Справа № 545/2799/20
Провадження № 2/545/191/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.02.2021 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Шелудякова Л.В.,

при секретарі Лабовкіній Г.Г.,

представника позивача адвоката Кабальського Р.О.,

представника відповідача адвоката Новікової М.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Полтави цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , журналіста Інтернет-видання ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

У провадженні Полтавського районного суду Полтавської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , журналіста Інтернет-видання ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.

В підготовчому судовому засіданні представник відповідача підтримала подане письмове клопотання про витребування з Полтавського обласного психоневрологічного диспансеру інформацію чи звертався за медичною допомогою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 в період з 01.01.2000 року по 01.12.2020 року та чи перебував він у зазначений період у вказаному закладі на стаціонарному лікуванні та на обліку, з яким діагнозом.

Представник позивача клопотання підтримала, вважає, що дані про звернення позивача до медичного закладу, перебування його на обліку, встановлений при цьому діагноз мають значення для вирішення позову.

Представник відповідача вважав за можливе клопотання задовольнити частково та витребувати ту інформацію, яка стосується предмету спору, а дані щодо звернення ОСОБА_1 до медичного закладу, перебування його на обліку, лікування за період, зазначений в клопотанні не мають значення для вирішення позову.

Заслухавши думки представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Судом встановлено, що між сторонами по справі виник спір з приводу розміщення відповідачем в Інтернет-виданні статті, яка на його думку, порушує його права, порочить честь, гідність та ділову репутацію, а саме, інформацію, що він хворіє «маніакальною шизофренією».

Оскільки дані про звернення позивача до медичного закладу за медичною допомогою за вказаний в клопотанні період, перебування його на обліку, встановлений при цьому діагноз не мають істотного значення для вирішення спору, суд вважає, що у задоволенні клопотання у вказаній частині слід відмовити.

До того ж, суд виходить з того, що відповідно до ст. 40 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» інформація про хворобу, медичне обстеження, огляд та їх результати, інтимну і сімейну сторони життя громадянина відноситься до лікарської таємниці.

Про те, що медична інформація має правовий статус конфіденційної, йдеться й у рішенні Конституційного Суду від 30.10.1997 року № 5-зп.

Статтею 32 Конституції України визначено, що не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про інформацію» не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

Конституційний суд України вважає, що положення частини другої статті 32 Основного Закону України передбачають вичерпні підстави можливого правомірного втручання в особисте та сімейне життя особи (в тому числі й тієї, яка займає посаду, пов`язану з функціями держави або органів місцевого самоврядування, та членів її сім`ї). Такими підставами є: згода особи на збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації стосовно неї, а також, у разі відсутності такої згоди, випадки, визначені законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Даючи офіційне тлумачення положень частин першої, другої статті 34 цієї Конституції України у системному зв`язку з частиною другою статті 34 цієї Конституції, Конституційний Суд України дійшов висновку, що збирання, зберігання, використання та поширення державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами конфіденційної інформації про особу без її згоди є втручанням в її особисте та сімейне життя, яке допускається винятково у визначених законом випадках і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (рішення Конституційного Суду України від 20.01.2012 року № 2-рп/2012).

В позовних вимогах позивач просить визнати недостовірною інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_2 Інтернет-виданням «Полтавщина», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на веб-сайті Інтернет-видання «Полтавщина» у статті під назвою «Карлівський підприємець ОСОБА_6 балотуватиметься на виборах від «Слуги народу» - нардеп - мажоритарник в шоці» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 про те, що ОСОБА_1 має діагноз «маніакальна шизофренія» та про те, що «в 2017 році вбив людину. І до кого не звернусь 0» та зобов`язати ОСОБА_7 в Інтернет-виданні «Полтавщина» спростувати вказану інформацію шляхом опублікування спростування поширеної інформації.

Інформація щодо звернення останнього до Полтавського обласного психоневрологічного диспансеру за допомогою з приводу захворювання на «маніакальну шизофренію» та перебування на лікуванні з вказаним діагнозом, є інформацією з обмеженим доступом, яку самостійно отримати відповідач не має можливості, а її наявність має значення для правильного вирішення справи.

Отже, враховуючи відсутність згоди позивача на збирання інформації про стан його здоров`я, яка відноситься до конфіденційної інформації, суд обмежується витребуванням інформації з Полтавського обласного психоневрологічного диспансеру щодо звернення ОСОБА_1 за допомогою з приводу захворювання на «маніакальну шизофренію» та перебування на лікуванні з вказаним діагнозом у зазначеному медичному закладі.

Водночас, суд роз`яснює, що позивач не позбавлений права самостійно надати інформацію щодо стану свого здоров`я на спростування доводів відповідача та його представника.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 76, 84, 260, 261, 352-354 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання представника відповідача про витребування доказів задовольнити частково.

Витребувати з Полтавського обласного психоневрологічного диспансеру (36014 м.Полтава, вул. Зигіна, 3) чи звертався ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) за допомогою з приводу захворювання на «маніакальну шизофренію» та чи перебуває на лікуванні з вказаним діагнозом.

В задоволенні іншою частини клопотання відмовити.

Копію ухвали скерувати для виконання та роз`яснити, що відповідно до вимог частин 6 та 7 статті 84 ЦПК України особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. У разі неможливості подати доказ, який витребовує суд, або неможливості подати такий доказ у встановлені строки, така особа зобов`язана повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 23.02.2021 року.

Суддя: Л. В. Шелудяков