КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції Потабенко Л.В.
Єдиний унікальний номер справи № 372/2612/ 2019
Апеляційне провадження № 88- ц/824/34/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2021року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мережко М.В.,

суддів - Верланова С.М., Савченка С.І.,

секретар - Тютюнник О.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року у цивільній справі за апеляційною скаргою Першого заступника прокурора Київської області на рішення Обухівського районного суду Київської області від 08 липня 2020 року у справі за позовом Першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі територіальної громади смт. Козин Обухівського району Київської області до Козинської селищної ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення, державного акту на право власності на земельну ділянку.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, -

В с т а н о в и в:

У липні 2019 року Перший заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави звернувся до суду із зазначеною позовною заявою.

З урахуванням подальшого уточнення позовних вимог просив визнати недійсним рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради № 3/1 від 28 листопада 2002 року протокол № 12, в частині відведення у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,18 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства та витребувати на користь держави в особі територіальної громади селища міського типу Козин Обухівського району Київської області з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 земельні ділянки: площею 0,15 га з кадастровим номером :04:016:0211 та площею 0,03 га з кадастровим номером :04:016:0212, що розташовані в смт Козин Обухівського району Київської області.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 08 липня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, Перший заступник прокурора Київської області подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, та постановити нове рішення, яким позов задовольнити. В апеляційній скарзі зазначає, що суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для вирішення справи, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Постановою Київського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Київської області задоволено частково.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 08 липня 2020 року скасовано. Ухвалено у справі нове судове рішення.

Позов Першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі територіальної громади смт. Козин Обухівського району Київської області до Козинської селищної ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення, державного акту на право власності на земельну ділянку задоволено частково.

Визнано недійсним рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради № 3/1 від 28 листопада 2002 року протокол № 12, в частині відведення у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,18 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства.

В іншій частині позову відмовлено .

У лютому 2021 року представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Костинчук П.М. звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року.

В обґрунтування поданої заяви стверджує, що він 15-16 лютого 2021 року дізнався про істотні для справи обставини, що не були встановлені апеляційним судом, та не були і не могли бути відомі відповідачу на час розгляду справи. Так, 15 лютого 2021 року представник відповідача отримав від Обсерваторії лист - відповідь від 19 січня 2021 року, в якому зазначено, що при визначенні у Листі Обсерваторії від 11 січня 2019 року статусу водного об`єкта Козинка обсерваторія керувалась інформацією офіційного видання «Гидрологическая изученность, вип.2. Среднее и нижнее Поднепровье, Гидрометеоиздат. Ленинград, 1964 ». В запиті місцевої прокуратури від 11 січня 2019 року до Обсерваторії не уточнювалось ,на який саме момент була потрібна інформація щодо водного об`єкта Козинка , тому у відповіді прокуратурі була надана наявна в Обсерваторії інформація станом на 1964 рік. За інформацією Обсерваторії , після 1964 року цей документ в системі гідрометеослужби не оновлювався та не перевидавався через відсутність оновлених картографічних матеріалів одного масштабу,які б покривали всю територію України. Тому актуальнішою інформацією, ніж за 1964 рік Обсерваторія не володіє. У цьому ж листі Обсерваторія рекомендувала відповідачу звернутися за даного питання до Держводагентсва України .

На думку відповідача, апеляційному суду не було відомо ,що свою Постанову він ухвалює на підставі обставин справи, актуальних станом лише на 1964 рік, і не було відомо, що більш актуальні відомості прокуратурою не надавались, оскільки у своєму запиті до Обсерваторії прокуратура не зазначила, що їй потрібні відомості більш актуальні ,ніж за 1964 рік. Крім того у Обсерваторії не було інших відомостей стосовно водного об`єкта Козинка .

Про ці істотні обставини відповідачу стало відомо 15 лютого 2021 року.

Крім того представник відповідач посилається на те, що 16 лютого 2021 року отримав лист відповідь від Держводагенства України, в якому зазначено, що водний об`єкт Козинка , запитуваний у адвокатському запиті, з 2001 року і по теперішній час є малою річкою з власною назвою Козинка.

Враховуючи вказані обставини , відповідачу стало відомо, що земельна ділянка не входить до прибережної смуги та не є землями водного фонду , а відтак позов прокуратури не підлягав задоволенню.

Відповідач просив задовольнити заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року. Скасувати постанову, ухвалити постанову якою відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, особи , які беруть участь у справі зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст.ст 128-131 ЦПК України апелянт та інші особи , які приймають участь у справі були своєчасно повідомлені про день та час розгляду справи на 27 травня 2021 року, 01 липня 2021 року, за адресами , які були зазначені в матеріалах справи. Заяв щодо зміни місця проживання або місцезнаходження , причини неявки в судове засідання від осіб, які приймають участь у справі до апеляційного суду не надходило, а тому вважати причини неявки осіб, які приймають участь у справі до суду поважними, відсутні. Представник прокуратури, представник відповідача приймали участь у розгляді заяви в суді апеляційної інстанції . Представник відповідача заявляв клопотання про відкладення розгляду справи через наявну ухвалу Верховного Суду від 03 березня 2021 року, якою відкрито касаційне провадження за його касаційною скаргою у даній справі., та через свій стан здоров`я. Колегія суддів відхилила вказані клопотання з огляду на те ,що станом на 01 липня 2021 року будь-яких запитів щодо направлення справи до суду касаційної інстанції не находило, і доказів щодо незадовільного стану здоров`я, і неможливості у зв`язку із цим приймати участь в судовому засіданні, представником відповідача не надано .

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

В розумінні ст. 423 ЦПК України нововиявлені обставини - юридичні факти , які існували в момент розгляду цивільної справи і мали важливе значення для її вирішення , але не були і не могли бути відомими ні заявникові , ні суду .

Нововиявлені обставини слід відрізняти від нових обставин за такими критеріями - часовий фактор - нововиявлені обставини на момент розгляду справи існували , а нові - ні. По зв`язку з предметом доказування - нововиявлені обставини повинні були до нього входити , нові обставини - ні, так як не існували і не могли бути прихованими для суду та учасників процесу до процесу тому, що не існували. Тобто , при перегляді судового рішення суд фактично здійснює правосуддя з тими же самими позовними вимогами . Поява нових обставин, навпаки, привносить новий предмет вимог , що тягне появу нового позову. За таких обставин, для захисту прав заінтересованих осіб можливе лише пред`явлення нового позову.

Відповідно до п.3, 4, 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року» Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК ).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 423 ЦПК нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Постановою Київського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Київської області задоволено частково.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 08 липня 2020 року скасовано. Ухвалено у справі нове судове рішення.

Позов Першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі територіальної громади смт. Козин Обухівського району Київської області до Козинської селищної ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення, державного акту на право власності на земельну ділянку задоволено частково.

Визнано недійсним рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради № 3/1 від 28 листопада 2002 року протокол № 12, в частині відведення у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,18 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства.

В іншій частині позову відмовлено (т.1 а.с. 233-244).

Частиною другої статті 423 ЦПК України передбачено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справ; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно з частиною четвертою статті 423 ЦПК України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Відповідно до частини п`ятої статті 423 ЦПК України, при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Обставини, які є підставою для перегляду судового рішення, - це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Таким чином, нововиявленими обставинами є фактичні обставини, які мають істотне значення і які об`єктивно існували на час розгляду справи, але не були відомі і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення суду.

Звертаючись до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови апеляційного суду , відповідач зазначав, що істотними для справи обставинами , що не були встановлені апеляційним судом, та не були і не могли бути відомі відповідачу та апеляційному суду на час розгляду справи ,є те ,що водний об`єкт Козинка відноситься до малої річки . При цьому відповідач зазначив , що 15 лютого 2021 року його представник отримав від Обсерваторії лист - відповідь від 19 січня 2021 року , в якому зазначено , що при визначенні у Листі Обсерваторії від 11 січня 2019 року статусу водного об`єкта Козинка обсерваторія керувалась інформацією офіційного видання « Гидрологическая изученность , вип.2 . Среднее и нижнее Поднепровье , Гидрометеоиздат. Ленинград, 1964 » . В запиті місцевої прокуратури від 11 січня 2019 року до Обсерваторії не уточнювалось ,на який саме момент була потрібна інформація щодо водного об`єкта Козинка , тому у відповіді прокуратурі була надана наявна в Обсерваторії інформація станом на 1964 рік. За інформацією Обсерваторії , після 1964 року цей документ в системі гідрометеослужби не оновлювався та не перевидавався через відсутність оновлених картографічних матеріалів одного масштабу,які б покривали всю територію України. Тому актуальнішою інформацією, ніж за 1964 рік Обсерваторія не володіє. У цьому ж листі Обсерваторія рекомендувала відповідачу звернутися за даного питання до Держводагентсва України .

Як вражає відповідач, апеляційному суду не було відомо ,що свою Постанову він ухвалює на підставі обставин справи , актуальних станом лише на 1964 рік, і не було відомо, що більш актуальні відомості прокуратурою не надавались, оскільки у своєму запиті до Обсерваторії прокуратура не зазначила ,що їй потрібні відомості більш актуальні ,ніж за 1964 рік . Крім того у Обсерваторії не було інших відомостей стосовно водного об`єкта Козинка .

Про ці істотні обставини відповідачу стало відомо 15 лютого 2021 року.

Крім того представник відповідач посилається на те, що 16 лютого 2021 року отримав лист відповідь від Держводагенства України, в якому зазначено, що водний об`єкт Козинка, запитуваний у адвокатському запиті, з 2001 року і по теперішній час є малою річкою з власною назвою Козинка.

Дані твердження спростовуються матеріалами справи, оскільки під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, був досліджений як лист Обсерваторії від 11 січня 2019 року, так і докази надані представником відповідача ,щодо розташування земельних ділянок, і в сукупності із всіма наявними доказами була дана оцінка ,що прибережна смуга водойми встановлюється в силу закону. Наданий представником відповідача лист- відповідь Обсерваторії від 15 лютого 2021 року, не суперечить тексту листа Обсерваторії від 11 січня 2019 року, а відтак не може бути нововиявленою обставиною.

Що стосується листа від 11 лютого 2021 року Державного агентства водних ресурсів України ,на який відповідач посилається як на нововиявлену обставину, слідує, що річка Козинка належить до басейну р. Дніпро (Канівське водосховище) і є її правою притокою першого порядку ( т.2 а.с. 36) .З огляду на вказані дані , цей лист не суперечить встановленим апеляційним судом обставинам у справі, і так само не є нововиявленою обставиною.

У Рішенні Європейського Суду з прав людини від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia), заява № 69529/01, пп. 27-28, та рішенні від 6 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v.Moldova № 2), заява № 19960/04, п. 46) визначено , що процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Разом з цим, неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами (Постанова ВС від 21 лютого 2018 року справа № 454/3003/14-ц, ЄДРСРУ № 72378039).

При розгляді справи відповідач не був обмежений у своїх правах подавати докази, брати участь у досліджені доказів, подавати заяви та клопотання, своєчасно у встановлені законом строки. Всі подані відповідачем докази були предметом розгляду і дослідження як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, і вказаним доказам дана оцінка.

Колегія суддів вважає, що заявником не доведено наявності існування нововиявлених обставин, які могли б вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом в судовому рішенні - постанові Київського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року , крім того ці обставини були відомі на момент розгляду справи, а відтак відсутні правові підстави для задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 423-429 ЦПК України, суд,-

У х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року відмовити.

Постанову Київського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року залишити в силі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлено 07 липня 2021 року.

Головуючий

Судді