Номер провадження: 22-з/813/36/21
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2021 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про виправлення описки у резолютивній частині повного тексту ухвали Одеського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_2 про відмову від позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (третя особа - Шоста державна нотаріальна контора Одеського міського нотаріального округу) про визнання права власності на 1/2 частки спадкового майна, -

встановила:

У червні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом, який було уточнено до ОСОБА_1 , третя особа: Шоста державна нотаріальна контора Одеського міського нотаріального округу про визнання права власності на 1/2 частки спадкового майна (т.1 а.с. 2-3, 104-107).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2017 року в задоволені позову ОСОБА_2 відмовлено (т. 1 а.с. 118-119).

Постановою апеляційного суду Одеської області від 30 серпня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2017 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_2 право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 на: - 1/2 частину чотирьох кімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 72,4 кв.м., житловою площею 51,1 кв.м., що належала ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 07 грудня 2006 року та свідоцтва про право власності від 25 березня 1998 року, номер запису: 284 в книзі: 586пр-163, рішення про державну реєстрацію права власності від 22 грудня 2006 року; - 1/2 частину садового будинку АДРЕСА_2 , що належав ОСОБА_3 на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 вересня 2006 року по справі №2-4325/2006, реєстраційний номер 17887036, рішення про державну реєстрацію права власності від 19 лютого 2007 року; - 1/2 частину земельної ділянки 1567, площею 0,0413 га, за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :02:003:0039, що належала ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 08 липня 2004 року та державного акту на право приватної власності на земельну ділянку від 09 серпня 2004 року; - 1/2 частину легкового автомобіля марки «TOYOTA» CАМRY, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 19 липня 2007 року; - 1/4 частину однокімнатної квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 46,9 кв.м., житловою площею 20,6 кв.м., що належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 26 грудня 2011 року, номер запису: 3989 в книзі: 796пр-128, рішення про державну реєстрацію про право власності від 12 січня 2012 року; - 1/4 частину однокімнатної квартири АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 10 березня 2011 року, номер запису: 3423 в книзі: 768пр-199, рішення про державну реєстрацію права власності від 14 березня 2011 року (т. 1 а.с. 226-234).

Постановою Верховного Суду від 26 лютого 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову апеляційного суду Одеської області від 30 серпня 2018 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (т. 2 а.с. 81-86).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права (т. 1 а.с. 151-155).

05 листопада 2020 року від ОСОБА_2 до Одеського апеляційного суду була надана заява про відмову від позову.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року заяву ОСОБА_2 про відмову від позову було задоволено. Прийнято відмову ОСОБА_2 від позову до ОСОБА_1 (третя особа - Шоста державна нотаріальна контора Одеського міського нотаріального округу) про визнання права власності на 1/2 частки спадкового майна. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2017 року визнано нечинним. Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (третя особа - Шоста державна нотаріальна контора Одеського міського нотаріального округу) про визнання права власності на 1/2 частки спадкового майна - закрито.

20 січня 2021 року до Одеського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про виправлення описки у резолютивної частини повного тексті ухвали Одеського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року, у якому заявник посилалась на те, що у вказаному судовому рішенні було допущено описку, а саме, судом у абзаці четвертому ухвали помилково вказано, що закриттю підлягає провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , тоді як позивачем у даній справі є ОСОБА_2 .

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у заяві доводи, колегія суддів дійшла до висновку про необхідність виправлення описки у судовому рішенні з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Згідно з п. 19 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності. Проте, якщо неправильне визначення стягнутої суми було наслідком, наприклад, застосування закону, який не підлягав застосуванню, то підстав для виправлення арифметичних помилок немає.

Питання про внесення виправлень може бути вирішено судом, що ухвалив рішення, як із власної ініціативи, так і за заявою осіб, які беруть участь у справі, і незалежно від того, чи виконано рішення, але в межах установленого законом строку, протягом якого воно може бути пред`явлено до примусового виконання. Внесення виправлень у судове рішення, яке не підлягає примусовому виконанню, строком не обмежено.

Описками вважаються помилки, зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо (пропуск літери, цифри, їх перестановка тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення.

З матеріалів справи вбачається, що на розгляді суду апеляційної інстанції перебувала цивільна справа за заявою ОСОБА_2 про відмову від позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (третя особа - Шоста державна нотаріальна контора Одеського міського нотаріального округу) про визнання права власності на 1/2 частки спадкового майна

Однак, при складанні резолютивної частини повного тексту ухвали від 17 грудня 2020 року апеляційним судом було допущено описку у абзаці четвертому ухвали та вказано: Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , третя особа: Шоста державна нотаріальна контора Одеського міського нотаріального округу про визнання права власності на 1/2 частки спадкового майна - закрити, тоді як вірним, з урахуванням заявлених позовних вимог, є: Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (третя особа - Шоста державна нотаріальна контора Одеського міського нотаріального округу) про визнання права власності на 1/2 частки спадкового майна - закрити.

Таким чином, з метою усунення вказаних розбіжностей, колегія суддів вважає необхідним внести виправлення до абзацу четвертого резолютивної частини ухвали Одеського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року, та викласти вказаний абзац наступним чином: Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (третя особа - Шоста державна нотаріальна контора Одеського міського нотаріального округу) про визнання права власності на 1/2 частки спадкового майна - закрити.

Керуючись ст. ст. 269, 381 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Заяву ОСОБА_1 про виправлення описки у резолютивній частині повного тексту ухвали Одеського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_2 про відмову від позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (третя особа - Шоста державна нотаріальна контора Одеського міського нотаріального округу) про визнання права власності на 1/2 частки спадкового майна задовольнити.

Внести виправлення до резолютивної частини повного тексту ухвали Одеського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року, виклавши абзац четвертий вказаного судового рішення у наступній редакції:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (третя особа - Шоста державна нотаріальна контора Одеського міського нотаріального округу) про визнання права власності на 1/2 частки спадкового майна - закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді О.В. Князюк

О.М. Таварткіладзе