Справа № 149/252/21
Провадження №2/149/211/21
Номер рядка звіту 43
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.06.2021 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Робак М.В.,

при секретарі Поліщук Л.А.,

за участю відповідача ОСОБА_1 , його представника - адвоката Матяша Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2021 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування.

Позов мотивований тим, що 13.11.2017 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 87/17-Тз/Ж, згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати ОСОБА_2 будь-яке пошкодження або знищення автомобіля «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

09.12.2017 року в Житомирській області, в с. Любомирівка, сталася ДТП за участю автомобіля «Toyota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Renault», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водієм «Renault», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Внаслідок ДТП автомобіль «Toyota Corolla» отримав механічні пошкодження, а ОСОБА_2 завдано матеріального збитку, розмір якого відповідно до Звіту № 65/12/17 про оцінку колісного транспортного засобу від 13.03.2018 року наданого ФОП ОСОБА_3 639 680, 31 грн. з урахуванням кофіціенту фізичного зносу, що перевищує різницю між страховою сумою та вартістю залишків ТЗ, і згідно п. 3,15 Договору Страхування є конструктивною загибеллю ТЗ.

У зв`язку із викладеним ОСОБА_2 було сплачено страхове відшкодування 357 772, 65 грн з розрахунку: 550287, 00(страхова сума) - 165 000, 00 (вартість придатних залишків ТЗ) - 27 514, 35 грн (франшиза безумовна).

Оскільки цивільно - правова відповідальність водія автомобіля «Toyota Corolla», була застрахована ПрАТ СК «Країна» ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» має право зворотної вимоги до зазначеного товариства.

ПрАТ «СК «Україна» здійснили перерахування на рахунок ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» в розмірі 100 000,00 грн. Невідшкодованою залишилась частина збитку у розмірі 257772,65 грн.

У зв`язку з вищенаведеним ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулося до суду та просить стягнути з відповідача борг в сумі 257 772, 65 грн. та судові витрати.

Представник ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує, а також в позові просить поновити строки позовної давності.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні, яке відбулося в режимі відеоконференції позовні вимоги не визнає.

Представник відповідача адвокат Матяш Д.Ю. позовні вимоги не визнає, зазначаючи, що позивачем без поважних причин пропущено трирічний строк звернення до суду з зазначеним позовом, а тому просить з цих підстав відмовити в позові.

Суд, заслухавши пояснення відповідача та його представника, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив, що відповідно до відповіді від НПУ (а.с.23-25) та вироку Бердичівського районного суду Вінницької області від 04.09.2018 року, встановлено, що 09 грудня 2017 року близько 10 год. 15 хв. ОСОБА_1 , керуючи належним йому автомобілем "RENAULT LOGAN", з неправильним встановленням шин з направленим малюнком протектору на його задніх колесах, що впливає на безпеку дорожнього руху і не відповідає вимогам п. 31.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, рухався ним по проїзній частині автодороги «Бердичів - Хмільник» зі сторони м. Бердичева Житомирської області в напрямку м. Хмільник Вінницької області, перевозячи пасажирів та на 06 км вказаної автодороги поблизу с. Любомирівка Бердичівського району Житомирської області водій, будучи завчасно попередженим дорожнім знаком 1.13 «Слизька дорога» з табличками до нього 7.12 «Ожеледиця» та 7.2.1 «Зона дії 4 км» Правил дорожнього руху України, що встановлені на 03 км + 250 м цієї ж автодороги, проігнорував їх. Рухаючись по правій смузі руху проїзної частини, по лівобічному заокругленню дороги, позначеному дорожніми знаками 1.4.2 «Напрямок повороту» ПДР України, в світлу пору доби, в умовах достатньої видимості водій ОСОБА_1 в порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 «б», 10.1, 12.1 і лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 цих же Правил, якою між собою розділені транспортні потоки протилежних напрямків та яку перетинати забороняється, не впоравшись з керуванням транспортного засобу, допустив його занос ліворуч, внаслідок чого безпричинно виїхав на смугу зустрічного для себе руху, де задньою правою боковою частиною керованого ним транспортного засобу скоїв зіткнення з передньою частиною автомобіля "TOYOTA COROLLA", реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 . В результаті чого ОСОБА_1 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки. (а.с.26-37)

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

13.11.2017 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 було укладено договір страхування наземного транспорту № 87/178-Тз/Ж, згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати ОСОБА_2 будь-яке пошкодження або знищення автомобіля "TOYOTA COROLLA", реєстраційний номер НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. (а.с. 7-14)

Відповідно до звіту № 65/12/17 від 13.03.2018 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу "TOYOTA COROLLA", реєстраційний номер НОМЕР_1 , (а.с.39-62), ремонтних калькуляцій (а.с.44-57), протоколів технічного огляду КТЗ (а.с.58-52), вартість збитків, заподіяних в наслідок ДТП транспортному засобу "TOYOTA COROLLA", реєстраційний номер НОМЕР_1 в наслідок його пошкодження, за станом на дату оцінки, становить 564480,00 грн.

Відповідно до розрахунку страхового відшкодування, заяви про настання події від 09.12.2017 року, заяви щодо виплати або доплати страхового відшкодування від 09.12.2017 року, платіжного доручення № 991576 від 17.04.2018 року, старового акту № 006.01442717-1, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» сплатило ОСОБА_2 357 772, 65 грн (а.с.15-19, 38, 63)

Оскільки цивільно - правова відповідальність водія автомобіля «Toyota Corolla», була застрахована ПрАТ СК «Країна» ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» має право зворотної вимоги до зазначеного товариства.

ПрАТ «СК «Україна» здійснили перерахування на рахунок ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» в розмірі 100 000,00 грн. (а.с.16)

Невідшкодованою залишилась частина збитку у розмірі 257772,65 грн.

Відповідно до пп. 38.1.1 (а) п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Стаття 993 ЦК України передбачає перехід до страховика прав страхувальника щодо особи, відповідальної за завдані збитки, а саме до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до п. 1 ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (права власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Як вказано у п. 1 ст. 9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, відповідач повинен відшкодувати ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» шкоду, завдану внаслідок ДТП в розмірі 257772,65 грн.,

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За змістом ст.ст. 12 та 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем доведено факт завдання шкоди саме з вини відповідача, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, а відповідачем відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України цей факт не спростовано.

Разом з тим, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову, за таких підстав.

Так, ст. 256 ЦК України встановлено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст. 267 ч. 4 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), потерпілі (стаття 4 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Відповідно до статті 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно із абзацом 1 пункту 22.1. статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до частини шістнадцятої статті 9 Закону України "Про страхування" страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (частина перша статті 25 Закону України "Про страхування").

Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою.

Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Стаття 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачає право страховика, а у випадках, передбачених цим Законом, - МТСБУ, подати після виплати страхового відшкодування регресний позов (у випадку страховика до страхувальника або водія транспортного засобу, особи, яка заподіяла шкоду навмисно, підприємства, установи, організації, що відповідають за стан дороги (пункт 38.1 статті), тоді як у разі МТСБУ - до власника, водія транспортного засобу, страховика, підприємства, установи, організації, що відповідають за стан дороги, а також особи, визначеної у пункті 13.1 статті 13 цього Закону, яка причетна до ДТП (пункт 38.2. статті)).

Згідно зі статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Отже стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України "Про страхування", з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини (аналогічний висновок викладено у пункті 68 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц).

Тому під час розгляду справи не слід ототожнювати правовідносини регресу, регулювання яких здійснюється статтею 1191 ЦК України та статтею 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів") з правовідносинами суброгації, які регулюються статтею 993 ЦК України та статтею 27 Закону України "Про страхування".

Суброгація (від лат. "subrogare" - заміщення, обрання взамін) є одним із видів уступки права, який полягає в тому, що до нового кредитора, який реально виконав зобов`язання у вигляді сплати грошей, переходить право вимагати відповідного відшкодування від особи, відповідальної за завдану шкоду.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією (див. пункт 70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц).

Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Страховик виступає замість потерпілого.

Водночас регресом (з лат. "regressus" - зворотній рух) є право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. При регресі основне (деліктне) зобов`язання припиняється та виникає нове (регресне) зобов`язання, в межах якого у кредитора (третьої особи, що виконала обов`язок замість винної особи перед потерпілим) виникає право регресної вимоги до такої винної особи. Це виходить із змісту статей 559 та 1191 ЦК України, згідно яких зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином; особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Зважаючи на зміст наведених норм ЦК України, право зворотної вимоги (регресу) не переходить від однієї особи до іншої, як у випадку заміни сторони (кредитора) у вже існуючому зобов`язанні (при суброгації у страхових відносинах). При регресі право регресної вимоги виникає, тобто є новим правом кредитора за новим в даному випадку регресним зобов`язанням, що виникло внаслідок припинення основного (деліктного) зобов`язання шляхом виконання обов`язку боржника (винної особи) у такому деліктному зобов`язанні третьою особою (див. пункти 44-46 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 910/2603/17).

Під час регресу право вимоги (регресу) виникає у третьої особи після виконання такою особою обов`язку боржника та, відповідно, припинення основного (деліктного) зобов`язання та виникнення нового (регресного) зобов`язання.

Крім того, варто враховувати, що моментом початку позовної давності для регресної вимоги з огляду на положення частини шостої статті 261 ЦК України страховика є день виконання основного зобов`язання і фактично день припинення цього зобов`язання належним виконанням - день проведення страховиком виплати страхового відшкодування третій особі (потерпілому в деліктному зобов`язанні) (висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05.04.2017 у справі № 6-2806цс16).

У той час як згідно положення статті 262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. При суброгації деліктне зобов`язання не припиняється, змінюється лише одна і сторін такого зобов`язання - кредитор (аналогічної позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 у справі № 910/2603/17).

Тому у разі суброгації перебіг строку позовної давності, починається від дня настання страхового випадку, оскільки при переході права вимоги, до страховика переходять усі права, які мав страхувальник, зокрема це стосується і права на подання позову, у тому числі щодо часу виникнення права на позов - з моменту ДТП в результаті якого заподіяно шкоду (висновок викладений у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 28.02.2018 у справі 521/16989/13-ц).

Отже при суброгації строк позовної давності обчислюється з моменту ДТП, а при регресі - з моменту здійснення відповідної виплати страхового відшкодування (аналогічний висновок викладено у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 199/1848/16, від 27.12.2018 у справі № 373/2348/16-ц, від 10.01.2019 у справі № 200/13392/13-ц).

Враховуючи, що дорожньо-транспортна пригода сталася 09.12.2017 року, тому строк позовної давності закінчився 09.12.2020 року, а з позовом ПАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування" звернулося лише в лютому 2021 року (а.с. 73)

Позивач зазначає, що пропущений ним трирічний строк звернення до суду через карантинні заходи, а також очікування позивачем вироку суду щодо притягнення відповідача до кримінальної відповідальності є поважними причинами пропуску строку позовної давності.

Проте, позивачем не надано доказів, що вирок суду набрав законної сили поза межами встановленого законодавством строку звернення до суду.

У відповідності до п. 3 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) від 18.06.2020 під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Позивачем не наведено підстав, які б свідчили про те, що введені обмеження у зв"язку з карантином перешкоджали зверненню представника страхової компанії до суду за захистом своїх порушених прав.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову щодо стягнення заборгованості з підстав пропуску строку позовної давності, ураховуючи, що судом не встановлено поважних причин пропущення позовної давності протягом усього часу відведеного законом на подання відповідного позову спрямованого на захист порушеного права.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Дата складення повного судового рішення - 02.07.2021

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Робак М. В.