Справа № 521/7330/14-ц Провадження № 6/521/460/21
У Х В А Л А

Іменем України

05 липня 2021 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Гуревського В.К.

за секретаря - Тішкіна Р.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича, заінтересовані особи: боржник ОСОБА_1 , стягувач ТОВ «ОТП Факторинг Україна», Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування про встановлення порядку виконання, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Малиновського районного суду м Одеси перебувала цивільна справа за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

31 січня 2017 року по справі ухвалено рішення.

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитро Миколайович звернувся до суду із поданням про встановлення порядку виконання рішення суду по цій справі, а саме: встановити порядок виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеса по справі № 521/7330/14-ц, що набрало законної сили 02.03.2017 р., шляхом надання дозволу на примусову реалізацію (продаж) на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження нерухомого майна боржника - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме, квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 55,2 м. кв., в якій зареєстрований неповнолітній ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , без отримання попереднього дозволу органу опіки та піклування, посилаючись на такі обставини.

На примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича (далі - приватний виконавець) перебуває зведене виконавче провадження №63675651, до складу якого входить виконавчий напис № 828, виданий 05.03.2014 р., яким встановлено у рамках погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у розмірі 713481,56 грн звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1 та виконавчий лист №521/7330/14- ц, виданий Малиновським районним судом м. Одеса від 04.07.2017 р., яким встановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» борг у розмірі 1553875,90 грн та судові витрати у розмірі 3654,00 грн.

03.06.2020 р. приватним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП 62248653 з виконання вказаного виконавчого напису № 828, виданого 05.03.2014 р,. яка була надіслана сторонам виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення03.06.2020 р., за вих. № 1530.

24.09.2020 р. приватним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №63127497 з примусового виконання виконавчого листа №521/7330/14-ц, виданого Малиновським районним судом м. Одеса від 04.07.2017 року, яка була надіслана сторонам виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення 24.09.2020 року, за вих. №3078.

У день винесення приватним виконавцем постанови про відкриття провадження №63127497 була винесена постанова про арешт майна та коштів боржника, якою було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, а також на грошові кошти всіх видів валют та банківських металів, що знаходяться на всіх рахунках боржника. Відомості про арешт рухомого та нерухомого майна боржника було внесено до відповідних державних реєстрів.

У той же день виконавцем було винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень ВП №63127497 та ВП 62248653 у зведене виконавче провадження з присвоєнням номеру ВП 62248653.

Відповідно до вимог чинного законодавства ОСОБА_1 вважається таким, що обізнаний про розпочате примусове виконання.

Згідно із відповідями з банків, на рахунках боржника грошові кошти відсутні.

У відповідності із інформацією, наданою Міністерством внутрішніх справ України, ПФУ, ДФС транспортні засоби за боржником не зареєстровані, на обліку ПФУ та ДФС не перебуває.

Таким чином, у ході перевірки майнового стану боржника приватним виконавцем було виявлено квартиру АДРЕСА_1 , яка є іпотечним майном стягувача за цим виконавчим провадженням.

17.11.2020 р. вимогою №62248653 було зобов`язано боржника надати безперешкодний доступ до вищевказаної квартири, але під час виїзду на місце знаходження вищевказаного майна, доступ до квартири надано не було, у зв`язку з чим приватним виконавцем 19.11.2020 р. було проведено опис квартири АДРЕСА_1 та складено відповідну постанову без доступу до внутрішніх приміщень квартири.

Разом з цим, в квартирі за вищевказаною адресою зареєстрований малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповіддю Департаменту надання адміністративних послуг від 26.11.2020року за вих. № 1084В/01-7.

Вищевказані обставини ускладнюють виконання судового рішення, яке набрало законної сили, адже, в матеріалах виконавчого провадження відсутній дозвіл органу опіки та піклування на вчинення правочину щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким має дитина.

Згідно пункту 28 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 (далі - Інструкція), у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», дозвіл органу опіки та піклування на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким має дитина, надається виключно при особистому звернені батьків дітей, опікунів або піклувальників.

Підпунктом 4 абзацу 3 пункту 3 розділу II Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2831/5 (далі - Порядок) передбачено, що заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами (в електронній або паперовий формі): у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, - копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду.

При цьому ані Законом України «Про виконавче провадження», ані Законом України «Про іпотеку» не передбачено обов`язку виконавця на отримання дозволу органу опіки та піклування на здійснення відчуження нерухомого майна боржника, право власності на яке або право користування яким мають діти, та реалізація такого майна не ставиться в залежність від отримання/неотримання такого дозволу.

Це обумовлено тим, що звернення стягнення на нерухоме майно боржника здійснюється в примусовому порядку як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»). Тобто майно, на яке звертається стягнення у виконавчому провадженні реалізується без волевиявлення власника майна (боржника), або осіб, які мають право на користування цим майном, в тому числі і дітей. Таке правило застосовується як до звернення стягнення (реалізації) нерухомого майна, у порядку статей 50, 51 Закону України «Про виконавче провадження», так і щодо реалізації майна, яке вилучається у боржника внаслідок конфіскації, в порядку, передбаченому статтею 62 Закону України «Про виконавче провадження».

Тобто, законом не передбачено ані права, ані обов`язку приватного виконавця отримувати висновок органу опіки та піклування з метою передачі на примусову реалізацію майна, а сам по собі факт відсутності попереднього дозволу органу опіки та піклування на укладення оспорюваного правочину не є безумовною підставою для визнання його недійсним.

Така позиція заявника узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 08.07.2020 справа № 201/18443/17, провадження № 61-530св19, від 12.06.2019 справа №369/230/17, провадження № 61-3079св19.

Положеннями частин 1, 3 435 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувана чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до підпункту h п. 5.2 Іпотечного договору NsPML-501/056/2008 від 03/05/2007 року, іпотекодавець зобов`язаний: не прописувати (не реєструвати) право приживання будь-яких третіх осіб на території (площі) предмета іпотеки без попередньо отримання на те письмової згоди від іпотекодержателя.

Станом на день укладання Іпотечного договору MPML-501/056/2008 від 03/05/2007 р. боржник був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Іпотекодавець, всупереч умов договору, та Закону не повідомляв іпотекодержателя ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та у наступному стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про реєстрацію в іпотечному майні себе, своєї дружини та неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та згоди на проведення вказаних дій не отримував.

Відповідно до частин першої, третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону (стаття 41 Закону).

Відповідно до частини другої статті 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Частиною першою статті 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку встановленому законом.

У разі якщо неповнолітній під час укладення договору іпотеки не був зареєстрованим у іпотечній квартирі та не мав права користування нею, у разі виселення неповнолітнього із іпотечного майна згода органу опіки та піклування щодо його виселення не потрібна.

Саме до таких висновків прийшов Верховний Суд у Постанові від 29.01.2020 р. по справі №750/7741/17- ц, провадження № 61-44069св18 залишаючи в силі рішення суду апеляційної інстанції про виселення із іпотечної квартири боржника та неповнолітніх членів його сім`ї без надання іншого житлового приміщення.

Тобто, Верховним Судом встановлено правомірність реалізації з торгів у рамках задоволення вимог стягувача-іпотекодержателя, житлового майна, право користування на яке набули діти вже після передання цього майна в іпотеку.

Іпотечний договір MPRML-500/003/2007 було укладено 07.032007 року, на відміну від цього, згідно з відповіддю Департаменту надання адміністративних послуг від 26.11.2020 року за вих. № 1084В/01-7, боржник, його дружина та неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , були зареєстровані в квартирі ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто, дитина народжена та зареєстрована у іпотечній квартирі після укладання договору іпотеки.

Враховуючи вищезазначене та те, що у результаті перевірки майнового стану не виявлено коштів чи іншого майна, за рахунок якого можливо задовільнити вимоги стягувача, на виконання п. 3 ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», у порядку ст. 446 ЦК України виконавець змушений звертатися до суду із відповідною заявою.

Сторони в судове засідання викликалися, не з`явилися.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов таких висновків.

В провадженні Малиновського районного суду м Одеси перебувала цивільна справа за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

31 січня 2017 року по справі ухвалено рішення, за яким стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області 24 квітня 1996 року, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» (місцезнаходження: 03680, м. Київ, вул. Фізкультури, 28-Д, п/р № НОМЕР_3 , МФО 300528, ) заборгованість за кредитним договором № ML-501/056/2008 від 07 березня 2008 року у розмірі 136304,91 доларів США (сто тридцять шість тисяч триста чотири дол. США 91 цент.), що на день подання позову за курсом НБУ складає 1553875,9 гривень (один мільйон п`ятсот п`ятдесят три тисячі вісімсот сімдесят п`ять грн. 90 коп.), з яких: залишок заборгованості за кредитом у розмірі 63107,23 доларів США (шістдесят три тисячі сто сім дол. США 23 цент.), що на день подання позову за курсом НБУ складає 719422,42 гривень (сімсот дев`ятнадцять тисяч чотириста двадцять дві грн. 42 коп.); сума відсотків за користування кредитом у розмірі 10090,45 доларів США (десять тисяч дев`яносто дол. США 45 цент.), що на день подання позову за курсом НБУ складає 115031,13 гривень (сто п`ятнадцять тисяч тридцять одна грн. 13 коп.); сума пені за прострочення виконання зобов`язань у розмірі у розмірі 63107,23 доларів США (шістдесят три тисячі сто сім дол. США 23 цент.), що на день подання позову за курсом НБУ складає 719422,42 гривень (сімсот дев`ятнадцять тисяч чотириста двадцять дві грн. 42 коп.).

Стягнуто з ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 3654,0 гривень (три тисячі шістсот п`ятдесят чотири грн. 00 коп.). У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» до ОСОБА_2 відмовлено.

03.06.2020 р. приватним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП 62248653 з виконання вказаного виконавчого напису № 828, виданого 05.03.2014 р,. яка була надіслана сторонам виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення03.06.2020 р., за вих. № 1530.

24.09.2020 р. приватним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №63127497 з примусового виконання виконавчого листа №521/7330/14-ц, виданого Малиновським районним судом м. Одеса від 04.07.2017 року, яка була надіслана сторонам виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення 24.09.2020 року, за вих. №3078.

