Справа № 329/397/21
Провадження № 2/329/129/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2021 року смт Чернігівка

Чернігівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Богослова А.В.,

за участі секретаря судового засідання - Кіріченко Н.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Чернігівка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про розірвання шлюбу, укладеного ними 07 травня 1981 року.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через постійні сварки, різні погляди на сімейне життя та обов`язки з ведення спільного господарства. На теперішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач вважає, що примирення є неможливим, а подальше спільне життя та шлюбні відносини навіть такими, що суперечать їхнім інтересам.

В судове засідання позивач не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законодавством порядку, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав.

В судове засідання відповідач не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законодавством порядку, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечувала.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд доходить наступного висновку.

Як встановлено, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 травня 1981 року відділом РАЦС Жовтневого району м. Дніпропетровська, актовий запис № 753, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 07 травня 1981 року.

Шлюбні стосунки позивача та відповідача фактично припинилися, примирення між ними неможливе.

Частиною третьою статті 56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно пункту 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вище викладені вимоги законодавства регламентовані також ст.112 СК України.

Встановлені судом обставини життя позивача та відповідача свідчать, що між ними шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливе і подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача та відповідача.

За таких обставин суд доходить висновку, що шлюб, укладений між позивачем та відповідачем, необхідно розірвати, відповідно позов підлягає задоволенню повністю.

Стосовно заяви відповідача ОСОБА_2 , в якій вона заперечувала проти покладення на неї судових витрат по сплаті судового збору, оскільки нею не порушено прав позивача, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, Цивільним процесуальним кодексом України передбачена імперативна норма щодо розподілу судових витрат між сторонами. Ані Цивільним процесуальним кодексом України, ані Законом України Про судовий збір не передбачена можливість суду не покладати на будь-яку із сторін сплату судового збору з підстав, зазначених відповідачем.

Таким чином, оскільки позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 56, 105,110-113 Сімейного кодексу України, статтями 12, 13, 81, 133, 141, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, - задовольнити повністю.

ШлюбОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 07 травня 1981 року відділом РАЦС Жовтневого району м. Дніпропетровська, актовий запис №753, - розірвати.

Після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім ) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Чернігівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя А.В.Богослов