Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.,

за участю секретаря судових засідань - Кузьменко А.М.,

учасники справи:

представник позивача - Куценко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості посилаючись на те, що ОСОБА_2 звернувся до банку з метою отримання кредитних послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву без номеру від 26.03.2014 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 8 000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Тарифами, Правилами та Умовами надання банківських послуг, які викладені на банківському сайті, складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобов`язання виконав. В порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав. Станом на 20.01.2018 року має заборгованість - 6 848,22 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 1 897,73 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту - 4 950,49 грн. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Спадкоємцем померлого є ОСОБА_1 , яка на час відкриття спадщини постійно проживала за адресою - АДРЕСА_1 . Відмови від прийняття спадщини ОСОБА_1 у визначений законодавством строк не подавала. 26.08.2018 року банк направив претензію кредитора до Третьої київської державної нотаріальної контори. 19.09.2018 року було отримано відповідь про те, що спадкоємці померлого ОСОБА_2 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались, та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк». Враховуючи, що відповідачка фактично прийняла спадщину, відмову не заявляла, має задовольнити вимоги банку. 04.08.2019 року на адресу відповідача було направлено лист-претензію, однак жодний дій не вчинено.

В судовому засіданні представник позивача підтримав обставини викладені в позовній заяві, позовні вимоги, просив їх задовольнити. Документів щодо відповідача ОСОБА_1 , яке відношення вона має до померлого, не має.

Відповідачка до суду не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи сповіщалась згідно норм процесуального законодавства. Відзив на позовну заяву не подавала.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Даний позов зареєстровано в Дніпровському районному суді м. Києва 12.11.2019 року.

12.11.2019 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями.

22.11.2019 року здійснено запит до Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» щодо відомостей про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані відповідача.

Ухвалою від 22.11.2019 року позовна заява залишена без руху.

26.11.2019 року надійшла відповідь з Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА».

13.12.2019 року від позивача надійшли документи на виконання ухвали суду від 22.11.2019 року.

Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 20.12.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву.

Копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками направлено відповідачу по місцю реєстрації. В установлений судом строк відповідач відзив не подав.

28.05.2020 року за клопотанням представника позивача постановлено ухвалу про витребування доказів.

10.07.2020 року та 13.07.2020 року надійшли документи на вимогу суду.

07.09.2020 року від представника позивача надійшли клопотання про витребування доказів та уточнення позовних вимог у прийнятті яких відмовлено у зв`язку з відсутністю підпису уповноваженої особи.

23.11.2020 року надійшла відповідь на вимогу суду.

08.12.2020 року від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів, у прийнятті якого відмовлено у зв`язку з невідповідністю вимогам ЦПК України.

По даній справі позивач посилається на те, що 26.03.2014 року ОСОБА_2 підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, за якою він отримав платіжну картку (кредитка), та кредит в розмірі 8 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. При підписанні заяви, відповідачу відкрито картковий рахунок. Підписавши заяву ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. У заяві зазначено і те, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення.

Банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі, тоді як позичальник свої зобов`язання порушив, кредитні кошти не повернув.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. На момент смерті був зареєстрований в АДРЕСА_1 . За даною адресою був зареєстрований 03.01.1980 року, з реєстрації знятий 07.06.2018 року.

З Реєстру територіальної громади м. Києва установлено, що в квартирі АДРЕСА_1 за період з 22.01.2018 року по 13.11.2020 року крім ОСОБА_2 зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована з 27.08.1977 року; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований з 20.08.1979 року; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована з 20.06.1982 року; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована з 23.05.2013 року.

З копії спадкової справи № 119/2018 щодо майна померлого ОСОБА_2 установлено, що спадкова справа заведена Третьою київською державною нотаріальною конторою за зверненням АТ КБ «ПриватБанк», як кредитора померлого. Заяв про прийняття спадщини, чи відмови від прийняття спадщини спадкоємців ОСОБА_2 матеріали не містять, як і не містять інформації щодо наявності спадкового майна.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1056-1 ЦК України визначено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Статтею 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом.

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Стаття 1222 ЦК України визначає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу).

За статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Стаття 1261 ЦК України визначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Друга черга спадкоємців за законом (стаття 1262 ЦК України) - рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Третя черга спадкоємців за законом (стаття 1263 ЦК України) - рідні дядько та тітка спадкодавця.

До червертої черги спадкоємців за законом (стаття 1264 ЦК України) відносять осіби, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

До п`ятої черги спадкоємців за законом (стаття 1265 ЦК України) відносять інших родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

У п`яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім`ї.

Утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування.

Згідно статті 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Прабаба, прадід спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім дітям (бабі, дідові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну.

При спадкуванні по прямій низхідній лінії право представлення діє без обмеження ступеня споріднення.

По даній справі позивач пред`являючи вимоги до ОСОБА_1 посилається на те, що на час відкриття спадщини вона проживала разом із померлим, відмову від прийняття спадщини не подавала, а тому фактично її прийняла.

Однак, як було установлено з Реєстру територіальної громади м. Києва в квартирі АДРЕСА_1 , де був зареєстрований ОСОБА_2 , за період з 22.01.2018 року по 13.11.2020 року зареєстровані - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована з 27.08.1977 року; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований з 20.08.1979 року; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована з 20.06.1982 року; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована з 23.05.2013 року.

Чому вимога позивачем пред`явлена саме до ОСОБА_1 , представник позивача не обґрунтував.

Крім того, сторона позивача не надала жодного документу щодо ступеня спорідненості як відповідача, так і інших осіб, які проживали разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини.

Не надано і жодного документу щодо обсягу спадщини, що передбачено статтею 1282 ЦК України.

Не було заявлено представником позивача і відповідних клопотань з метою з`ясування викладених обставин.

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку, що сторона позивача не надала жодного доказу на підтвердження заявлених вимог, що свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 81, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволені позовних вимог Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення - 26.02.2021 року.

Суддя: