ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/2661/20 Головуючий суддя І інстанції Білінська О. В.
Провадження № 22-ц/818/1131/21 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: про поновлення на роботі, з них
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Бурлака І.В., Хорошевського О.М.

за участю секретаря судового засідання Семикрас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2020 року, ухвалене у складі головуючого судді Білінської О.В., по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укртрансгаз» про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2020 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою, яку в подальшому уточнив, до АТ «Укртрансгаз» та просив визнати незаконним і скасувати наказ в.о. генерального директора філії «Оператор газотранспортної системи України» акціонерного товариства «Укртрансгаз» ОСОБА_6 № 339 К від 06.04.2020 про звільнення ОСОБА_1 , провідного інженера сектору обслуговування засобів автоматизації філії «Оператор газотранспортної системи України» АТ «Укртрансгаз»; зобов`язати АТ «Укртрансгаз» поновити на посаді провідного інженера сектору обслуговування засобів автоматизації ОСОБА_1 в АТ «Укртрансгаз» з 07.04.2020 із одночасним вчиненням усіх дій відповідно до приписів ч. 2 ст. 235 КЗпП України.

Позов мотивовано тим, що він працював у Східному регіоні Філії «Оператор газотранспортної системи України» АТ «Укртрансгаз» на посаді провідного інженера сектору обслуговування засобів автоматизації з 01.06.2019, згідно наказу №317 К від 30.05.2019. Загальний стаж роботи в газовій промисловості України складає 22 роки 02 місяці 16 днів. Наказом №339 К від 06.04.2020 позивача звільнено з роботи з 06.04.2020 у зв`язку із скороченням чисельності і штату працівників АТ «Укртрансгаз», п. 1 ст. 40 КЗпП України. Крім того, у даному наказі зазначено: 1) наказ про наступне звільнення за скороченнями чисельності і штату працівників №897 від 16.12.2019; 2) попередження про вивільнення у зв`язку зі скороченням штату працівників; 3) подання Голові первинної профспілкої організації УМГ «Харківтрансгаз» №2001ВИХ-20-149 від 13.03.2020.

Зазначає, що 16.12.2019 т.в.о. президент АТ «Укртрансгаз» Олексієнко С.О. підписав наказ №896 про заходи в зв`язку з припиненням діяльності з транспортування природного газу АТ «Укртрансгаз». Даний наказ №896 передбачає з 01.01.2020 скорочення штатних посад філій АТ «Укртрансгаз»: «Оператор газотранспортної системи України» та п`яти Управлінь Магістральних Газопровідних України. Даний наказ до позивача доведений не був, у зв`язку з чим було направлено адвокатський запит №1 від 31.01.2020, у якому було прохання надати копію наказу №896 з додатками: Додаток 1 («зміни до штатних розписів філії «ОГТСУ» АТ «Укртрансгаз»). Даний додаток до наказу не було надано.

Вказує, що 15.01.2020 підписаний наказ т.в.о. президента АТ «Укртрансгаз» Олексієнко С.О. №18 про затвердження Регламенту про організацію роботи Комісії з визначення переважного права працівників на залишення на роботі при вивільненні у зв`язку із скороченням чисельності або штату працівників. В адвокатському запиті №1 від 31.01.2020 було також прохання надати копію наказу №18 з усіма додатками, а також результати роботи та персональний висновок даної Комісії щодо працівників філії «ОГТСУ» ОСОБА_1 . Результатів комісії не було надано. 20.01.2020 підписаний наказ т.в.о. президента АТ «Укртрансгаз» Олексієнко С.О. №23 про організацію повідомлень працівників АТ «Укртрансгаз» про звільнення у зв`язку зі скороченням чисельності і штату працівників АТ «Укртрансгаз». 23.01.2020 ОСОБА_1 , вручено письмове попередження про наступне вивільнення.

Зауважує, що він має переважне право на залишення на роботі (ст. 42 КЗпП України), оскільки на його утриманні знаходиться 3 малолітніх дітей, у сім`ї більше ніхто не має інших працівників із самостійним заробітком, наявність тривалого безперервного стажу в галузі. Відповідні критерії визначення переважного права на залишення на роботі визначені і п. 2 Регламенту. При цьому роботодавець має право в межах однорідних професій і посад провести перестановку (перегрупування) працівників і перевести більш кваліфікованого працівника, посада якого скорочується, з його згоди на іншу посаду, звільнивши з неї на цих підставах кваліфікованого працівника. В усіх випадках звільнення за пунктом 1 статті 40 КЗпП України проводиться з наданням гарантій, пільг і компенсацій, передбачених главою ІІІ-А КЗпП України. Результати роботи комісії АТ «Укртрансгаз» з визначення переважного права працівників на залишення на роботі та прийняте рішення щодо ОСОБА_1 , який має право на перевагу в залишення на роботі позивачу не відомо.

13.03.2020 голові первинної профспілкової організації (ППО) філії УМГ «Харківтрансгаз» ОСОБА_4 надійшло подання від 13.03.2020 №2001ВИХ-20-149 від в.о. генерального директора філії «ОГТСУ» ОСОБА_6 про надання згоди ППО УМГ «Харківтрансгаз» на звільнення ОСОБА_1 . Станом на 20.01.2020 кількість працівників філії «ОГТСУ» членів ППО апарату УМГ «Харківтрансгаз», які підлягали вивільненню становила більше 7% від загальної кількості працюючих працівників. Згідно п. 2.3 Галузевої угоди між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, НАК «Нафтогаз України» і профспілкою працівників нафтової і газової промисловості України на 2012-2014 роки та яка є чинною, згоду на вивільнення такої кількості працівників має надавати президія Центральної ради Профспілки. Однак, працівники, які підлягають вивільненню, із згодою президії Центральної ради Профспілки не були ознайомлені та взагалі невідомо чи згода президії надавалася. При цьому, подання роботодавця має розглядатися у присутності працівника, що якого воно подано. Розгляд подання за відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. Про дане подання позивачу не було відомо.

Крім того, згідно п. 2.3 Галузевої Угоди ППО УМГ «Харківтрансгаз» не приймає рішення про надання, або ненадання згоди на вивільнення працівника. З метою запобігання порушення прав працівників та діючої Галузевої угоди Голова ППО УМГ «Харківтрансгаз» ОСОБА_4 того ж дня, на вказане подання 31.03.2020 надіслав лист №2101ВН-20-205 на адресу в.о. генерального директора філії «ОГТСУ» ОСОБА_6 про виконання п. 2.3 Галузевої угоди, у якому зазначив, що станом на 20.01.2020 кількість працівників філії «ОГТСУ» членів ППО апарату УМГ «Харківтрансгаз», які підлягали вивільненню, становила більше 7% від загальної кількості працюючих працівників. Згідно п. 2.3 Галузевої Угоди згоду на вивільнення такої кількості працівників має надавати президія Центральної ради Профспілки, вивільнення працівників повинно бути проведено з додержанням вимог законодавства та умови отримання згоди президії Центральної ради Профспілки, яка має бути додана до пакету документів з ознайомленням працівниками, що підлягають звільненню. Цих умов Галузевої Угоди та вимог законодавства виконано не було.

В зв`язку з вищевикладеним, позивач зазначає, що його звільнення відбулося без виконання умов Регламенту щодо визначення переважного права на залишення на роботі та без подання та прийняття рішення відповідною профспілковою організацією, яка і не приймала такого рішення щодо надання чи ненадання згоди на розірвання трудового договору, чим було порушено вимоги ст. 43 КЗпП та ст. 39 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Також, оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом ч. 3 ст. 492 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення. Відповідачем пропонувалася робота на момент попередження і звільнення, але цей перелік посад був вибірковий і неповний, і мені не були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які були і з`явилися на підприємстві протягом цього періоду. На вимогу позивача надати повний перелік посад, які відповідають його спеціальності та кваліфікації в межах м. Харкова, не було надано цей перелік, а саме перелік був неповним. Тому вважає його звільнення незаконним.Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_5 залишено без задоволення.

Представник відповідача АТ «Укртрансгаз» - Жирний О.С. проти позову заперечував та просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Зазначав, що наказом АТ «Укртрансгаз» №897 від 16.12.2019 «Про скорочення чисельності і штату працівників» на виконання наказів АТ «Укртрансгаз» від 16.12.2019 №896 «Про заходи у зв`язку з припиненням діяльності з транспортування природного газу» та від 31.07.2017 №507 «Про формування штатних розписів та внесення змін до них» у зв`язку з прийняттям постанови Кабінету міністрів України №840 від 18.09.2019 «Про відокремлення діяльності з транспортування природного газу та забезпечення діяльності оператора газотранспортної системи», на виконання Статуту проекту «Відокремлення діяльності з транспортування природного газу», затвердженого рішенням засідання правління публічного акціонерного товариства «Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» №554 від 18.10.2018 та рішенням акціонера АТ «Укртрансгаз» №215 від 18.10.2018, затверджено зміни до штатного розпису філії «Оператор ГТС України» з 01.01.2020. В результаті зміни штатного розпису була, в тому числі, виведена посада - провідний інженер сектору обслуговування засобів автоматизації східного регіону підрозділу при апараті філії «Оператор ГТС України» АТ «Укртрансгаз», яку раніше займав ОСОБА_1 .

Крім того, 27.01.2020 ОСОБА_1 був повідомлений, у встановленому чинним законодавством порядку, про скорочення посади у зв`язку із скороченням штату працівників отримавши попередження разом з переліком вакантних посад станом на 16.01.2020. З попередженням про звільнення та переліком вакантних посад позивач ознайомився особисто та від запропонованих посад відмовився, про що свідчить особистий підпис позивача на попередженні. В подальшому позивачу неодноразово пропонували вакантні посади (станом на 10.02.2020, 20.03.2020, 04.03.2020), однак, позивач відмовився від всіх запропонованих вакантних посад, про що свідчить особистий підпис позивача на вищевказаних переліках. ОСОБА_1 не скористався своїм правом на залишення на роботі, коли відмовився від запропонованої можливості бути призначеним на одну із вакантних посад в товаристві, не подав заяви на розгляд комісії з визначення переважного права працівників на залишення на роботі. Посилаючись на позицію Верховного суду України, висловлену при розгляді цивільної справи №6-40цс15 від 01.04.2015, згідно якої власник є таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 492 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду, представник відповідача зазначає, що зважаючи на вищевикладене АТ «Укртрансгаз» належно виконано вимоги ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 492 КЗпП України.

Крім того, зазначає, що відповідач на виконання вимог ст. 43 КЗпП України, 12.03.2020 надіслав голові первинної профспілкової організації апарату «Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз» подання про погодження розірвання трудового договору з провідним інженером сектору обслуговування автоматизації східного регіону підрозділів при апараті філії «Оператор ГТС України» АТ «Укртрансгаз» ОСОБА_1 , у зв`язку зі скороченням посади, яку він займав. 31.03.2020 отримана відповідь від голови профкому ППО апарату УМГ «Харківтрансгаз» ОСОБА_4 , в якому повідомлено, що профком не скликав засідання та не розглядав питання звільнення ОСОБА_1 та зазначено, що роботодавець повинен був звернутись з подання про надання згоди щодо звільнення працівників до президії Центральної ради профспілки працівників нафтової та газової промисловості України з посиланням на п. 2.3 Галузевої угоди між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України.

Однак, відповідно до п. 2.3 вказаної вище угоди, яка в тому числі поширюється і на АТ «Укртрансгаз», передбачається звернення роботодавця до президії Центральної ради профспілки працівників нафтової та газової промисловості України за згодою звільнення працівників у зв`язку з скороченням штату у разі звільнення працюючих на рівні 7 і більше відсотків працівників підприємства. Враховуючи це, ОСОБА_4 повідомлено, що станом на 01.01.2020 в товаристві налічується 7296 чоловік, з них станом на 31.03.2020 було звільнено за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату 110 чоловік, а також те, що до кінця поточного року передбачається звільнення за цією підставою додатково ще 200-300 чоловік, то кількість звільнених працівників товариства протягом календарного року становитиме не більше 5%.

Рішенням Червонозаводського районного суду м .Харкова від 21 жовтня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати та новим рішення позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Скарга мотивована тим, що йому не відомі результаті роботи комісії АТ «Укртрансгаз» з визначення переважного права працівників на залишення на роботі та прийняте рішення щодо ОСОБА_1 , який має право на перевагу у залишенні на роботі.

Зазначає, що філія «Оператор газотранспортної системи України» як відокремлений структурний підрозділ згідно умов Галузевої угоди підпадає під порядок регулювання та удосконалення виробничих трудових і соціально-економічних відносин та посилення соціального захисту працівників, у тому числі у зв`язку із скороченням штатів.

Станом на 20.01.2020 року кількість працівників відокремленого структурного підрозділу Філії «ОГТСУ» членів ППО апарату УМГ «Харківтрансгаз», які підлягали вивільненню становила більше 90% від загальної кількості працюючих у Філії. Тому він вважає, що згоду на звільнення адміністрація підприємства мала отримати від Президії Центральної ради Профспілки, якої у даному випадку не було, тому був порушений порядок звільнення.

Зауважує, що звільнення ОСОБА_1 відбулось без виконання вимог Регламенту щодо визначення переважного права на залишення на роботі та без подання та прийняття рішення відповідною профспілковою організацією, яка не приймала такого рішення щодо надання чи ненадання згоди на розірвання трудового договору, чим було порушено вимоги с.43 КЗпП та ст. 39 Закону «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Поза увагою суду залишилось те, що згідно п.1.1 Галузевої угоди визначено угоду укладено з метою регулювання та удосконалення виробничих, трудових, соціально-економічних відносин на підприємствах структурних підрозділах. Саме таких відокремленим структурним підрозділом є філія «Оператор газорозподільної системи України» АТ «Укртрансгаз» і голова ППО УМГ «Харківтрансгаз» ОСОБА_4 діяв виключно в межах вимог галузевої угоди «Харківтрансгаз», які підлягали вивільненню, становила більше 7% від загальної кількості працюючих працівників.

Судом було відмовлено у задоволенні заяви про виклик свідка ОСОБА_4 ..

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Укртрансгаз» просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Зазначає, що ОСОБА_1 було звільнено з дотриманням вимог чинного законодавства, адже таке відбулось внаслідок скорочення штату працівників, дотримано норми законодавства щодо вивільнення працівників, відповідні дії належно задокументовано, запропоновано перейти на іншу роботу на тому самому підприємстві, надано працівнику гарантії, передбачені законодавством.

Зауважує, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження обставин на які він посилається, доводи викладені у позовній заяви та апеляційній скарзі є безпідставними.

Колегія суддів, заслухала доповідь судді-доповідача, учасників справи, перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає.

Судом першої інстанції встановлено відповідно до наказу філії «Оператор газотранспортної системи України» АТ «Укртрансгаз» від 06.04.2020 № 339-К, позивача ОСОБА_1 , провідного інженера сектору обслуговування автоматизації працівників східного регіону підрозділів при апараті, 06.04.2020 звільнено у зв`язку зі скороченням, згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Відповідно до наказів АТ «Укртрансгаз» від 16.12.2019 №896 з 01.01.2020 скорочуються штатні посади філій АТ «Укртрансгаз», зокрема «Оператор газотранспортної системи України» та №897 затверджено зміни до штатних розписів, які вводяться в дію з 01.01.2020.

Згідно до наказу АТ «Укртрансгаз» від 15.01.2020 №18 затверджено Регламент про організацію робіт комісії АТ «Укртрансгаз» з визначенням переважного права працівників на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці. 20.01.2020 АТ «Укртрансгаз» винесено наказ за №23 «Про організацію повідомлень працівників АТ «Укртрансгаз» про звільнення у зв`язку з скороченням чисельності і штату працівників АТ «Укртрансгаз».

Відповідно до подання філії «Оператор газотранспортної системи України» АТ «Укртрансгаз» від 12.03.2020 №3 «Про погодження розірвання трудового договору» 27.01., 10.02., 25.02., 06.03.2020 працівникові ОСОБА_1 була запропонована інша робота на вакантних посадах АТ «Укртрансгаз». Від запропонованих посад працівник відмовився.

У наказі від 20.01.2020 № 24 «Про внесення змін до Регламенту з поряду призначення працівників на вакантні посади АТ «Укртрансгаз» зазначається про ознайомлення працівників з вакантними посадами, попередження працівника про наступне вивільнення працівників у зв`язку зі скороченням штату.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що роботодавець діяв в межах повноважень та у відповідності до вимог чинного трудового законодавства, а тому правові підстави для задоволення позову відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступних підстав.

Пунктом 1 ч.1 ст.40 КЗпП України передбачена можливість розірвання трудового договору власником або уповноваженим ним органом у разі зміни в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.19 постанови від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду трудових спорів», розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержані власником або уповноваженим ним органом норми законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази змін в організації виробництва і праці, того, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або власник чи уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника за його згодою на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення.

Положеннями ч.2 ст.40 КЗпП України визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1,2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому є підприємстві, в установі, організації.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишенні на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

При вирішенні питання про те, чи мав змогу роботодавець виконати вимоги ст..49-2 КЗпП України про надання роботи працівникові, який вивільняється в зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, суд має виходити з того, що за змістом цієї норми працівнику має бути запропонована наявна робота за відповідною професією чи спеціальністю і лише при відсутності такої роботи - інша наявна робота.

При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Таким чином, однією із найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги ч.2 ст.40, ч.3 ст.49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом ч.3 ст.49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

Так, матеріали справи свідчать про те, що наказом АТ «Укртрансгаз» від 30.05.2019 №317 к, вирішено з 01.06.2019 перемістити працівників філії «Оператор газотранспортної системи України» АТ «Укртрансгаз» відповідно до штатних розписів працівників підрозділів при апараті філії «Оператор газотранспортної системи України» АТ «Укртрансгаз» затверджених наказом АТ «Укртрансгаз» від 14.05.2019 №308 «Про затвердження штатних розписів та змін до штатних розписів» у відповідності до ч. 2 ст. 32 КЗпП України.

Згідно з додатком 1 вказаного наказу додається список працівників та підрозділів при апараті філії «Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз» АТ «Укртрансгаз», які підлягають переміщенню до східного регіону підрозділів при апараті філії «Оператор газотранспортної системи України» АТ «Укртрансгаз», зокрема провідний інженер сектору обслуговування засобів автоматизації ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 1 та 8 Закону України «Про колективні договори і угоди» Галузеві (міжгалузеві) угоди укладаються на основі чинного законодавства між стороною роботодавців (підприємств) та стороною працівників (профспілок) з метою регулювання галузевих норм з організації та оплати праці з урахуванням специфіки, умов праці окремих професійних груп і категорій працівників галузі.

Відповідно до Положення про філію «Оператор газорозподільної системи України» АТ «Укртрансгаз» - Філія «ОГТС України» є відокремленим підрозділом АТ «Укртрансгаз», провадить свою діяльність від іменні товариства, не має статусу юридичної особи та здійснює частину функцій товариства, що відповідає статутним цілям та завданням Товариства, відповідно до чинного законодавства України та цього Положення.

Згідно пункту 2.3. дія якої поширюється у тому числі і на АТ «Укртрансгаз», передбачено звернення роботодавця до президії Центральної ради профспілки працівників нафтової та газової промисловості України за згодою звільнення працівників у зв`язку зі скороченням штату у разі звільнення працюючих на рівні 7 і більше відсотків працівників підприємства.

Також зазначеним пунктом передбачено, що погодження з вищестоящим профспілковим органом, у тому числі президією Центральної ради профспілки працівників нафтової та газової промисловості України, у випадку масового звільнення працівників потребується додатково, крім додержання загального порядку, а не на заміну встановленого загального порядку, який передбачає надання погодження на звільнення працівників виборним органом первинної профспілкової організації.

За клопотання позивача судом апеляційної інстанції було витребувано та досліджено штатний розпис працівників філії «Оператор газотранспортної системи України АТ «Укртрансгаз» з 01.07.2019 року та з 01.01.2020 року.

Так, станом на 01 січня 2020 року у АТ «Уктрансгаз» налічувалося 7297 чоловік, з яких станом на 31.03.2020 року було звільнено на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату 110 чоловік.

З попередження про вивільнення у зв`язку зі скороченням штату працівників ОСОБА_1 , з 01.01.2020 посади «інженер, провідний» структурного підрозділу «Філія «Оператор газотранспортної системи України», підрозділи при апараті, Східний регіон, Сектор обслуговування засобів автоматизації» АТ «Укртрансгаз», після закінчення двомісячного терміну з дня ознайомлення з цим попередженням, та запропоновано вакантні посади згідно з переліком вакантних посад АТ «Укртрансгаз» станом на 16.01.2020.

Так, з попередження про вивільнення у зв`язку зі скороченням штату працівників ОСОБА_1 , з яким він ознайомлений 27.01.2020 вбачається, що від вакантних посад, запропонованих відповідачем у вказаний день, а також 10.02.2020, 20.02.2020, 04.03.2020 позивач відмовився. При цьому позивачу пропозиції відповідачем були надані на посади в межах підприємства у різних його філіях, Харківський, Київській, Львівській, тобто поза межами місця роботи, де була скорочена його посада, що свідчить про безпідставність посилання у доводах скарги про необхідність отримання згоди Президії Профспілки з огляду на значне скорочення у Харківській філії, де працював позивач на день його звільнення (а.с. 77-81 т. 1).

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду, що таке скорочення штату не вважається масовим та не вимагає додаткової згоди президії Центральної ради профспілки працівників нафтової та газової промисловості України.

У відповідності з ч.1 ст.77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Всупереч свого процесуального обов`язку позивач не довів, що при звільненні він користувався перевагою та мав переважне право на залишення на роботі, тому колегія суддів також відхиляє наведені з цього приводу доводи скарги.

З наведеного вбачається, що відповідач дотримався вищевказаних норм законодавства, що регулюють порядок вивільнення працівників і на підприємстві, дійсно мало місце зміна в організації виробництва і праці у вигляді скорочення штату працівників, а тому висновок суду про те, що звільнення позивача відбулося з дотриманням вимог закону є законним та обґрунтованим, а доводи скарги не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, суд першої інстанції повно дослідив усі обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку щодо недоведеності заявленого позову.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції відповідно до ст. 89 ЦПК України дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст. ст. 367,374,375,382,384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 26 лютого 2021 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії І.В.Бурлака.

О.М.Хорошевський.