Справа № 575/409/21
Провадження № 2/575/172/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 р. смт. Велика Писарівка

Великописарівський районний суд Сумської області

в складі: судді В`юник Н.Г.

за участю секретаря судового засідання Кузьменко А.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт.Велика Писарівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великописарівської селищної ради Сумської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

у с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та просить визнати за ним в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , обоє в с.Попівка Великописарівського району Сумської області, право власності на нерухоме майно, а саме на: господарську споруду - погріб цегляний, 1966 року побудови, розташований в АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,47 га, з них для будівництва та обслуговування житлового будинку - 0,05 га, для ведення особистого підсобного господарства - 0,42 га, розташовану в АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що після смерті його батьків відкрилася спадщина, яка включає до свого складу, окрім вказаного нерухомого майна, право на земельну ділянку (пай) в землях САПТЗТ «Побєда» Великописарівського району Сумської області, відповідно до сертифікату серії СМ №0196030, право на земельну ділянку (пай) в землях САПТЗТ «Побєда» Великописарівського району Сумської області, відповідно до сертифікату серії СМ №0196029, а також право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право особистої власності, виданого Попівською сільською радою від 20.02.1993 та передана у приватну власність присадибна земельна ділянка площею 0,42 га.

Позивачем в нотаріальному порядку вже частково оформлена спадщина, а саме на право на вказані земельні частки та йому видано свідоцтво про право на спадщину за законом.

На день звернення позивача до суду з відповідним позовом залишається відкритою спадщина, яка включає до свого складу право на житловий будинок з надвірними господарськими спорудами під АДРЕСА_1 , розміщений на приватизованій земельній ділянці загальною площею 0,47 га, з них для будівництва та обслуговування житлового будинку - 0,05 га, для ведення особистого підсобного господарства - 0,42 га, яка безкоштовно передана за рішенням чотирнадцятої сесії Попівської сільської ради двадцять першого скликання від 01.10.1993 громадянину ОСОБА_2 . Державні акти не видавалися.

Позивач у своїй позовній заяві вказує, що на сьогодні житловий будинок на відповідній земельній ділянці відсутній, але зареєстрований в бюро технічної інвентаризації за громадянином ОСОБА_2 в розмірі 1 частки, та є в наявності лише погріб, цегляний, 1966 року побудови, що підтверджується відповідними довідками.

Позивач звернувся до нотаріуса з приводу належного оформлення цієї спадщини, проте йому було відмовлено з підстав відсутності житлового будинку та відомостей про реєстрацію права власності на нього та порекомендовано звернутись до суду для вирішення цього питання.

Позивач ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не з`явивсь, але від нього до суду надійшла заява, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.46).

Представник відповідача - Великописарівської селищної ради Сумської області -у підготовче судове засідання не з`явився, але від нього надійшла письмова заява про слухання справи без участі представника селищної ради, заперечень проти даної заяви не має (а.с.45).

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процессу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Повно та всебічно дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Попівка Великописарівського району Сумської області, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_1 , виданим 28 грудня 1998 року Попівським сільвиконкомом Великописарівського району Сумської області ( а.с.10).

За життя спадкодавець ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений 07.12.1995 у виконкомі Попівської сільської ради Великописарівського району Сумської області під реєстровим №60, який є чинним, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за №65316484 від 24.06.2021, наданою Великописарівською районною державною нотаріальною конторою (а.с.50). Даним заповітом ОСОБА_2 все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось, і взагалі все, що буде йому належати на день смерті, заповів в рівних частках позивачу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.14).

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за №65316475 від 24.06.2021, наданою Великописарівською районною державною нотаріальною конторою, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ,не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.49).

З матеріалів справи вбачається, що рішенням чотирнадцятої сесії Попівської сільської ради двадцять першого скликання від 01 жовтня 1993 року громадянину ОСОБА_2 безкоштовно передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,47 га, з них для будівництва та обслуговування житлового будинку - 0,05 га, для ведення особистого підсобного господарства - 0,42 га, в АДРЕСА_1 , про що зроблено запис у книзі реєстрації громадян, яким безкоштовно передано у приватну власність земельну ділянку від 01 жовтня 1993 року, реєстр №35 (а.с.12).

Відповідно до довідки-характеристики Охтирського міжміського бюро технічної інвентаризації від 12.09.2002 №2427 житловий будинок під АДРЕСА_1 зареєстровано в бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під реєстровим №24 за громадянином ОСОБА_2 в розмірі 1 частки, згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Попівською сільською радою 20.02.1993. За технічною характеристикою за даною адресою розміщений погріб цегляний 1966 року побудови, під літерою Б (а.с.15).

По даним Дочірнього підприємства «Міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Комунального підприємства Охтирської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно-планувальних робіт» станом на 27.08.2020 при обстеженні нерухомого майна по АДРЕСА_1 на земельній ділянці знаходиться погріб літ.пг цегляний, побудований 1966 року, житловий будинок на земельній ділянці відсутній, що підтверджується відповідною довідкою від 27.08.2020 за №800 (а.с.16).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Попівка Великописарівського району Сумської області,що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії НОМЕР_2 , виданим 06 січня 2002 року Попівським сільвиконкомом Великописарівського району Сумської області ( а.с.11).

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за №65316382 від 24.06.2021, наданої Великописарівською районною державною нотаріальною конторою, заповіт від імені ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , не посвідчувався (а.с.48).

Позивач ОСОБА_1 є рідним сином померлих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Їхні родинні стосунки підтверджуються наступними письмовими матеріалами справи: копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 від 16.06.1957, відповідно до якого останній народився ІНФОРМАЦІЯ_3 та йогобатьком записаний ОСОБА_4 , а матір`ю - ОСОБА_3 (а.с.17); рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 17 лютого 2015 року, яким встановлено факт батьківства ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Попівка Великописарівського району Сумської області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.20-21).

Після померлої ОСОБА_3 приватним нотаріусом Великописарівського нотаріального округу Сумської області Васильченко Н.В. 18 березня 2015 року було заведено спадкову справу за № 51/2015 та на ім`я спадкоємця ОСОБА_1 18.03.2015 за реєстровим №268 видано свідоцтво про право на спадщину за законом НАМ 451431 на слідуюче спадкове майно: на право на земельну частку (пай) розміром 2,64 га, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0196030, що належало ОСОБА_2 , чоловіку, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , спадкоємцем якого була дружина, ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав; на право на земельну ділянку (пай) розміром 2,64 га, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0196029 (а.с.18-19).

Відповідно до висновку експерта №93-БР від 11.05.2021 про вартість майна, ринкова вартість надвірної господарської споруди - погребу цегляного, 1966 року побудови, за адресою: АДРЕСА_1 , складає 2800,00 гривень (а.с.23-27).

Згідно висновку експерта №94-БР від 11.05.2021 про вартість майна, ринкова вартість земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства розміром 0,47 га складає 32900,00 гривень (а.с.28-31).

З матеріалів, доданих до позовної заяви, слідує, що приватним нотаріусом Великописарівського районного нотаріального округу Сумської області Н.В.Васильченко згідно повідомлення №115/02-17 від 19.03.2021 відмовлено позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки право власності не зареєстроване (не виникло) у встановленому законом порядку (а.с.22).

Відповідно до довідки, виданої Великописарівською селищною радою Великописарівського району Сумської області за №66 від 07.06.2021, ОСОБА_1 дійсно поховав ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , а/з №40 від 28.12.1998, який був постійним жителем АДРЕСА_1 , де і помер. На день смерті ОСОБА_2 разом з ним проживала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , а/з №01 від 08.01.2003 за адресою: АДРЕСА_1 . Заповіт, посвідчений від імені ОСОБА_2 , реєстр №60 від 07.12.1995 виконкомом Попівської сільської ради, не змінювався та не скасовувався (а.с.13).

Згідно ч.1 ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до ст.548 ЦК УРСР в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, якщо він подав заяву до держнотконтори за місцем відкриття спадщини про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно частини 1 статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина 1 статті 1218 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст.1221 ЦК України).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України).

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п.23.Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.392 ЦК України).

До особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача)(ст. 377 ЦК України).

Відповідно до ст.120 ЗК України до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (ст.122 ч.1 ЗК України).

Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Згідно з ч.1 ст.22 ЗК України 1990 року, який діяв на час передачі земельної ділянки спадкодавцю ОСОБА_2 згідно рішення Попівської сільської ради від 01 жовтня 1993 року, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Документи, що посвідчували право на земельну ділянку були визначені ст.23 ЗК України 1993 року. Проте, дію статті 23 було зупинено відносно власників земельних ділянок, визначених ст.1 Декрету Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» від 26 грудня 1992 року за № 19-52.

Пунктом 3 Декрету встановлено, що право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для цілей, передбачених ст.1 цього Декрету, а саме: ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, посвідчується відповідною Радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю.

Отже, пунктом 3 Декрету було визначено, що право власності на земельну ділянку посвідчувалося самим рішенням уповноваженого органу про передачу у власність земельної ділянки. Згідно з пунктом 7 Перехідних положень ЗК України 2001 року громадяни, що одержали у власність земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

За таких обставин суд вважає, що право позивача, як спадкоємця на оформлення своїх прав щодо володіння спадковим майном порушено та підлягає захисту у судовому порядку, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13, 76, 82, 200, 206, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.321, 377, 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1225, 1233, 1261, 1268, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст.120, 122 ЗК України, ст.ст.529, 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 рокусуд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Великописарівської селищної ради Сумської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженцем с.Попівка Великописарівського району Сумської області, зареєстрованим та проживаючим в АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Попівка Великописарівського району Сумської області, та після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Попівка Великописарівського району Сумської області, право власності на нерухоме майно: господарську споруду - погріб цегляний, 1966 року побудови, розташований в АДРЕСА_1 , експертна грошова оцінка якого станом на 11 травня 2021 року складає 2800,00 гривень.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженцем с.Попівка Великописарівського району Сумської області, зареєстрованим та проживаючим в АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Попівка Великописарівського району Сумської області, та після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Попівка Великописарівського району Сумської області, право власності на земельну ділянку площею 0,47 га, з них для будівництва та обслуговування житлового будинку - 0,05 га, для ведення особистого підсобного господарства - 0,42 га, розташовану в АДРЕСА_1 , експертна грошова оцінка якої станом на 11 травня 2021 року складає 32900,00 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Великописарівський районний суд Сумської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Г. В`юник