Справа № 697/9/21
Провадження № 2/697/197/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

24 лютого 2021 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Скирди Б.К.,

за участю секретаря судового засідання Васянович Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Каневі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі також АТ КБ «Приватбанк», позивач) звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 звернувся в банк із заявою б/н від 22.08.2019. При підписанні даної заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. У подальшому ознайомившись із умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту від 22.08.2019 відповідач отримав картку типу: Преміальна картка World Black Edition (з кредитним лімітом до 200000 грн.). Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачеених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. В порушення умов вказаного договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконував, в зв`язку з чим станом на 15.11.2020 допустив заборгованість у сумі 296205,15 грн., яка складається з:

- 229320,78 грн. заборгованість за кредитом, в т.ч. 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту;

- 229320,78 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту;

- 0,00 грн заборгованість за нарахованими відсотками;

- 66884,37 грн заборгованість за простроченими відсотками;

- 0,00 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625.

Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача на його користь лише частину заборгованості в сумі 229320,78 грн. заборгованість за тілом кредиту та судові витрати в розмірі 3439,91 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, де зазначив про підтримання позову в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухваленню заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.

Таким чином, зі згоди позивача суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280-281 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, вирішуючи спір в межах позовних вимог, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 22.08.2019 між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

Відповідно до даних довідки АТ КБ «ПриватБанк», 29.05.2018 ОСОБА_2 згідно кредитного договору б/н отримав кредитну картку за № НОМЕР_1 зі строком дії до травня 2021 року та 22.08.2018 отримав кредитну картку № НОМЕР_2 зі строком дії до серпня 2022 року.

Згідно даних довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти № НОМЕР_1 , оформленої на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено кредитний ліміт в сумі 210000,00 грн., який 15.05.2020 зменшено до 0.

З виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 станом на 15.11.2020 вбачається, що відповідач отримував кредитні кошти та користувався ними.

За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Враховуючи вищевказане, оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим, банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Суд звертає увагу на те, що у анкеті-заяві від 22.08.2019, підписаної сторонами, не зазначена процентна ставка, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Позивач, на підтвердження позовних вимог, крім самого розрахунку заборгованості за договором б/н від 22.08.2019, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування преміальних кредитних карток Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite,Visa Signature та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, як невід`ємні частини спірного договору.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами у зазначених в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірі і порядку нарахування.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року (провадження № 342/180/17).

За наведених обставин, неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, оскільки Умови та правила надання банківських послуг не підписані позичальником, а самі Умови та правила, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин (22.08.2019) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (05.01.2021), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, неустойки (пені, штрафів), надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Посилання позивача на те, що позичальником підписано паспорт споживчого кредиту, який додано до матеріалів позову, не можна вважати підтвердженням того, що сторони обумовили відсоткову ставку за користування кредитними грошима та штрафні санкції, оскільки зі змісту даного паспорту вбачається, що інформація зазначена у ньому зберігає чинність та є актуальною лише в період з 22.08.2019 до 06.09.2019. Більш того, зі змісту цього паспорту слідує, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів, тощо.

Отже, зазначений паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача, а тому доводи позивача про погодження умов кредитного договору шляхом підписання позичальником даного паспорту кредиту є необґрунтованими.

При цьому, згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що право позивача на повернення фактично отриманої суми кредитних коштів підлягає захисту в судовому порядку.

За наведених обставин, до стягнення підлягає прострочене тіло кредиту в сумі 229320,78 грн., що не виходить за межі позовних вимог.

Судовий збір відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», , р/р НОМЕР_4 , МФО 305299, заборгованість за кредитним договором б/н від 22.08.2019 станом на 15.11.2020 за простроченим тілом кредиту в сумі 229320,78 грн. (двісті двадцять дев`ять тисяч триста двадцять гривень, 78 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», , р/р НОМЕР_4 , МФО 305299 судовий збір у сумі 3439,81 грн. (три тисячі чотириста тридцять дев`ять гривень, 81 коп.), сплачений останнім при поданні позову до суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (, МФО 305299, р/р НОМЕР_4 , адреса: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, 01001).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя Б . К . Скирда