Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.02.2021 р. 145/247/20

2/145/86/2021

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г. ,

за участі секретаря Мигдальської Н.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 , який до дня смерті був зареєстрований та проживав в с.Іванківці Тиврівського району Вінницької області.

Після смерті батька відкрилася спадщина до складу якої входить нерухое майно, а саме житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 . Право власності на даний житловий будинок підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок за № 162 , виданим 25 лютого 1991 року на підставі рішення виконкому Тиврівської районної Ради депутатів трудящих від 21 липня 1998 року за №143.

За життя батько склав заповіт, яким заповідав усе своє майно йому, ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 .

Після смерті його батька ОСОБА_4 , Тиврівською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу.

Він, як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину, звернувшись в установлений законом строк до Тиврівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Вирішити питання в нотаріальному порядку про спадкування житлового будинку немає можливості, оскільки будинок за АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, головою якого записаний ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Існування колгоспного двору припинено 15 квітня 1991 року на підставі набуття чинності Закону України «Про власність».

Просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який входив до суспільної групи колгоспний двір, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, наведених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, хоч про час та мсісце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, подала суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги визнала повністю, вказує, що вона ІНФОРМАЦІЯ_2 , коли 13.11.2009 року подавала в нотконтору заяву про прийняття спадщини, була неповнолітньою, а на даний час вона усвідомлює значення своїх дій і спадщину на житловий будинок приймати і оформляти не бажає.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.7 Конституції СРСР 1936 року колгоспним двором є родинно трудове од 'єднання осіб, всі або більшість працездатних членів якого є члени колгоспу, беруть участь особистою працею в колгоспному виробництві, отримують основні доходи від суспільного господарства колгоспу, і крім того, ведуть особисте підсобне господарство на присадибній земельній ділянці.

Згідно Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року №11215, в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено на сільські ради. В подальшому порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених постановою Держкомстатистики СРСР від 12.05.1985 року №5-24/26 та Вказівками затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.1990 р. №69.

За п.9 зазначених вище Вказівок окремим господарством є особи, що проживають разом та ведуть спільне домогосподарство.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Згідно ч.2 ст. 123 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Пункт 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу її відкриття.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Іванківці Тиврівського р-ну Вінницької обл. помер ОСОБА_4 , що стверджується його свідоцтвом про смерть (а.с. 5).

Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 . Право власності на даний житловий будинок стверджується свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок за № 162 , виданим 25 лютого 1991 року на підставі рішення виконкому Тиврівської районної Ради депутатів трудящих від 21 липня 1998 року за №143 (а.с. 14).

За життя ОСОБА_4 12.05.2009 року склав заповіт, посвідчений секретарем Іванковецької сільської ради Ксьондзик К.В., за реєстровим № 3, яким заповідав усе своє майно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Після смерті ОСОБА_4 , Тиврівською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу, номер успадковому реєстрі 48435258, номер у нотаріуса 497-2009, що стверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 13 листопада 2009 року (а.с. 8).

Позивач - прийняв спадщину, звернувшись в установлений законом строк до Тиврівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Вирішити питання в нотаріальному порядку про спадкування житлового будинку немає можливості, оскільки будинок за АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, головою якого записаний ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується постановою Тиврівської держнотконтори № 331/02-31 від 16.04.2020 року.

Існування колгоспного двору припинено 15 квітня 1991 року на підставі набуття чинності Закону України «Про власність».

На день припинення існування колгоспного двору головою колгоспного двору був ОСОБА_4 .

Так як майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності, нотаріус не в взмозі встановити, яка частка спадкового будинку належала спадкодавцеві, у зв`язку з чим державним нотаріусом Тиврівського нотаріального округу Головного управління юстиції М.Хмельницький було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину на вказане вище домоволодіння.

З заявою про прийняття спадщини також звернулась ОСОБА_3 , однак на момент подання заяви, вона була неповнолітньою і не могла правильно усвідомити своє волевиявлення. У вказаному будинку вона не проживає, не зареєстрована, оформляти спадщину не бажає, приймати участь в утриманні будинку суперечить її інтересам, вважає за краще, щоб ввесь будинок перейшов у спадок позивачу, що ніяким чином не сеперечитиме її планам на майбутнє.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Згідно ст. 12 ЦПК України особа здійснює свої права на власний розсуд і може відмовитись від свого майнового права.

Враховуючи викладене, суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає до задоволення, оскільки відповідає інтересам сторін та не порушує права інших осіб.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 319, 1218, 1233, 1235, 1268, 1269 ЦК України,

ухвалив:

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який входив до суспільної групи колгоспний двір, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Іванківці Тиврівського району Вінницької області.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд з дня виготовлення повного тексту рішення, тобто з 24.02.2021 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мазурчак А. Г.