Справа № 307/2984/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 червня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Джуги С.Д. і Кожух О.А.,

з участю секретаря Кекерчень М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Тячівського районного суду від 17 липня 2019 року (у складі судді Чопика В.В.) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області, про усунення перешкод у користування земельною ділянкою шляхом знесення будівлі та за позовом третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимогна предмет спору на стороні відповідача управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області, про усунення перешкод у здійсненні права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у грудні 2017 р.

Просив усунути перешкоди у здійсненні права користування земельною ділянкою площею 0.11 га (кадастровий номер :03:005:0045), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває у його власності, шляхом зобов`язання ОСОБА_3 за власний рахунок знести будівлю аптеки, яка розташована на земельній ділянці (кадастровий номер :03:005:0054) за адресою: АДРЕСА_1 .

У червні 2019 р. ОСОБА_2 як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, пред`явив до ОСОБА_3 позов, у якому просив усунути перешкоди у здійсненні права власності домоволодінням, що перебуває у його власності та розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_3 за власний рахунок знести частину будівлі аптеки, яка розташована на земельній ділянці (кадастровий номер :03:005:0054) за адресою: АДРЕСА_1 , на встановлений протипожежний розрив (відстань) 8 м між його домоволодінням і будівлею аптеки, при цьому з допустимим зменшенням даної відстані на 20 відсотків (т.2, а.с.126-128).

Ухвалою Тячівського районного суду від 10.06.2019 р. указаний позов прийнято до розгляду в одному провадженні разом із позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист права власності (т.2, а.с.132).

Рішенням Тячівського районного суду від 17.07.2019 р. у задоволенні як позову ОСОБА_1 , так і позову третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_2 , відмовлено (т.2, а.с.181-189).

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції у частині відмови в задоволенні його позову та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову (т.2, а.с.198-202).

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Узагальнені та доречні доводи скарги зводяться до такого:

-Суд першої інстанції не надав жодної правової оцінки висновку експерта, яким було встановлено факт порушення ОСОБА_3 мінімального протипожежного розриву між зовнішньою стіною будинку ОСОБА_2 при будівництві аптеки, та листу управління ДАБІ у Закарпатській області від 23.08.2017 р., у якому зазначено про відсутність експертизи при розробці проекту на момент перевірки, у зв`язку з чим дійшов помилкових висновків;

-Суд вийшов за межі позовних вимог, оскільки надав правову оцінку іншому судовому рішенню;

-Судом не враховано, що ОСОБА_3 здійснюється не реконструкція, а саме нове будівництво будівлі аптеки;

- ОСОБА_3 здійснює самочинне будівництво будівлі аптеки, оскільки таке будівництво здійснюється з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 також просить скасувати рішення суду першої інстанції у частині відмови в задоволенні його позову як третьої особи з самостійними вимогами та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення цього позову.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Узагальнені та доречні доводи скарги аналогічні указаним доводам апеляційної скарги ОСОБА_1 .

У відзивах на апеляційні скарги ОСОБА_1 і ОСОБА_2 відповідач ОСОБА_3 просить у їх задоволенні відмовити в повному обсязі, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Узагальнені заперечення зводяться до того, що реконструкція будівлі аптеки під торгово-офісний комплекс здійснена нею із дотриманням містобудівного законодавства: натомість, ОСОБА_2 будував свою будівлю між двома існуючими будівлями, розташованими на земельних ділянках ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , без дотримання протипожежних відстаней і з порушенням нормативів ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» (п.п.3.14, 3.25).

Переглянувши справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційних скарг, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін, із таких мотивів.

Відмовляючи в задоволенні позовів, суд першої інстанції виходив із недоведеності належними та допустимими доказами порушення прав ОСОБА_1 і ОСОБА_2 щодо користування належною їм на праві власності земельною ділянкою і домоволодінням по АДРЕСА_2 реконструкцією аптеки, здійсненої відповідачем ОСОБА_3 .

При цьому суд першої інстанції установив наступні факти й обставини.

ОСОБА_1 (позивач), ОСОБА_2 (третя особа з самостійними вимогами) та ОСОБА_3 (відповідач) є сусідами.

Позивачу ОСОБА_1 належить на праві власності земельна ділянка площею 0,11 га (кадастровий номер :03:005:0045), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку ( Т-1, а.с.5-7).

Третій особі ОСОБА_2 на праві приватної власності належить домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 18.05.2012 р. ( Т-2, а.с.128).

Земельна ділянка (кадастровий номер :03:005:0054), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та раніше розташована на ній будівля є власністю ОСОБА_3 , що стверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 03.02.2006 р., реєстраційним посвідченням від 20.02.2006 р., договором дарування земельної ділянки від 09.12.2005 р., витягом з Державного реєстру правочинів, державним актом на право приватної власності на земельну ділянку від 26.04.2006 р. ( Т-1 а.с.71-75).

