ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3863/21
провадження № 2/753/5023/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2021 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Сирбул О.Ф., розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа- ОСОБА_3 про повернення позики, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа- ОСОБА_3 про повернення позики, в якій просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у сумі в сумі 436 950,11 грн., з яких 361 784,80 грн. - сума основного боргу, 27 782,27 грн. - сума 3 % річних, 47 383,04 грн. - сума інфляційних втрат, за договором позики грошових коштів від 19.02.2016.

Разом з тим, 30.06.2021 позивачем подана заява про забезпечення позову, в якій позивач просив суд накласти арешт на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна: №23020752), власником якого є ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 .

Заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно (в тому числі Міністерству юстиції України, Державному підприємству «Національні інформаційні системи»), вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі реєстраційні дії на підставі рішень судів (в тому числі, але не виключно, щодо внесення записів, внесення змін до записів, скасування записів про державну реєстрацію прав) (окрім реєстраційних дій, пов`язаних з виконанням даної ухвали) стосовно будинку за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна: №23020752).

Заяву про забезпечення позову мотивує тим, що пред`явлення позову до відповідача, яка за законом несе солідарну відповідальність разом із третьою особою у справі є наслідком невиконання рішення суду третьою особою - ОСОБА_3 . Таким чином, вже існують обставини, які унеможливлюють виконання рішення суду щодо договору, який є предметом розгляду у цьому провадженні, за яким несе солідарну відповідальність відповідач.

Таким чином за договором позики позичальник ухиляється від виконання зобов`язання після рішення суду, що створює аналогічні ризики щодо поведінки відповідача у цій справі. Позивач вважає, що ризики у цьому випадку не потенційні, а реально існуючі.

Враховуючи характер спору, попередню процесуальну поведінку учасників справи вважає, що наявні підстави для вжиття судом заходів забезпечення позову, оскільки їх невжиття може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, оскільки майно на яке може бути звернуте стягнення може бути надалі відчужене або передане в іпотеку третім особам.

Суддя, вивчивши матеріали позову та заяви про забезпечення позову вважає її такою, що задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами

Згідно п.п. 1, 2, 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (з відповідними змінами) забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пленум Верховного Суду України у вказаній постанові № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», а саме: у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вказано, що, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за ОСОБА_2 на праві приватної власності з часткою 1/1, на підставі свідоцтва про право на спадщину, 3-485, 22.05.2008, виданого Шістнадцятою Київською державною нотаріальною конторою, зареєстроване право власності на будинок, що знаходиться за адресою, АДРЕСА_1 . Загальна площа (кв.м): 84,0, Житлова площа (кв.м): 49,1.

Загальна вартість нерухомого майна щодо якого подано заяву про забезпечення позову становить 80 228,00 грн. (згідно Інформаційної довідки 262964136 від 24.06.2021.

Так, згідно до позовних вимог, позивач просить про стягнення грошових коштів з відповідача. Проте, подала заяву про накладення врешту на житловий будинок відповідача.

З зазначеного не вбачається, яка реальна вартість житлового будинку відповідача та хто мешкає в ньому, тобто, зі змісту заяви про забезпечення позову про стягнення грошових коштів не вбачається, в чому саме полягає необхідність у забезпеченні позову, шляхом накладення арешту на будинок відповідача, належним чином не обґрунтовано необхідність застосування вказаного виду забезпечення позову, у вигляді арешту.

Виходячи зі змісту та обсягу позовних вимог, вказана квартира не є предметом позову, предметом якого є стягнення грошових коштів в розмірі, що явно не відповідає реальній вартості житлового будинку. Посилання позивача про те, що незастосування заходів забезпечення позову може ускладнити виконання рішення суду у разі задоволення позову нічим не підтверджені, а навпаки може сприяти поверненню грошових коштів позивачу і мирному врегулюванню спору.

Враховуючи наведене, суть спірних правовідносин, суддя вважає, що вжиття саме таких заходів забезпечення позову, запропонованих позивачем, є не співмірним позовним вимогам. Крім того, суддя приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що невжиття саме таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа- ОСОБА_3 про повернення позики-відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Дарницький районний суд м. Києва до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: