Номер провадження: 22-ц/813/6164/21
Головуючий у першій інстанції Луняченко В. О.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2021 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:

головуючої судді Ващенко Л.Г.

суддів Сєвєрової Є.С., Колеснікова Г.Я.,

у порядку ст. 369 ЦПК України, розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2020 року (одноособово суддя Луняченко В.О.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

(короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції)

08.10.2020 року ОСОБА_2 звернувся із позовом до ОСОБА_1 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позов обґрунтовано наступним.

ОСОБА_2 і ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбу, від шлюбу подружжя має дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 08.12.2004 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 17.11.2004 року і до досягнення повноліття доньки ОСОБА_6 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а потім по ј частини до повноліття доньки ОСОБА_7 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Посилаючись на те, що донька ОСОБА_4 , 2003 року народження постійно проживає разом із батьком за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим відсутні підстави для стягнення аліментів з ОСОБА_2 , позивач просив про задоволення позову.

Позивач у судовому засіданні 17.12.2020 року позов підтримав і просив про його задоволення, відповідачка не приймала участі у судовому засіданні.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17.12.2020 року позов ОСОБА_2 задоволено. Суд звільнив ОСОБА_2 від сплати аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, відповідно до рішення Київського районного суду м. Одеси від 08.12.2004 року, з 08.10.2020 року. Суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у твердій грошовий сумі в розмірі 2 000 гривень щомісячно, починаючи з 08.10.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

(короткий зміст вимог апеляційної скарги)

Відповідачка ОСОБА_1 не погодилась із рішенням суду від 17.12.2020 року в частині стягнення аліментів і подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду змінити, постановити нове рішення про визначення мінімального розміру аліментів, який підлягає щомісячному стягненню у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

(узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу)

Апеляційна скарга відповідачки ОСОБА_1 зазначає:

При винесені рішення судом взяті до уваги лише пояснення позивача, які не підтверджені належними доказами. Матеріали справи не містять жодних документів, які б підтвердили матеріальне становище відповідачки.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Також ч. 1 ст. 86 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а частиною 6 зазначеної статті визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім цього, відповідно до вимог СК України (ст. 182-184), вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Всупереч зазначених норм судом жодним чином не враховані зазначені обставини.

Суд взяв до уваги пояснення позивача, що відповідачка має дохід та займається підприємницькою діяльністю, що не відповідає дійсності. Відповідно до даних, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб/ фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, стосовно відповідачки відсутні будь-які відомості щодо реєстрації її як підприємця. Крім того, відповідно до довідки №3228 від 21.12.2020 р. у відповідачки відсутній будь-який дохід як від підприємницької діяльності, так і в будь-якого місця роботи. На даний час відповідачка не працює та немає постійного доходу, що унеможливлює виконання нею рішення суду щодо сплати аліментів в розмірі 2 000 гривень щомісяця. Крім того, у відповідачки відсутнє будь-яке нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстр« Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за №239835553 від 05.01.2021 р. Також, у відповідача відсутнє право власності на будь-які транспортні засоби на відміну від позивача, адже, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів позивачу належить автомобіль RENAULT KANGOO 2007 року випуску. У власності позивача є квартира АДРЕСА_2 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон і відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за №239835576 від 06.01.2021р.

Позивачем не доведені витрати на неповнолітню доньку саме в тому розмірі, що заявлений у позові, адже позивач щомісячно сплачував аліменти відповідачці на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 у розмірі від 500 до 900 гривень, що підтверджується випискою із банківського рахунку від 09.12.2020 р., який відкритий на ім`я відповідачки для зарахування аліментів. Розмір аліментів, які сплачував позивач відповідачці на утримання дитини навіть не відповідав встановленому законодавством мінімальному розміру.

Відповідачка неодноразово перераховувала на картковий рахунок доньки грошові кошти, що підтверджується копіями квитанцій, купувала необхідні речі та одяг, а також постійно спілкувалась з дочкою, адже ОСОБА_4 почала проживати із позивачам лише влітку 2020 року, а не з 2018 року, як стверджує позивач. Відповідачка жодним чином не заперечує проти проживання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 із позивачем та згодна сплачувати аліменти але вважає розмір аліментів має бути зменшений до мінімального розміру встановленого чинним законодавством України, враховуючи той факт, що відповідачка не працює і не зможе сплачувати аліменти у розмірі 2 000 гривень щомісяця.

Апеляційна скарга подана з метою зміни розміру аліментів, яка визначена рішенням суду.

Рішення про задоволення позовної заяви про стягнення аліментів прийнято без участі відповідачки, якій 10.12.2020 року у телефонному режимі повідомлено про розгляд судом справи №947/28590/20. В цей же день відповідачка подала до суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, оскільки жодних судових викликів та документів (позовної заяви з додатками) по зазначеній справі не отримувала, а копія позовної заяви з додатками, яка направлялась за місцем проживання відповідачки з незрозумілих причин повернута до суду. Працівником суду було повідомлено про неможливість ознайомитись з матеріалами справи, оскільки суддя Луняченко В.О. перебуває на лікарняному, а засідання яке призначене на 17.12.2020 р., не відбудеться з тих самих підстав. Незважаючи на це відповідачка з`явилась до суду 17.12.2020 р. але судова зала була зачинена і тому вона була впевнена, що судове засідання не відбудеться. Відповідачка дізналась про можливість ознайомлення з матеріалами справи в канцелярії суду де її повідомили, що її клопотання суддею не задоволено і справа не передавалась до канцелярії з метою ознайомлення. Для відповідачки стало несподіванкою прийняття судом рішення 17.12.2020 р., яке винесене без її участі і без врахування її думки та можливості надати суду відзив на позовну заяву та докази.

Суд фактично позбавив відповідачку можливості приймати участь у розгляді справи, що суперечить ст. 12 ЦПК України, яка передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідачка не була належним чином повідомлена про розгляд справи відповідно до норм, визначених главою 7 ЦПК України. Враховуючи, що відповідачка була позбавлена можливості бути присутньою під час розгляду справи та не змогла належним чином подати всі необхідні документи, остання просить суд визнати поважними причини неподання доказів до суду першої інстанції та врахувати їх при винесенні рішення.

Рішення суду від 17.12.2020 р. підлягає зміні, оскільки прийнято з порушенням норм процесуального права, а саме ст. ст. 2, 6,12,13, 43, 49 ЦПК України.

(узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи)

Відзив позивача ОСОБА_2 зазначає:

Рішення суду є законним та обґрунтованим і скарга задоволенню не підлягає.

Відповідачка працює неофіційно, займається підприємницькою діяльністю, має постійний дохід та навмисно не надала даних про доходи до суду. Відповідачка мешкає сама у будинку матері позивача, з якого більше трьох років тому вигнала двох доньок позивача, одна з яких ОСОБА_4 є неповнолітньою та саме з того часу мешкає у позивача в с. Нерубайське Біляєвського району Одеської області, а саме з травня 2018 року, що підтверджується довідкою голови СТ «Отрада» ОСОБА_8 та сусідів. На даний час донька ОСОБА_4 навчається в Одеському обласному базовому медичному фаховому коледжі з вересня 2018 року та потребує коштів на проїзд, харчування і одяг, а також потребує тривалого лікування хвороби шкіри, що підтверджується довідкою лікарні «Ренессанс Медікал». Відповідачка не утримує та не спілкується із дочкою ОСОБА_9 , частково перераховувала грошові кошти на картковий рахунок доньки ОСОБА_3 з аліментів позивача, що підтверджуються при порівняні роздруківки «ПриватБанку» про перераховані грошові коштів на рахунок доньки ОСОБА_3 та довідкою з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про перерахування аліментів на користь відповідачки. Позивач з 2004 року сплачував аліменти згідно чинного законодавства України, згідно рішення суду у повному обсязі і без затримок. З липня 2011 року позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та утримує пенсію за вислугу служби, сплачує аліменти із пенсії на користь відповідачки до цього часу, згідно чинного законодавства.

Спираючись на ст.ст.182-184 СК України позивач вважає, що розмір аліментів не може бути зменшений, враховуючи той факт, що відповідачка працює, хоча і неофіційно, мешкає сама, має задовільний стан здоров`я та відповідно може сплачувати 2 000 гривень щомісяця. Позивач є пенсіонером і утримувати доньку, яка потребує грошові кошти на лікування, навчання, проїзд, одяг та інше для нього складно. Тому позивач наполягає на стягненні аліментів у розмірі 2 000 гривень, що складає 50 відсотків від встановленого прожиткового мінімуму для дитини віком з 6 до 18 років.

