Справа №601/3/21
Провадження № 2/601/208/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2021 року Кременецький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді Коротича І.А.,

за участю секретаря судового засідання Бончик А.П.,

за участю позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки адвоката Булави М.А.,

представника відповідачки адвоката Семененко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременець цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Кременецького районного нотаріального округу Фаїз Н.П. про визнання недійсним договору дарування житлової квартири та скасування державної реєстрації, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до Кременецького районного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Кременецького районного нотаріального округу Фаїз Н.П. про визнання недійсним договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Фаїз Н.П. 16.05.2018 року за Р№ 804, за яким дарувальник ОСОБА_3 передав у власність ОСОБА_2 безоплатно квартиру АДРЕСА_1 , та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень записаного за індексним номером 41114330 від 16.05.2018 року, номер запису про право власності 26163195, за ОСОБА_2 .

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Булава М.А. позовні вимоги підтримали та суду пояснили, що ОСОБА_3 , який є батьком позивачки, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого згідно рішення виконкому № 180 від 28 серпня 2003 року, належала квартира АДРЕСА_1 .Дана квартира була приватизована ОСОБА_3 разом з його дружиною ОСОБА_4 . Після смерті дружини батько позивачки переоформив частку квартири на себе. Відповідачка по справі є дочкою померлої ОСОБА_4 - ОСОБА_2 відмовилася від спадкування в користь ОСОБА_3 .

Батько позивачки проживав один у належній йому на праві власності квартирі, яка була його єдиним житлом. Проте, через похилий вік та стан здоров`я потребував допомоги та догляду. Коли ОСОБА_3 виповнилося 90 років, ОСОБА_2 пообіцяла йому доглядати до смерті взамін на квартиру.

Оскільки ОСОБА_3 був людиною старшого віку, юридично необізнаною, ОСОБА_2 скористалася цим та змусила укласти договір дарування. Хоча батько позивачки вважав, що він укладає договір довічного утримання.

Як вбачається з договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу 16.05.2018 року за Р№804, дарувальник ОСОБА_3 передав у власність ОСОБА_2 безоплатно квартиру АДРЕСА_1 .

Однак, після підписання договору відповідачка забрала примірники договорів дарування і залишила батька позивачки без обіцяного догляду та виїхала на роботу в Італію.

31 травня 2019 року ОСОБА_3 звернувся з заявою про вчинення кримінального правопорушення до Кременецького відділу поліції щодо шахрайства в діях ОСОБА_2 .Працівниками Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області було проведено перевірку за повідомленням ОСОБА_3 та встановлено, що ОСОБА_2 та заявник уклали усну домовленість про те, що він перепише право власності на квартиру на її ім`я, а ОСОБА_2 буде доглядати його до смерті. Однак, остання поїхала в Італію на роботу та умов усної домовленості не виконувала.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 - помер. Ще за життя ОСОБА_3 склав заповіт, за яким все своє майно заповів єдиній дочці - ОСОБА_1 .Позивачка як спадкоємиця за заповітом, у встановлений законодавством шестимісячний термін, спадщину прийняла. Через вищевказані події стан здоров`я ОСОБА_3 значно погіршився, тому дочка позивачка по справі, забрала його до свого будинку, доглядала до смерті та поховала.

Оскільки ОСОБА_3 за станом здоров`я та смертю не встиг звернутися з позовом до суду з підстав укладення договору дарування внаслідок помилки, позивачка як спадкоємиця за заповітом, право якої на спадкування порушене укладенням договору дарування, посвідченого 16.05.2018 року приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу за Р№804, змушена звернутися за захистом своїх законних прав та інтересів до суду.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Булава М.А. в судовому засіданні просять суд визнати недійсним договір дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Фаїз Н.П. 16.05.2018 року за Р№ 804, за яким дарувальник ОСОБА_3 передав у власність ОСОБА_2 безоплатно квартиру АДРЕСА_1 , та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень записаного за індексним номером 41114330 від 16.05.2018 року, номер запису про право власності 26163195, за ОСОБА_2 .

Представник відповідачки адвокат Семененко Л.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, попередньо надіславши відзив на позов, та суду пояснила, що ОСОБА_1 не вказує будь-якої норми спадкового права, яка б давала б їй як спадкоємиці право для пред`явлення даного позову. Квартира АДРЕСА_1 належала на праві власності померлому ОСОБА_3 до 16.05.2018 року (дати укладання договору дарування). На момент смерті спадкодавця ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , дана квартира померлому на праві власності не належала.

Вважає, що право ОСОБА_3 на судовий захист порушеного, на його думку, права шляхом пред`явлення позову про визнання недійсним цивільно-правового договору як такого, що укладено внаслідок помилки, було способом захисту цивільного права самого ОСОБА_3 та припинилося внаслідок його смерті, як таке, що нерозривно пов`язане з його особою. З врахуванням вказаних обставин, представник відповідачки стверджує, що дане право не спадкується, права ОСОБА_1 , як спадкоємиці не порушені, а тому її звернення з даним позовом до суду є безпідставним.

Той факт, що при житті ОСОБА_3 мав намір визнати укладений ним 16.05.2018 року договір дарування квартири недійсним, оскільки, як вказує позивачка, помилявся, не є підставою для пред`явлення даного позову особисто нею. Окрім того, при житті ОСОБА_3 вже пред`являв до суду позов про визнання недійсним укладеного ним договору дарування квартири АДРЕСА_1 з інших підстав, а саме - на підставі частини 1 статті 203 ЦК України. Згідно постанови Тернопільського апеляційного суду від 22.07.2020 року в позові ОСОБА_3 відмовлено. Постанова суду набрала законної сили. При цьому суд апеляційної інстанції в постанові констатував той факт, що при слуханні справи ні позивачем ні його представником не наведено суду норми ЦК, іншого акту цивільного законодавства, яким суперечить договір дарування від 16.05.2018 року; судом не встановлено, яких вимог, встановлених ч.ч.1-3 статті 203 ЦК України не дотрималися сторони при укладенні оспорюваного договору, які ж права (інтереси) позивача порушені. Просить в позові відмовити.

Ухвалою суду від 12 січня 2021 року в заяві представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Булави Мар`яни Андріївни про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме на житлову квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_2 , згідно договору дарування посвідченого приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Фаїз Н.П. 16.05.2018 року на Р№ 804,- відмовлено.

Ухвалою суду від 20 січня 2021 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 15 квітня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення зі слідуючих міркувань.

З свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серії САА від 01.10.2003 року слідує, що ОСОБА_3 був власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

З договору дарування від 16 травня 2018 року, що посвідчений приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Фаїз Н.П. 16.05.2018 року за Р№ 804 вбачається, що дарувальник ОСОБА_3 передав у власність ОСОБА_2 безоплатно квартиру АДРЕСА_1 .

З свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис про смерть № 3.

З постанови Тернопільського апеляційного суду від 22 липня 2020 року вбачається, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Семененко Людмили Михайлівни задоволено. Рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 28 квітня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в позові ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Кременецького районного нотаріального округу Фаїз Наталія Петрівна про визнання недійсним договору дарування та скасування державної реєстрації права власності на майно,- відмовлено.

З копії акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 01.07.2019 року, складеного депутатом Кременецької міської ради Михно О.О. слідує, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт НОМЕР_2 , який був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_2 . Зі слів свідків сусідів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ОСОБА_8 за даною адресою ніколи не проживала та не проживає.

З копії довідки № 134 від 01.07.2019 року, виданої Кременецьким територіальним центром соціального обслуговування вбачається, що ОСОБА_3 , житель АДРЕСА_2 , знаходиться на обслуговуванні Кременецького територіального центру, за яким закріплений соціальний робітник, який надає відповідні послуги згідно договору.

З копії довідки від 18.02.2019 року вбачається, що ОСОБА_3 , 1929 року народження, знаходиться на «Д» обліку у сімейного лікаря з відповідним діагнозом зазначеним у довідці.

З заяви копії ОСОБА_3 від 16 травня 2018 року, посвідченої приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Фаїз Н.П. слідує, що ОСОБА_3 дарувальник квартири АДРЕСА_1 , стверджує, що він є вдівцем, в шлюбі та в шлюбних відносинах не перебуває, майно яке є предметом договору дарування є його особистою власністю та не є спільною сумісною власністю.

З копії акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 23 жовтня 2019 року, складеного депутатом Кременецької міської ради Михно О.О. вбачається, що було проведено обстеження умов проживання ОСОБА_3 жителя АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 одинокий, є людиною похилого віку, інвалідом ІІ групи довічно, хворим(погано чує та погано бачить), потребує постійного догляду та лікування, сторонньої допомоги. Допомогу, яку отримує з 2014 року від Кременецького центру соціального обслуговування є недостатньою і не покриває всіх життєво необхідних умов для забезпечення проживання. Таке забезпечення зі слів свідків сусідів мала надавати ОСОБА_2 , яка є рідною дочкою покійної дружини ОСОБА_3 , однак вона, як власник даного житла в ньому не проживає і постійного догляду за ОСОБА_3 не здійснює та не здійснювала.

З свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_3 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , актовий запис про смерть № 167.

З свідоцтва про народження Серії НОМЕР_4 слідує, що ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис про народження № 124. Її батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_10 .

З копії довідки від 18.06.2019 року, виданої Кременецьким ВП ГУНП в Тернопільській області слідує, що ДОП Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області ст. лейтенантом поліції Ільчуком Р.В. було проведено перевірку за повідомленням від ОСОБА_3 , 1929 року народження, жителя АДРЕСА_2 , про те, що дочка покійної дружини ОСОБА_2 не дотрималася умов усного договору по догляду за заявником. В ході перевірки було проведено сну бесіду із приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Фаїз Н.П., яка повідомила, що ОСОБА_3 добровільно переоформив нерухоме майно без будь-якого на нього утиску. Таким чином, в даному зверненні вбачаються цивільно-майнові відносини, а тому ОСОБА_3 для вирішення питання рекомендовано звернутися до суду.

З копії акту про встановлення фактів від 15 грудня 2020 року, складеного депутатом Кременецької міської ради Колісецьким С.М. вбачається, що ОСОБА_1 доглядала за ОСОБА_3 за місцем його проживання по АДРЕСА_2 . А коли стан здоров`я батька погіршився вона забрала його до свого будинку, доглядала до смерті та поховала, що підтверджують сусіди ОСОБА_11 та ОСОБА_6 .

З посвідчення особи № НОМЕР_5 слідує, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянка України, проживає в АДРЕСА_3 ) АДРЕСА_4 .

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 170361513 від 13.06.2019 року вбачається, що ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_6 , є власницею нерухомого майна, а саме - квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування серія та номер 804 серія бланка ННС 376136, виданий 16.05.2018 приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Тернопільської області Фаїз Н.П.

31 травня 2019 року ОСОБА_3 подав до Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області заяву про вчинення кримінального правопорушення, щодо дій ОСОБА_2 . Зокрема того, що ОСОБА_2 шляхом обману змусила його укласти з нею договір дарування квартири в рахунок того, що вона буде доглядати його до смерті. Він довірившись їй, підписав договір у нотаріуса Фаїз Н.П., надалі ОСОБА_2 забравши ці договори залишила його без обіцяного догляду та виїхала на роботу в Італію.

З заповіту від 26 травня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Фаїз Н.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 2781 слідує, що ОСОБА_3 , житель АДРЕСА_2 , заповів все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося та взагалі те, що буде належати йому на день смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

З заповіту від 10 червня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Фаїз Н.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 3019 слідує, що ОСОБА_5 , жителька АДРЕСА_2 , заповіла все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося та взагалі те, що буде належати їй на день смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

ОСОБА_2 17 березня 2009 року подала заяву до Кременецької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом, після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з пунктом 9 рішення Конституційного суду України від 30.01.2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання ( частина 1 статті 15 ЦК України).

Згідно частини 1 статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, визнання правочину недійсним (пункт 2 частини 2 статті 16 ЦК України).

При оцінці обраного позивачкою способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права та забезпечити поновлення порушеного права

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як відзначено в правовій позиції Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, висловленій у постанові від 10.09.2020 року (справа № 527/2627/18 щодо ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу) тлумачення вказаних норм свідчить, що завданнями цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів особи.

Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту.

Подібний за змістом висновок зроблений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2019 року у справі №638/2304/17 .

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27.01.2020 року в справі №761/26815/17 зроблено висновок про те, що недійсність правочину покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим.

Таким чином, захисту підлягає тільки порушене право.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця ), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом ( ст. 1217 ЦК ).

Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.5 ст.81 ЦПК).

Згідно частини 5 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи.

Як встановлено в судовому засіданні, квартира АДРЕСА_1 належала на праві власності померлому ОСОБА_3 до 16.05.2018 року (дати укладання договору дарування).На момент смерті спадкодавця ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , дана квартира померлому на праві власності не належала. При житті ОСОБА_3 вже пред`являв до суду позов про визнання недійсним укладеного ним договору дарування квартири АДРЕСА_1 інших підстав, а саме на підставі частини 1 статті 203 ЦК України.Згідно постанови Тернопільського апеляційного суду від 22.07.2020 року в позові ОСОБА_3 відмовлено. Постанова суду набрала законної сили.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до переконання, що права ОСОБА_1 як спадкоємиці не порушені, а тому її звернення з даним позовом до суду є безпідставним.Той факт, що при житті ОСОБА_3 мав намір визнати укладений ним 16.05.2018 року договір дарування квартири недійсним не є підставою для пред`явлення нею даного позову до суду позивачем, а тому в даному позові слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 4, 13, 16, 81-82, 1216-1218 ЦК України, статтями 4, 9, 81, 206, 211, 247, 263-265, 268, 272-273,354 ЦПК України, суд,-

УХ В А Л И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Кременецького районного нотаріального округу Фаїз Н.П. про визнання недійсним договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Фаїз Н.П. 16.05.2018 року за Р№ 804, за яким дарувальник ОСОБА_3 передав у власність ОСОБА_2 безоплатно квартиру АДРЕСА_1 , та скасуванні рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень записаного за індексним номером 41114330 від 16.05.2018 року, номер запису про право власності 26163195, за ОСОБА_2 ,- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , реєстраційний номер обліку платника податків НОМЕР_7 , жителька АДРЕСА_5 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , реєстраційний номер обліку платника податків НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 .

Третя особа: приватний нотаріус Кременецького районного нотаріального округу Фаїз Н.П., юридична адреса: вулиця Шевченка, 50, місто Кременець, Тернопільської області.

Повний текст рішення виготовлено 06 липня 2021 року.

Головуючий: