Провадження № 2/537/750/2021
Справа № 537/1163/21
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.07.2021 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Дядечко І.І., за участі секретаря Карпук Ю.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом фізичної особи ОСОБА_1 до фізичної особи ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, відповідно до якого просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 08.11.2014 в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №1243, стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати в сумі 1 908 грн. Після розірвання шлюбу просить присвоїти їй дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

В обґрунтування позову зазначено, що 08 листопада 2014 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області позивач зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі вони мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На протязі останніх трьох років відносини між нею та чоловіком суттєво погіршилися. Причиною взаємного відчуження між ними стала відсутність взаєморозуміння та поваги одне до одного. Відповідач перестав перейматися проблемами сім`ї, протягом останнього часу ніде не працює, у зв`язку з чим вона була змушена перервати відпустку по догляду за дитиною до досягнення віку трьох років та піклуватися про їх матеріальне благополуччя. Вона неодноразово просила чоловіка змінити своє ставлення до неї, як до дружини, так і до сім`ї в цілому, але жодних результатів такі прохання не дали. За час перебування в шлюбі вони вже кілька разів припиняли шлюбні відносини, проживали окремо, але вона пробачала відповідачу його поведінку та намагалася зберегти сім`ю. Одначе, бажаного результату такі дії не мали. На початку березня 2021 року, після чергової сварки, сторони припинили шлюбні відносини. На даний час практично не спілкуються, проживають окремо одне від одного. З огляду на дані обставини позивач вважає, що їх шлюб себе вичерпав та його необхідно розірвати. Примирення між ними та збереження сім`ї вважає неможливим та недоцільним, оскільки вони втратили почуття поваги та любові одне до одного. У зв`язку з тим, що сторони мають малолітнього сина, розірвання шлюбу можливе лише в судовому порядку.

Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати без її участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, згідно якої просить справу розглядати без його участі, проти задоволення позову не заперечує.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Згідно ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки відповідач визнав позов і таке визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то суд підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не вбачає та вважає за необхідне ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки для того наявні законні підстави.

Враховуючи думку сторін викладену в заявах, розглянувши справу, безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов таких висновків.

Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 08 листопада 2014 року у Центральному відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 1243, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 08.11.2014.

Від вказаного шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 01.02.2019 Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

Сторони шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Статтею 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу між сторонами є неможливим, суперечило б інтересам кожного з них, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно квитанції від №0.0..1 від 24.03.2021 позивачем при звернення до суду із вказаним позовом сплачено судовий збір у розмірі 908 грн 00 коп. та відповідно до квитанції №19 від 25.03.2021, позивачем сплачено 1 000 грн за надання їй професійної правничої допомоги адвокатом Горбенко Т.В.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ст. 142 ЦПК України та ч. 4 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки позов підлягає задоволенню та відповідачем до початку розгляду справи по суті визнано позов, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 454 грн, 1000 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу, та повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст. 12, 81, 141, 263-265, 268, 273 ЦПК, ст. 104, 105, 110, 112, 114, 115 СК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 08 листопада 2014 року між ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) та ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 ) у Центральному відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 1243 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 присвоїти дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 ) сплачений судовий збір в сумі 454 грн 00 коп. (чотириста п`ятдесят чотири грн 00 коп.) та 1 000 грн 00 коп. (тисяча грн. 00 коп.) понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 ) із державного бюджету 454 грн 00 коп. (чотириста п`ятдесят чотири грн 00 коп.) судового збору, сплаченого останньою при поданні позову, відповідно до квитанції №0.0..1 від 24.03.2021, оригінал якої зберігається в матеріалах цивільної справи № 537/1163/21.

Дане рішення суду, після набрання ним законної сили, є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Роз`яснити сторонам, що відповідно до п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя І.І.Дядечко