Відповідачка заздалегідь сповіщалась про судові засідання, одне з яких було призначене на 19.10.2020 року, на яке вона не з`явилась та про друге засідання суду призначене на 17.12.2020 року, на яке вона також не з`явилась, хоча засідання почалось на 15 хвилин пізніше встановленого часу. На останньому засіданні суду позивач був з донькою ОСОБА_9 , яка давала свідчення. Відтак відповідачка сама себе позбавила можливості надати суду заяву із поясненням та висловити свою точку зору, під час розгляду справи.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

(встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини)

Судом першої інстанції встановлені і сторонами неоспорені такі обставини.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 1993 року по 2005 рік. Від шлюбу подружжя має дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6,10,13).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 08.12.2004 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті на утримання 2/х неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 17.11.2004 року і до досягнення повноліття доньки ОСОБА_6 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а потім по ј частини до повноліття доньки ОСОБА_7 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 14,14 зворот).

Позивач, відповідачка і донька ОСОБА_4 ,2003 року народження зареєстровані в АДРЕСА_3 (а.с.15).

Дитина ОСОБА_4 , 2003 року народження, проживає разом із батьком за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 16,17).

08.10.2020 року ОСОБА_2 звернувся із позовом до ОСОБА_1 про звільнення його від сплати аліментів, які стягуються на користь відповідачки на утримання доньки ОСОБА_3 і стягнення з відповідачки на його користь аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , 2003 року народження в твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 гривень щомісячно (а.с.1-4).

Судом апеляційної інстанції встановлені нові обставини і досліджені нові докази.

Позивач: з 2012 року має у власності автомобіль RENAULT KANGOO 2007 року випуску; у 2019 році успадкував квартиру АДРЕСА_2 (а.с.47-54,103-105).

Відповідачка: є особою працездатного віку; зареєстрована в АДРЕСА_4 році перераховувала на картку, відкриту у Банку на ім`я ОСОБА_3 аліменти (19.12.2020 року-1 000 гривень, 03.12.2020-250 гривень,13.06.2020 року-1 000 гривень, 16.04.2020 року-1000 гривень,27.11.2020 року-200 гривень, 05.11.2020 року-3 600 гривень,10.02.2020 року-1 000 гривень,15.04.2020 року-1 000 гривень, а.с.56-66).

Між сторонами виникли правовідносини із обов`язку батьків утримувати неповнолітню дитину, які регулюються нормами СК України.

(доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції)

Суд першої інстанції, вирішуючи спір і задовольняючи позов, виходив з того, що відповідачка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи на 17.12.2020 року (а.с. 39-40,40 зворот).

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку. Якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. За наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має офіційної електронної адреси, та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) - ст.128 ч.ч.6, 7 п.2, ч. 13, ст. 130 ч.ч.1, 10 ЦПК України.

Матеріали справи не містять заяви відповідачки ОСОБА_1 щодо повідомлення її про день та час слухання справи за допомогою смс-повідомлень. В матеріалах справи відсутні відомості про належне сповіщення відповідачки ОСОБА_1 на 17.12.2020 року.

Направлення судом першої інстанції смс-повідомлення про розгляд справи 17.12.2020 року (а.с.32), за відсутності такої заяви ОСОБА_1 в матеріалах справи, у розумінні п. 13 ст. 128 ЦПК України, не є належним сповіщенням відповідачки на 17.12.2020 року.

Кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Створення рівних можливостей учасником процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою (ст. 376 ч.3 п.3 ЦПК України).

Зважаючи на те, що відповідачка ОСОБА_1 , у порушення ст. 128 ЦПК України, належним чином не повідомлена судом першої інстанції про розгляд справи на 17.12.2020 року, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення в цій частині.

Позов ОСОБА_2 про стягнення аліментів підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч.5 ст.7 СК України (ст. 141 ч.ч.1,2 СК України).

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ст. 180 ч.1, 181 ч.ч.1-3 СК України).

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати (ст. 184 ч.ч.1-3 СК України).

Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою (ч. 3 ст. 160 СК України).

Чинне законодавство визначає принцип рівності прав та обов`язків батьків, а саме, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

З матеріалів справи вбачається наступне.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбу з 1993 року по 2005 рік, від шлюбу подружжя має дочку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням суду від 08.12.2004 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання 2/х неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина ОСОБА_4 , 2003 року народження не проживає із матір`ю, станом на час пред`явлення позову дитина проживає разом із батьком за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачка визнає той факт, що дитина з 2020 року проживає разом із батьком.

Починаючи з лютого 2020 року відповідачка здійснює періодичні перерахування аліментів на рахунок у банку, відкритий на ім`я ОСОБА_3 .

У жовтні 2020 року ОСОБА_2 звернувся із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 , 2003 року народження у твердій грошовій сумі, щомісячно по 2 000 гривень.

Станом на липень 2021 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років до 18 років становить 2 510 гривень і відповідно 50% прожиткового мінімуму становить 1 255 гривень (2 510х50%).

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України).

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати (ст. 182 СК України).

Відповідачка є особою працездатного віку, не має на утриманні інших осіб, крім доньки ОСОБА_3 , має місце постійного проживання, протягом лютого-грудня 2020 року добровільно у середньому сплачувала щомісячно по 1 000 гривень, перераховуючи кошти на картку дитини в установі Банка.

З огляду на викладене та зважаючи на те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення позову і стягнення з відповідачки на користь позивача аліментів на утримання доньки у розмірі 1 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

(мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу)

Доводи відповідачки ОСОБА_1 у скарзі, що суд належним чином не сповістив її про розгляд справи на 17.12.2020 року, прийняті до уваги і є підставою для скасування рішення суду в частині (рішення суду оскаржено в частині стягнення аліментів), з прийняттям нового рішення в частині вимог про стягнення аліментів.

Доводи ОСОБА_1 у скарзі, що аліменти мають бути стягнуті у розмірі 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до уваги не приймаються.

Закріплений на законодавчому рівні мінімальний розмір аліментів (який станом на час перегляду справи судом касаційної інстанції збільшено) не виконує обмежувальну функцію при визначенні розміру аліментів, який цей мінімум перевищує (постанова Верховного Суду від 31.10.2018 року по справі № 461/4936/16).

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (постанова Верховного Суду від 11.03.2020 року по справі № 759/10277/1).

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Зважаючи на конкретні обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачка повинна і може сплачувати на утримання доньки аліменти щомісячно у розмірі 1 500 гривень, при цьому, визначений судом розмір аліментів не є менше мінімального гарантованого розміру аліментів.

Доводи позивача ОСОБА_2 у відзиві, що відповідачка працює неофіційно, займається підприємницькою діяльністю і має постійні доходи, а тому може щомісячно сплачувати аліменти саме у розмірі 2 000 гривень, до уваги не приймаються, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами.

(чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду)

Неповнолітня дитина проживає разом із позивачем, тому право позивача на стягнення аліментів підлягає захисту судом шляхом часткового задоволення позову.

(висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції)

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою (ст. 376 ч. 1 п.п.1-4, 376 ч. 3 п. 3 ст. ЦПК України).

Відповідачка оскаржила рішення суду від 17.12.2020 року в частині, а саме, в частині стягнення аліментів.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ст. 367 ч.1 ЦПК України).

За таких обставин, колегія суддів не перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в частині вирішення позовних вимог про звільнення від сплати аліментів на підставі рішення суду від 08.12.2004 року.

Приймаючи до уваги, що справу розглянуто за відсутності відповідачки, яка належним чином не сповіщалась судом першої інстанції про час і місце розгляду справи, суд порушив норми матеріального та процесуального права, розгляд справи за відсутності особи, яка належним чином не сповіщалась про розгляд справи в суді першої інстанції і на це є посилання в апеляційній скарзі є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення, рішення суду підлягає скасуванню в частині з прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення позову щодо стягнення аліментів.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ст. 141 ч.ч.1,2,7 ЦПК України).

Колегія суддів частково задовольняє скаргу зі скасуванням рішення суду першої інстанції в частині і прийняттям нового судового рішення в частині позовних вимог. За подачу апеляційної скарги сплачено судовий збір у розмірі 1 261,61 гривень. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати, понесені відповідачкою, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.2, ст. 376 ч.1 п.п.1-4 , ч. 3 п. 3, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2020 року в частині стягнення аліментів скасувати.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1 500 гривень щомісячно, починаючи з 08.10.2020 року і до досягнення донькою повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови суду складено 07.07.2021 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Є.С. Сєвєрова

Г.Я. Колесніков