У день винесення приватним виконавцем постанови про відкриття провадження №63127497 була винесена постанова про арешт майна та коштів боржника, якою було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, а також на грошові кошти всіх видів валют та банківських металів, що знаходяться на всіх рахунках боржника. Відомості про арешт рухомого та нерухомого майна боржника було внесено до відповідних державних реєстрів.

У той же день виконавцем було винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень ВП №63127497 та ВП 62248653 у зведене виконавче провадження з присвоєнням номеру ВП 62248653.

Згідно із відповідями з банків, на рахунках боржника грошові кошти відсутні.

У відповідності із інформацією, наданою Міністерством внутрішніх справ України, ПФУ, ДФС транспортні засоби за боржником не зареєстровані, на обліку ПФУ та ДФС не перебуває.

У ході перевірки майнового стану боржника приватним виконавцем було виявлено квартиру АДРЕСА_1 , яка є іпотечним майном стягувача за цим виконавчим провадженням.

17.11.2020 р. вимогою № 62248653 було зобов`язано боржника надати безперешкодний доступ до вищевказаної квартири, але під час виїзду на місце знаходження вищевказаного майна, доступ до квартири надано не було, у зв`язку з чим приватним виконавцем 19.11.2020 р. було проведено опис квартири АДРЕСА_1 та складено відповідну постанову без доступу до внутрішніх приміщень квартири.

Разом з цим, в квартирі за вищевказаною адресою зареєстрований малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповіддю Департаменту надання адміністративних послуг від 26.11.2020року за вих. № 1084В/01-7.

Іпотечний договір MPRML-500/003/2007 було укладено 07.032007 року, на відміну від цього, згідно з відповіддю Департаменту надання адміністративних послуг від 26.11.2020 року за вих. № 1084В/01-7, боржник, його дружина та неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , були зареєстровані в квартирі ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто, дитина народжена та зареєстрована у іпотечній квартирі після укладання договору іпотеки.

Відповідно до підпункту h п. 5.2 Іпотечного договору NsPML-501/056/2008 від 03/05/2007 року, іпотекодавець зобов`язаний: не прописувати (не реєструвати) право приживання будь-яких третіх осіб на території (площі) предмета іпотеки без попередньо отримання на те письмової згоди від іпотекодержателя.

Станом на день укладання Іпотечного договору MPML-501/056/2008 від 03/05/2007 р. боржник був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, іпотекодавець, всупереч умов договору, та Закону не повідомляв іпотекодержателя ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та у наступному стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про реєстрацію в іпотечному майні себе, своєї дружини та неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та згоди на проведення вказаних дій не отримував.

У пункті 44 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз`яснено, що згідно зі статтею 32 Цивільного кодексу України, статтею 177 Сімейного кодексу України та статті 17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки не мають права без дозволу органу опіки та піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов`язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання.

Згідно з підпунктом 3.1 пункту 3 глави 1 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 у разі укладення правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, у тому числі договорів щодо поділу, обміну житлового будинку, квартири за участю малолітніх осіб, а також осіб, над якими встановлено опіку або піклування, нотаріус перевіряє наявність дозволу органу опіки та піклування на укладення таких правочинів.

У зв`язку з наведеним необхідно виходити із того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки.

Будь-які дії, вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки (наприклад, реєстрація неповнолітньої дитини в житловому будинку, народження дитини після укладення договору іпотеки), не є підставою для визнання такого договору недійсним із підстави невиконання вимог закону про отримання згоди органу опіки та піклування.

Звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду є кінцевою стадією виконання рішення суду про звернення стягнення, а тому попередній дозвіл органу опіки та піклування на відчуження квартири, в якому право користування належить малолітній дитині, не потрібен. Така згода потрібна при укладенні договору іпотеки, якщо предметом іпотеки мають право користуватись чи володіти діти, а не при виконанні рішення суду та проведенні прилюдних торгів.

Зазначена позиція підтверджується також матеріалами судової практики, а саме: ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 вересня 2015 року у справі 6-39908св14; ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 8 липня 2015 року у справі №6-8741св15; ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 5 лютого 2014 року №6-45859св13; постановою Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 761/4494/13-ц; постановою Верховного Суду від 27.06.2018 року по справі №367/2506/15-ц.

Згідно ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

За викладених обставин реалізація нерухомого майна на стадії виконанні рішення суду не вимагає в силу закону попередній дозвіл органу опіки та піклування на відчуження квартири, в якому право користування належить малолітній дитині.

Таким чином, суд не вбачає підстав для підтвердження положень закону для реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах, в якому право користування належить малолітній дитині, а тому в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. 435 ЦПК України, СУД

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича, заінтересовані особи: боржник ОСОБА_1 , стягувач ТОВ «ОТП Факторинг Україна», Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради в особі органу опіки та піклування про встановлення порядку виконання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційному суду через суду першої інстанції апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали суду.

Ухвала суду в повному обсязі складена 05 липня 2021 р.

СУДДЯ В.К.Гуревський