№ провадження 2-ві/646/3/21
Справа № 646/2043/21
У Х В А Л А

06.07.2021 року м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Власова Ю.Ю., розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні Червонозаводського районного суду м. Харкова питання про відвід судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Благої І.С. у справі № 646/2043/21 (2/646/1362/2021) за заявою ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

29 березня 2021 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» (далі - ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ») звернувся до суду із позовом, яким просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за період з 01 листопада 2015 року по 31 січня 2021 року у сумі 23891,52 грн., 3% річних 1966,92 грн., інфляційні втрати 3355,42 грн. та судові витрати у розмірі 2270,00 грн. /а.с. 1-2/.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 березня 2021 року, для розгляду справи визначено суддю Благу І.С. /а.с. 9/.

Ухвалою судді від 01 квітня 2021 року провадження у справі за позовом ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» до ОСОБА_1 відкрито, розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження.

Одночасно, цією ухвалою, окрім іншого, відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня її вручення для подання відзиву на позов, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, та відповідно до ч. 4 ст. 178 ЦПК України надісланий іншим учасникам справи. Копія ухвали отримана сторонами 27 та 16 квітня 2021 року відповідно, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення /а.с. 15, 16/.

05 травня 2021 року ОСОБА_1 подано через канцелярію Червонозаводського районного суду м. Харкова заяву, якою він просить відмовити позивачу у позові до неналежного відповідача ОСОБА_1 /а.с. 17-18/.

Ухвалою судді 11 травня 2021 року означена заява (відзив на позовну заяву) залишена без розгляду та повернута позивачеві як така, що не відповідає вимогам ч. 1 ст. 183 ЦПК України. Копія ухвали отримана позивачем 15 червня 2021 року /а.с. 19, 20, 24/.

01 липня 2021 року ОСОБА_1 заявлено відвід судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Благій І.С. у справі № 646/2043/21 (2/646/1362/2021), який обґрунтований тим, що дана справа стосується стягнення з нього ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» заборгованості за неназвану послугу за період з 01 листопада 2015 року по 31 січня 2021 року, у зв`язку з чим, ним суду подано заяву про неналежність відповідача та відсутність підстав вважати ОСОБА_1 особою, на яку позивачем відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 і нараховані грошові суми. Крім того, він звернув увагу судді на існування імперативного обов`язку головуючого із встановлення належності відповідача й обґрунтованості позову під час розгляду справи, що узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц. Втім, ухвалою від 11 травня 2021 року з підстав, не установлених законом, суддя відмовила йому у розгляді цієї заяви та приєднанні її до матеріалів цивільної справи.

Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що суддя не тільки свідомо і умисно ухилилась від виконання службового обов`язку із дослідження обставини неналежності відповідача, а навіть вчинила превентивний захід, спрямований на приховування самого факту подання ним заяви із вимогою розгляду питання про неналежність відповідача до початку розгляду справи по суті.

На думку ОСОБА_1 , наявність очевидного прямого умислу головуючого у справі судді на приховування факту подання заяви із вимогою розгляду питання про неналежність відповідача є іншою обставиною, що викликає сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, яка є імперативною правовою підставою для відводу судді в силу п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Разом із цим, ОСОБА_1 нагадав, що у силу п. 2 ч. 3 ст. 376 ЦПК України участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, є самодостатнюю правовою підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення /а.с. 28/.

Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Благої І.С. від 01 липня 2021 року заявлений ОСОБА_1 відвід визнаний необґрунтованим. Вирішення питання про відвід передано судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України /а.с. 32-33/.

Проаналізувавши доводи, викладені заявником, матеріали справи, вважаю, що заявлений відвід не може вважатись вмотивованим, оскільки наведені у заяві підстави щодо існування обставин, які викликають сумніви у неупередженості судді не знаходять свого підтвердження, з огляду на наступне.

За приписами ч. 2 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу ( ч. 2 ст. 36 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді < > може бути заявлено відвід учасниками справи.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Відповідно до положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (iі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру» (Kyprianou v. Cyprus) [ВП], заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-ХІІІ).

Таким чином, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді є презумпцією, поки не надано доказів протилежного.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (заява № 33949/02) зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Як убачається із заяви ОСОБА_1 про відвід судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Благої І.С. у справі № 646/2043/21 (2/646/1362/2021), доводи, покладені в її обґрунтування, фактично зводяться до незгоди останнього із процесуальними рішеннями судді під час розгляду даної справи, що не дає жодних підстав вважати, що суддя не є безсторонньою або що судді бракувало неупередженості при вирішенні питання щодо прийняття заяви ОСОБА_1 від 05 травня 2021 року у даній справі та дотримання нею процесуальних норм.

З урахуванням тієї обставини, що стверджувальні ОСОБА_1 судження є бездоказовими і наведені аргументи не відповідають критерію «об`єктивно обґрунтований», заява про відвід судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Благої І.С. у справі № 646/2043/21 (2/646/1362/2021) задоволенню не підлягає.

Разом з цим, суд не приймає до уваги посилання ОСОБА_1 на вимоги п. 2 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, оскільки дана справа не перебуває на розгляді у суді апеляційної інстанції.

Розгляд питання про відвід судді здійснений у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, що відповідає положенням ч.ч. 7, 8 ст. 40 ЦПК України.

Керуючись ст. 36, 40, ч. 2 ст. 258 ЦПК України, суддя -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Благої І.С. у справі № 646/2043/21 (2/646/1362/2021), - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя - Ю.Ю. Власова