РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2021 року

м. Рівне

Справа № 556/1340/20

Провадження № 22-ц/4815/595/21

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Боймиструка С. В., Хилевича С. В.,

секретар судового засідання Шептицька С.

учасники справи:

стягувач ОСОБА_1 ;

боржники - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу адвоката Печончика Олександра Володимировича в інтересах боржника ОСОБА_2 на ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 04 лютого 2021 року у складі судді Іванків О. В., ухвалену в смт. Володимирець 04 лютого 2021 року повним текстом

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 в інтересах боржника ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Вимоги заяви обґрунтував тим, що рішенням Володимирецького районного суду від 12.01.2021 року вирішено малолітню ОСОБА_5 відібрати від баби ОСОБА_3 та діда ОСОБА_2 . Всупереч положенням ч. 2 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» суд першої інстанції видав виконавчий лист по даній справі № 556/1340/20, не вказавши солідарний обов`язок відповідачів.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 04 лютого 2021 року у задоволенні заяви відмовлено.

Вважаючи ухвалу суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою, ухваленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, адвокат Печончик О. В. в інтересах боржника ОСОБА_2 оскаржив її в апеляційному порядку. Просив суд скасувати ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 04 лютого 2021 року, задовольнити його заяву. В поданій апеляційній скарзі зазначає, що судове рішення ухвалене всупереч ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, не відповідає найкращими інтересам дитини, з явними ознаками упередженості, невідповідності висновків суду наведеним обставинам. Частина 2 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає у разі, якщо рішення ухвалено проти кількох відповідачів, то обов`язково у виконавчому документі зазначається солідарний обов`язок. Всупереч норми цієї статті, суд першої інстанції видав виконавчий лист по справі № 556/1340/20 та не вказав солідарний обов`язок відповідачів.

Інші мотиви апеляційної скарги стосуються оцінки рішення Володимирецького районного суду від 12.01.2021 року у справі № 556/1340/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Володимирецька районна державна адміністрація, про відібрання малолітньої дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи Володимирецька районна державна адміністрація, Каноницька сільська рада, про визначення місця проживання дитини та позбавлення батьківських прав і не містять доводів незаконності оскаржуваної ухвали.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Від ОСОБА_2 до апеляційного суду надійшла заява про залишення апеляційної скарги без розгляду. Норми цивільного процесуального законодавства не передбачають право для особи, яка подала апеляційну скаргу, подавати до апеляційного суду заяву про залишення апеляційної скарги без розгляду на стадії апеляційного провадження. За таких обставин, заява ОСОБА_2 не підлягає до розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про відмову у задоволенні заяви, суд першої інстанції свої висновки вмотивував тим, що виконавчий лист у справі № 556/1340/20 видано у відповідності до вимог чинного законодавства, на час видачі виконавчого листа боржники добровільно не виконали свого обов`язку передати неповнолітню дитину батькові і такий їх обов`язок не припинився.

Такий висновок є законним, обґрунтований наявними в матеріалах справи доказами, відповідає вимогам матеріального, процесуального права.

Судом встановлено: рішенням Володимимрецького районного суду від 12.01.2021 року у справі № 556/1340/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Володимирецька районна державна адміністрація, про відібрання малолітньої дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи Володимирецька районна державна адміністрація, Каноницька сільська рада, про визначення місця проживання дитини та позбавлення батьківських прав позов ОСОБА_6 задоволено. Вирішено малолітню ОСОБА_5 негайно відібрати у баби ОСОБА_3 та діда ОСОБА_2 та повернути за місцем проживання батька ОСОБА_1 . Рішення в частині відібрання малолітньої дитини допущено до негайного виконання у відповідності до п.5) ч.1 ст.430 ЦПК України. В задоволенні зустрічного позову про визначення місця проживання малолітньої дитини та позбавлення батьківських прав відмовлено за безпідставністю позовних вимог. 27.01.2021 року вказане виконавче провадження закінчено у зв`язку із повним виконанням та поверненням дитини батькові, що підтверджується копією відповідної постанови державного виконавця.

Відповідно до ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Вимоги щодо реквізитів виконавчого листа передбачене ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».

З матеріалів справи видно, що виконавчий лист видано у відповідності до вимог чинного законодавства, для негайного виконання рішення суду, на час видачі виконавчого листа боржники добровільно не виконали свого обов`язку передати дитину батькові і такий їх обов`язок не припинився.

За ст.541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі вірно зазначив, що, виходячи з характеру спірних правовідносин, які ґрунтуються на особистих немайнових правах членів сім`ї та нормах сімейного законодавства, будь-які солідарні зобов`язання у боржників не виникли і не могли виникнути, у зв`язку з чим рішення суду виконувалось відносно кожного з боржників особисто.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки, апеляційна скарга не містить жодних обґрунтувань, які заслуговували б на увагу, і які спростовували би висновки ухвали суду першої інстанції, тому, на переконання апеляційного суду, апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу суду залишити без змін.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Печончика Олександра Володимировича в інтересах боржника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 04 лютого 2021 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено «6» липня 2021 року.

Головуючий Н. М. Ковальчук

Судді: С. В. Хилевич

С. В. Боймиструк