Декларацією про готовність об`єкта до експлуатації № ЗК 5 від 12.122011 р. і рішенням Тячівського районного суду від 02 вересня 2008 р. стверджено, що за ОСОБА_2 та ОСОБА_5 визнано право приватної спільної власності на нерухоме майно, а саме: самочинно побудований незакінчений будівництвом житловий будинок, який введено в експлуатацію як житловий будинок з магазином в АДРЕСА_1 ( Т-1 а.с.53-58).

Як убачається із договору купівлі продажу житлового будинку від 03.02.2006 р. і договору дарування земельної ділянки від 09.12.2005 р., саме позивач ОСОБА_1 продав житловий будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , відповідачці ОСОБА_3 .

Придбана будівля використовувалась відповідачкою під аптеку, яка внаслідок пожежі була зруйнована, що стверджується довідкою УДСНС України у Закарпатській області №427 від 03.01.2017 р. ( Т-1 а.с.78)

Відповідачка ОСОБА_3 здійснила реконструкцію указаної будівлі-аптеки, що стверджується листом Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області № 1007-12/2/1093-Г від 23.08.2017 р., актами, складеними за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт № 30711007, №36411007, листами управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області № 1007-1.20/2/1209-Г від 18.09.2017 р., №1007-1.20/2/1214 від 20.09.2017 р., №1007-1.21/1347 від 23.102017 р., №1007-1.20/2/1571-Г від 04.12.2017 р. ( Т-1 а.с.9, 82-99, 100-1007) та декларацією про готовність до експлуатації об`єкту від 13.05.2019 року №3В32, яка не оспорена.

Позивачем ОСОБА_1 не наведено та не надано відповідних доказів того, в чому саме проявились конкретні перешкоди в користуванні його земельною ділянкою, які обумовлені реконструкцією будівлі аптеки.

ОСОБА_3 здійснила реконструкцію житлового будинку, який купила від ОСОБА_1 згідно з договором купівлі-продажу від 03.02.2006 р., однак останнім суду ненадано доказів того, що при реконструкції указаного будинку його було зміщено із земельної ділянки, на якій стояв до реконструкції, конфігурацію якої, у тому числі й по відношенню до стіни будівлі з боку його ділянки визначав сам позивач, і яку він їй відчужив шляхом оформлення договору дарування від 09.12.2005 р.

Суду також ненадано доказів, що реконструкція здійснена без збереження фундаменту стін із боку земельної ділянки позивача.

Твердження позивача про те, що проектна документація на реконструкцію розроблена з порушенням містобудівних правил, спростовується актами, складеними за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт № 30711007 і №36411007, якими встановлено, що «порушень не виявлено» і що «будівельні роботи проводяться відповідно до затвердженого проекту».

Згідно з п.3.21 ДБН К.2.2-3-2014 реконструкцією є така «перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкту будівництва...», яка хоча і тягне за собою «... зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення...», але й одночасно «...передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Згаданими актами, складеними за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт,і листами Управління ДАБІ у Закарпатській області стверджено, що відповідачкою проводиться реконструкція у межах існуючої будівлі аптеки на відстані 1м від межі сусідніх земельних ділянок, тому твердження позивача про нове будівництво є безпідставним.

Разом з цим, відповідно до висновку №157 експертного дослідження від 19.02.2019 р. відповідачкою при «реконструкції аптеки з добудовою та надбудовою під торгово-офісний комплекс» по АДРЕСА_1 не витриманий мінімальний протипожежний розрив між зовнішньою стіною будинку АДРЕСА_1 ( Т-2 а.с.23-28).

Суд визнав, що вказаний висновок № 157 експертного дослідження від 19.02.2019 р., на який посилається позивач ОСОБА_1 і третя особа із самостійними вимогами ОСОБА_2 є неналежним доказом і таким, що не заслуговує на увагу суду, оскільки не ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні технічної документації і фактичному дослідженні об`єктів нерухомості на земельних ділянках, окрім того, всупереч ч.7 ст. 102 ЦПК України у висновку не зазначено те, що експерт попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Попри це, обставини, які були предметом дослідження при проведенні указаного дослідження, повністю спростовуються висновком експертного дослідження по об`єкту «Реконструкція аптеки з добудовою та надбудовою під торгово-офісний комплекс» за адресою АДРЕСА_1 від 08.04.2019 р., який був складений експертом з технічного обстеження будівель і споруд ОСОБА_6 ( Т-2 а.с.68-52), яким установлено, що:

1. Реконструкція здійснюється відповіднодо вимог чинного законодавства України на підставі:

- виданих відділом капітального будівництва, містобудування та архітектури Тячівської РДА містобудівних умов та обстежень забудови земельної ділянки № 01-13/16 від 03.05.2017р.;

- розробленої проектно-технічної документації ФОП ОСОБА_7 ;

- експертного звіту Закарпатської філії ДП «Укрдержбудекспертиза» № 07-0943-17 від 17.08.2017 р.;

- повідомлення про початок виконання будівельних робіт ЗК № 44 від 06.09.2017 р., виданого Управлінням інспекції ДАБК в Закарпатській області.

2. Реконструкція аптеки по АДРЕСА_1 проводиться згідно з розробленою проектно-технічною документацієюі ДБН 360-92**, відхилень від проектних рішень немає.

3. Також існуючі відстані між будівлями виникли внаслідок наступних обставин:

-будівля АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_3 , була збудована в 60-х роках XX ст. (довідка ВК Тересвянської селищної ради № 184 від 04.04.2019 р.);

- будівництво будівлі АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_2 , розпочато в середині 2000-х років як самочинне (довідка ВК Тересвянської селищної ради № 184 від 04.04.2019р., позовна заява ОСОБА_2 і ОСОБА_5 від 08.08.2008р. і рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 02.09.2008 р. у справі № 2-1739/08) та введене в експлуатацію 12.12.2011 р. (Декларації про готовність об`єкта до експлуатації);

- будівля АДРЕСА_3 , власник ОСОБА_4 , збудована в 2000-х роках (відмічена як існуюча в обмірних кресленнях КПП «Тячів-проект» від серпня 2008р.);

- згідно з обмірними кресленнями КПП «Тячів-проект» будівля гр. ОСОБА_2 знаходиться між будівлями гр. ОСОБА_4 (відстань між будівлями 0,97 м. і будівлею гр. ОСОБА_3 (відстань між будівлями 5,58 м.);

- земельна ділянка гр. ОСОБА_2 не межує із земельною ділянкою гр. ОСОБА_3 .

Таким чином, гр. ОСОБА_2 збудував свою будівлю між двома існуючими будівлями, розташованими на власних ділянках гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_4 без врахування дотримання протипожежних відстаней та з порушенням нормативівДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень.»п.3.14, п.3.25.».

Тобто, з наведеного випливає, що проведеною ОСОБА_3 реконструкцією не порушуються права як позивача по справі, так і третьої особи з самостійними вимогами на стороні позивача ОСОБА_2 .

Окрім того, будівля ОСОБА_2 була збудована пізніше, ніж будівля ОСОБА_3 , що стверджується і Декларацією про готовність об`єкта до експлуатації «житловий будинок з магазином в АДРЕСА_1 , яку було зареєстровано Інспекцією ДАБК у Закарпатській області 12.12.2011 р. № 5.

Реєстрація права власності на житловий будинок із вбудованим торговим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 , (домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 ) проведена на підставі рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 02.09.2008 р.у цивільній справі №2-1739/08, яким задовленопозовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_5 до Тересвянської селищної ради та відділу містобудування та архітектури Тячівської РДА про визнання права власності на самочинно побудований житловий будинок (на момент апеляційного перегляду цієї справи вказане судове рішення також переглядається апеляційним судом).

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції через їх відповідність правильно встановленим обставинам, які мають значення для справи (є предметом доказування), належно оціненим доказам і нормам матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Довід апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не надав жодної правової оцінки висновку експерта, яким було встановлено факт порушення ОСОБА_3 мінімального протипожежного розриву між зовнішньою стіною будинку ОСОБА_2 при будівництві аптеки, та листу управління ДАБІ у Закарпатській області від 23.08.2017 р., у якому зазначено про відсутність експертизи при розробці проекту на момент перевірки, у зв`язку з чим дійшов помилкових висновків, не заслуговує на увагу як безпідставний і спростований матеріалами справи (змістом мотивувальної частини судового рішення, а також протоколом і технічним записом судового засідання, зауваження щодо яких позивачі та/або їх представники не подавали).

Так, суд зазначив, що безпідставним є посилання позивача на лист управління ДАБІ у Закарпатській області від 23.08.2017 р., оскільки в ньому йде мова не про порушення містобудівних правил при розробці проекту, а лише про відсутність експертизи проекту на момент перевірки, а згаданий апелянтами висновок експертного дослідження (№ 157 від 19.02.2019 р.) суд визнав неналежним доказом.

Тобто, суд першої інстанції дав указаним документам належну правову оцінку, з якою згодна колегія суддів.

Твердження апелянтів про те, що суд вийшов за межі позовних вимог, оскільки надав правову оцінку іншому судовому рішенню, ґрунтується на неправильному розумінні принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) та в будь-якому разі не може слугувати підставою для скасування оскарженого судового рішення.

Доводи апеляційних скарг про неврахування судом того, що ОСОБА_3 здійснюється не реконструкція, а саме нове будівництво будівлі аптеки, та що ОСОБА_3 здійснює самочинне будівництво будівлі аптеки, оскільки таке будівництво здійснюється з істотними порушеннями будівельних норм і правил, не спростовують висновків суду першої інстанції як суперечні фактичним обставинам справи та наявним письмовим доказам зі сторонивідповідача.

За приписами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права, не встановлено.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення. 2.Рішення Тячівського районного суду від 17 липня 2019 року залишити без змін. 3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду. 4.Повне судове рішення складено 24 червня 2021 р.

Судді: