ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8218/20
провадження № 2/753/844/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"04" лютого 2021 р.Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Сирбул О.Ф.,
за участю секретаря: Лаптєвої Ю.М.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
У травні 2020 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що ОСОБА_3 27.06.2019 року о 13год. 53хв. керуючи автомобілем "Шевроле Авео" д.н.з. НОМЕР_1 на перетині вулиць Дніпровська набережна та Здолбунівська в м. Києві, не дотримавшись безпечної дистанції здійснив зіткнення з автомобілем «Ауді А6» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який в свою чергу від удару здійснив зіткнення з автомобілем «Тайота Рав4» під керуванням водія ОСОБА_5 , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 23.08.2019 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 автомобіль «Ауді А6», д.н.з. НОМЕР_2 зазнав механічних пошкоджень, чим ОСОБА_2 , як власнику транспортного засобу, завдано матеріальної шкоди. Крім того, оскільки відповідач з часу вчинення ДТП не бажає в добровільному порядку відшкодовувати позивачу завдані збитки, відповідачем було завдано позивачу моральну шкоду.
Позивач вважає, що відповідач, зобов`язаний відшкодовувати йому завдану матеріальну шкоду у сумі 447 877,69 грн. та моральну шкоду у сумі 50 000,00 грн. в повному обсязі, у зв`язку з чим і звернувся до суду із вказаним позовом.
Ухвалою судді від18.06.2020 року було відкрито провадження у вказаній справі та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою судді від21.10.2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані у справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).
Відповідно до положень ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків, відшкодування моральної шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Як з`ясовано судом, ОСОБА_3 27.06.2019 року о 13 год. 53 хв. керуючи автомобілем "Шевроле Авео" д.н.з. НОМЕР_1 на перетині вулиць Дніпровська набережна та Здолбунівська в м. Києві, не дотримавшись безпечної дистанції здійснив зіткнення з автомобілем «Ауді А6» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який в свою чергу від удару здійснив зіткнення з автомобілем «Тайота Рав4» під керуванням водія ОСОБА_5 , що призвело до пошкодження транспортних засобів.
Постановою Київського апеляційного суду від 29.11.2019 року постанову Дарницького районного суду м. Києва скасовано, провадження закрито за відсутністю в діях ОСОБА_4 складу даного адміністративного правопорушення (а.с. 7-8).
Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 23.08.2019 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 9).
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 автомобіль «Ауді А6» д.н.з. НОМЕР_2 , зазнав механічних пошкоджень, чим ОСОБА_2 , як власнику транспортного засобу, яким на момент настання ДТП керувала ОСОБА_4 , завдано матеріальної шкоди.
Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, яка набрала законної сили, обов`язкова для суду, що розглядає справ про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
У відповідно до роз`яснень, викладених в п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 (із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму Верховного Суду України № 3 від 04.06.93, № 7 від 08.07.94 р. № 11 від 30.09.94 р. та № 15 від 25.05.98 р.) питання про відповідальність за шкоду, заподіяну автотранспортним засобам при їх зіткненні, кожного з їх володільців перед іншим вирішується за правилами ст. 440 ЦК: шкода, заподіяна одному з володільців з вини іншого, відшкодовується винним.
При цьому, Верховний Суд України, за результатами розгляду справи № 6-2808цс15, 20.01.2016 року, ухвалив постанову в якій зазначив наступні правові висновки: «Право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювана шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності».
У відповідності до постанови ВСУ від 26.10.2016 року по справі № 6-954цс16 Верховний Суд України ухвалив: «у справі, яка переглядається, установивши, що позивач звернувся до суду з позовом до особи, яка завдала шкоди, й просив стягнути з відповідача грошові кошти на відшкодування шкоди, завданої ДТП, суди не забезпечили реалізації абсолютного права позивача на відшкодування цієї шкоди безпосередньо особою, яка завдала шкоди, - відповідачем, на підставах, передбачених законом (статтею 1192 ЦК України)».
Судом встановлено, що власником транспортного засобу «Ауді А6», д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 10).
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 автомобіль «Ауді А6», д.н.з. НОМЕР_2 зазнав механічних пошкоджень, чим ОСОБА_2 , як власнику транспортного засобу, яким на момент настання ДТП керувала ОСОБА_4 (дружина позивача), завдано матеріальної шкоди.
Відповідно до Звіту № 622-2019 про оцінку колісного транспортного засобу, складеного ТОВ «Незалежна Експортно-Асистуюча Компанія», вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Ауді А6», складає 543 477,69 гривень (а.с. 16 - 32).
За проведення вказаного автотоварознавчого дослідження, відповідно до рахунку-фактури №622-2019 від 27.09.2019 року, Позивачем було сплачено 3 400 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 37659685 від 23.10.2019 року (а.с. 14).
На момент ДТП автомобіль, яким керував відповідач, був застрахований у ПрАТ «УАСК АСКА» відповідно до договору страхування серії АМ № 4436164 від 05.07.2018 року.
03.01.2020 року позивач звернувся до ПрАТ «УАСК АСКА» з заявою на виплату страхового відшкодування (а.с.33), за результатами розгляду якої 01.04.2020 року на картковий рахунок позивача, відкритий у АТ «Райфайзен Банк Аваль», було здійснене безготівкове зарахування страхового відшкодування в розмірі 99 000,00 грн. (а.с. 34).
Отже, загальна сума завданої позивачу матеріальної шкоди становить 497 877,69 гривень, яка є різницею між сумою прямих матеріальних збитків та їх частковим відшкодуванням, зокрема: 543 477,69 грн. + 3 400 гри. - 99 000 грн. = 447 877,69 грн.
Згідно ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
За викладених обставин суд вважає, що заявлені вимоги позивача щодо відшкодування матеріальної шкоди у сумі 477 877,69 грн. знайшли свого підтвердження, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди у сумі 50 000,00 грн., судом встановлено наступне.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Згідно зі ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діяти чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із подальшими змінами), заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.
Згідно з п. 5 згаданого Пленуму ВСУ відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, а також вини останнього в її заподіянні.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.
Позивач моральну шкоду обґрунтовував тим, що отримав стрес від даного ДТП, внаслідок чого вже тривалий час не може вести повсякденне життя, яке він вів до ДТП; майчи у власності автомобіль, позивач не може ним користуватись, оскільки він пошкоджений внаслідок протиправних дій відповідача; після ДТП позивач постійно перебуває у депресивному стані, став знервований, почастішали головні болі, підвищився артеріальний тиск, негативно відображається на стотунках з оточуючими людьми тощо.
Враховуючи викладене, а також виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає за можливе задовольнити позов частково і визначити розмір відшкодування моральної шкоди, завданої позивачеві, в сумі 5 000,00 грн., а в решті позовних вимог - відмовити за необгрунтованістю.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст.ст. 4, 12-13, 78-81, 133, 137, 258, 259, 264, 265, 268, 280-281, 284, 289, 352-355 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди- задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) матеріальну шкоду в розмірі 447 877 (чотириста сорок сім тисяч вісімсот сімдесят сім) гривень 69 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) моральну шкоду в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.
В іншій частині позову - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір в сумі 4 528 (чотири тисячі п`ятсот двадцять вісім) гривень 77 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Дарницький районний суд міста Києва.
Суддя: