підтверджується відповіддю на запит суду щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача, яка надана 13.05.2021 року Щастинською міською ВЦА (а.с.29).

Разом з тим, з акту, складеного 30.03.2021 року, засвідченого співробітниками ВЗ КП ЖП «Жилбудсервіс» Єсіним І.А., ОСОБА_3 , комендантом ОСОБА_4 , та затвердженого генеральним директором КП «Жилбудсервіс» Пахольчук С.І. встановлено, що ОСОБА_2 , 1995 р.н., з 01.07.2015 року не мешкає за місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , його особисті речі у квартирі відсутні, що підтверджують сусіди-свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.11).

З пояснень позивача вбачається, що відповідач не може знятися з реєстрації за вказаною адресою у зв`язку з сімейними обставинами, внаслідок чого позивач позбавлена можливості в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Відповідно до п. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого житла. Втручання у це право здійснюється виключно з підстав, передбачених п. 2 ст. 8 Конвенції.

Зазначене покладає на Україну в особі її державних органів зобов`язання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення ЄСПЛ у справі «Пауел і Райнер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1990 р.). Такий захист поширюється як на власника квартири (рішення ЄСПЛ у справі «Джілоу проти Сполученого Королівства» від 24.11.1986 р.), так і наймача (рішення ЄСПЛ у справі «Ларкос проти Кіпру» від 18.02.1999 р.).

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіти, користуватися та розпоряджатися своїх майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК України).

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Судом достовірно встановлено, що відповідач не користується житлом за місцем реєстрації з липня 2015 року, що дає суду законні підстави для задоволення позову та визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

На підставі ст. ст. 15, 317, 319, 321, 355, 369, 383 ЦК України, ст. ст. 71, 72, 150 ЖК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Новоайдарський районний суд Луганської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 05 липня 2021 року.

Суддя Ю.О. Глазкова