справа № 278/2766/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 лютого 2021 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., за участю секретаря Петровської Ю.Р., розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, -
Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просив стягнути з відповідача 13 018, 62 гривень сплаченого страхового відшкодування.
В обґрунтування позову зазначено, що з вини відповідача, ОСОБА_2 , була скоєна дорожньо-транспортна пригода (далі по тексту ДТП). На дату скоєння ДТП між ОСОБА_3 та ПрАТ "СК "ВУСО" діяв укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В подальшому, між ПрАТ "СК "ВУСО" та позивачем було укладено договір відступлення прав вимоги, згідно якого позивач набув права вимоги до відповідача за здійснену виплату страхового відшкодування. Відповідач вказаної суми не сплатив, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення коштів з відповідача в порядку регресу.
У судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Підстави неявки в судове засідання відповідача суду невідомі, хоча він був завчасно та належним чином повідомлений про день та час слухання справи. Отже, зважаючи на те, що відповідач не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив, та враховуючи той факт, що позивач не заперечує проти заочного порядку розгляду, суд вважає за можливе провести слухання справи відповідно до положень ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Відповідач не скористався своїм правом надати до суду належні та допустимі докази, які б спростовували доводи позивача, відзиву на позов не подав, свого ставлення до позовної заяви не висловив, хоча про розгляд справи був повідомлені належним чином.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідно ним правовідносини.
25.09.2017 року у м. Житомирі по вул. Шевченка, 16 з вини відповідача, ОСОБА_2 , який керував автомобілем марки "Ауді А6" державний реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", була скоєна дорожньо-транспортна пригода, а саме - ОСОБА_2 не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем марки " Renault Kangoo", державний реєстраційний номер " НОМЕР_2 ", який рухався попереду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.
Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 20.11.2017року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень (а.с. 17).
Крім цього, органами поліції на відповідача того ж дня складено постанову про накладення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень (а.с. 18).
На дату скоєння вказаної ДТП між ОСОБА_3 та ПрАТ "СК "ВУСО" діяв укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 26.11.2019 року №АК/2128707, а саме - на автомобіль марки "Ауді А6" державний реєстраційний номер " НОМЕР_1 " (а.с. 24).
Розмір завданих збитків потерпілій внаслідок ДТП стороні становить 13 018, 62 гривень (а.с. 25-29).
Відповідно до договору №10/03/2020 про відступлення права вимоги ПрАТ "СК "ВУСО" передав (відступив), а ФОП ОСОБА_1 набув права вимоги, серед іншого, первісного кредитора за укладеним договором страхування від 26.11.2019 року №АК/2128707 (а.с. 9-13).
Правовідносини, що склались між сторонами в даній справі, врегульовані наступними положеннями норм матеріального закону.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 78, ст. 81 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, за неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
На підставі ст. 1191 ЦК України та Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" - особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого страхового відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно з п.п. "в" п. 38.1.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).
Дослідивши матеріали справи та встановивши, що внаслідок компенсації шкоди потерпілій стороні у ДТП, позивач набув право вимоги саме у порядку регресу, а також відсутність інших підстав для відмови у позові, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу на суму 10 757, 60 грн., витрачені позивачем ОСОБА_1 та документально підтверджені, є неспівмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а тому наявні підстави для зменшення розміру до 2 000 гривень.
Оскільки позов підлягає до задоволення, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім та документально підтверджені судові витрати за розгляд даної справи, в сумі 2 840, 80 гривень.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) завдані збитки в порядку регресу в розмірі 13 018 (тринадцять тисяч вісімнадцять) гривень 62 копійки.
Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у сумі 2 840, 80 гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є.О. Грубіян