Справа № 569/6336/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі судового засідання - Корнійчук А.В.

з участю представника відповідача - адвоката Ошурка Й.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

ТзОВ "Вердикт Капітал" звернулося до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № МФ-770 від 28.08.2018 року у розмірі 33761,10 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що 28.08.2018 року між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено Кредитний Договір № МФ-770 .

Пунктом 1.2. Кредитного Договору встановлено, що сума кредиту складає 11 607,40 грн.

Пунктом 1.5. Кредитного Договору визначено, що процентна ставка за користування кредитом становить 0,8 % які сплачуються позичальником за кожен день строку користування кредитом.

Відповідно до п. 1.4. Кредитного Договору, датою остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісій 4 вересня 2018 року. За умовами Кредитного договору, Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит на умовах та в порядку, визначеному Додатком до Публічної пропозиції на оформлення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, а Позичальник в свою чергу зобов`язувався здійснювати сплату грошових коштів. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, відкривши позичальнику відновлювальну кредитну лінію з лімітом 11 607,40 грн. 30 листопада 2018 року між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги № 30-11/18, відповідно до якого ТОВ «БІ EJI ДЖИ МІКРОФІНАНС» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № МФ-770 від 28.08.2018 року, укладеного між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та Боржником. Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до Відповідачів, а ТОВ «БІ EJI ДЖИ МІКРОФІНАНС» втратив такі права. За період користування кредитними коштами, Позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте, заборгованість Позичальника за Кредитним договором в повному обсязі не погашена. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та пені за порушення умов Кредитного договору, що підлягає стягненню з Позичальника станом на 08.12.2020 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 28 700,09 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 11 607,40 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги- 10 632,28 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 192,40 грн.; заборгованість з комісії - 580,37 грн.; заборгованість з пені - 5 687,64 грн. За ст. 625 ЦК України, Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі № 910/22034/15 зроблений висновок, що стаття 625 ЦК поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань. Тому у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3 % річних від простроченої суми відповідно до частини 2 статті 625 ЦК. Станом на день подання позовної заяви відповідач не повернув отримані від позивача кредитні кошти на підставі Кредитного договору № МФ-770 від 28.08.2018 року. З огляду на те, що Позичальником прострочено грошове зобов`язання по поверненню кредитних коштів отриманих на підставі Кредитного договору № МФ-770 від 28.08.2018 року, у Позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат та 3% річних. Загальний розмір заборгованості по сплаті інфляційних втрат та 3% річних за користування кредитом, що підлягає стягненню станом на 08.12.2020 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 33 761,10 грн. з яких: нараховані 3% річних - 1 045,68 грн.; втрати від інфляції - 2 053,35 грн.; подвійна облікова ставка НБУ - 1 961,98 грн.; заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 11 607,40 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги -10632,28 грн.;заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 192,40 грн.; заборгованість з комісії - 580,37 грн.; заборгованість з пені - 5 687,64 грн. Просили стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" заборгованість за Кредитним договором № МФ-770 від 28.08.2018 року у розмірі: 33 761,10 грн., понесені витрати на сплату судового збору у розмірі: 2 270,00 грн., понесені витрати на правочинну допомогу у розмірі 20 000,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Згідно поданого клопотання, просили розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Представник відповідача адвокат Ошурко Й.М. в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову з підстав, викладених у письмовому відзиві. Вважає, що позивач не надав доказів, що позичальником було надано кредитні кошти для відповідача ОСОБА_1 у спосіб передбачений кредит договором. Позивач не долучив до позову жодних доказів надання кредитних коштів. Жодних первинних документів, щодо видачі кредиту (платіжні доручення, меморіальні ордери, чеки тощо) позивачем надано не було. Просив відмовити у задоволенні позову повністю. Ухвалою суду від 12.04.2021 р. у справі відкрите спрощене позовне провадження, призначено судове засідання з викликом сторін.

17.06.2021р. відповідачем було подано до суду відзив на позовну заяву. Позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача, відповідача за участю представника відповідача. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослiдивши письмовi матеріали по справi, та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що 28.08.2018 року між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено Кредитний Договір № МФ-770 . Пунктом 1.2. Кредитного Договору встановлено, що сума кредиту складає 11 607,40 грн. Пунктом 1.5. Кредитного Договору визначено, що процентна ставка за користування кредитом становить 0,8 % які сплачуються позичальником за кожен день строку користування кредитом. Відповідно до п. 1.4. Кредитного Договору, датою остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісій 4 вересня 2018 року. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, відкривши позичальнику відновлювальну кредитну лінію з лімітом 11 607,40 грн. 30 листопада 2018 року між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги № 30-11/18, відповідно до якого ТОВ «БІ EJI ДЖИ МІКРОФІНАНС» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № МФ-770 від 28.08.2018 року, укладеного між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та Боржником. Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до Відповідачів, а ТОВ «БІ EJI ДЖИ МІКРОФІНАНС» втратив такі права. Встановлено, що за період користування кредитними коштами, Позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте, заборгованість Позичальника за Кредитним договором в повному обсязі не погашена. Згідно розрахунку , наданого позивачем, загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та пені за порушення умов Кредитного договору, що підлягає стягненню з відповідача станом на 08.12.2020 року, становить 28 700,09 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 11 607,40 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги- 10 632,28 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного Договору(з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 192,40 грн.; заборгованість з комісії - 580,37 грн.; заборгованість з пені - 5 687,64 грн. Окрім того, вважають, що підлягають до стягнення кошти в порядку ч.2 ст. 625 ЦК за порушення відповідачем грошового зобов`язанняч, які відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті інфляційних втрат та 3% річних за користування кредитом, що підлягає стягненню з відповідача станом на 08.12.2020 року, становить 33 761,10 грн. з яких: нараховані 3% річних - 1 045,68 грн.; втрати від інфляції - 2 053,35 грн.; подвійна облікова ставка НБУ - 1 961,98 грн.. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно частини другої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Аналізуючи зміст наданого позивачем розрахунку суд погоджується з розміром вказаної у ньому заборгованості за тілом кредиту в розмірі 11607,40 грн., за відсотками на дату відступлення права вимоги -10632,28 грн.; за нарахованими відсотками згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 192,40 грн., що разом становить 22 432,08 грн. , яка підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача. Так, згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, проте з наданих суду доказів встановити час з якого почалася прострочка виконання грошового зобов`язання за договором, з зазначенням простроченої суми, встановити неможливо. Враховуючи встановлені судом обставини, вважаю, що вимога про стягнення заборгованості по сплаті інфляційних втрат в розмірі 2053,35 грн., 3 % річних за користування кредитом в розмірі 1045,68 грн.,подвійна облікова ставка НБУ 1961,98 грн. що є компенсацією і є способом захисту майнового права, яке суд у даній справі захистив шляхом стягнення процентів за користування кредитом, до задоволення не підлягає за недоведеністю. Встановивши в кредитному договорі обов`язок позичальника щодо сплати комісії за супровід кредиту, Банк не зазначив за які саме послуги, що надаються відповідачу, сплачується така комісія. ВС у постанові від 27.12.2018 р. № 695/3474/17 зазначив, що відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління НБУ від 10 травня 2007 року № 168, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитний договір тощо). ВС дійшов висновку, що положення спірного договору про споживчий кредит у частині встановлення плати за обслуговування кредиту є несправедливими. Це є підставою для визнання таких положень недійсними. Таким чином, визначений позивачем розмір заборгованості за комісією суд визнає безпідставним, а відтак суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за комісією у сумі 580,37 грн. Окрім того, згідно розрахунку, до заборгованості включено пеню в розмірі 5687,64 грн., вирішуючи питання щодо стягнення якої, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача заборгованість по пені, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в цій частині у зв`язку з їх безпідставністю через відсутність розрахунку такої заборгованості на суму 5687,64 грн.

Відповідно суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову частково. Відповідно до ст. 141 ЦПК понесені позивачем ТзОВ "Вердикт Капітал" витрати по оплаті судового збору в сумі 2270,00 грн. підлягають до стягнення з відповідачка на користь позивача. Щодо вимоги про стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Для підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача долучено до справи копію Договору про надання правової допомоги від 21.12.2019 р., заявку на надання юридичної допомоги № 109 від 04.01.2019 р. на суму 20000,00 грн., , витяг з акту № 10 про надання юридичної допомоги від 04.01.2021р. Платіжне доручення № 177920003 від 26.01.2021 р. на суму 200 000,00 грн. суд до уваги не приймає, оскільки призначення платежу зазначено сплата за надання правової допомоги згідно договору № 21-12/2019 від 21.12.2019 р. та Акту прийому передачі виконаних робіт № 10 від 04.01.2021 року , в той час, як в матеріалах справи наявні розрахунки правничої допомоги на суму 20000,00 грн. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні розміру компенсації за правничу допомогу суд враховує, складність справи, яка є малозначною справою, розглядалася у спрощеному позовному провадженні, без участі представника позивача, незначний об`єм робіт виконаний безпосередньо адвокатом, а також співмірність витрат із ціною позову, пропорційність розміру задоволених вимог та значенням справи для сторонни. Крім того, з долучених до справи доказів не вбачається жодного запиту адвоката, достовірних доказів затрати визначеного робочого часу адвоката на спілкування, підготовку нормативної бази позову та пред`явлення його до суду. Позовна заява підписана генеральним директором ТОВ «Вердикт капітал», ним посвідчені і всі долучені до позову письмові докази. Участі у судовому засіданні адвокат не приймав. Суд погоджується з тим, що позовна заява була підготовлена адвокатом. З врахуванням вищевикладеного, суд зменшує розмір правничої допомоги, який підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача до 500 грн.

Всього підлягають до стягнення з відповідачки на користь позивача понесені судові витрати на загальну суму 2770, 00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273,354, 355 ЦПК України, суд ,

вирішив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" заборгованість за кредитним договором в сумі 22 432 (двадцять дві тисячі чотириста тридцять дві) грн. 08 коп. та судові витрати в сумі 2770 (дві тисячі сімсот сімдесят) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ТзОВ " Вердикт Капітал", місцезнаходження: 04053, м.Київ, вул. Кудрявський Узвіз, 5-Б , КОД .

Відповідач: ОСОБА_1 . місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний тест рішення виготовлено 07.07.2021 р.

Суддя: О.В.Панас