Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" червня 2021 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Драча Ю.І.

участю секретаря судових засідань Алексеєнко В.В.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позов обґрунтовано тим, що позивача 22.09.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. вчинено виконавчий напис № 3954, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ «Аль-Банк» заборгованість за кредитним договором № 0503/0408/45-008 від 22.04.2008 року загальною сумою 198 608,41 доларів США.

Позивач зазначила, що дізналась про виконавчий напис 18.12.2020 року після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 63887493. Вважає його незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки наданої банком виписки з рахунку неможливо встановити період нарахування та строки погашення заборгованості, в ній лише зазначено сума заборгованості станом на 01.06.2020. Також зазначає, що виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості відкрито 30.11.2015 року та завершено.

Ухвалою суду від 06.01.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у справі.

Ухвалою суду від 12.05.2021 року замінено відповідача у справі з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на ОСОБА_3 .

16.06.2021 року відповідачем по справі подано заяву про визнання позову (а.с. 104).

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити з підстав викладених в ньому.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що його довірителем подано заяву про визнання позову, яку він підтримує.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 22.09.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. вчинено виконавчий напис № 3954, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ «Аль-Банк» заборгованість за кредитним договором № 0503/0408/45-008 від 22.04.2008 року загальною сумою 198 608,41 доларів США (а.с. 11).

Також судом встановлено, що 22.04.2008 р. між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №0503/0408/45-008 зі змінами та доповненнями згідно п. 1 якого банк надає позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 125 000 доларів США на строк до 22.04.2038 р. (а.с. 12-18).

Виконання зобов`язання забезпечено іпотечним №0503/0408/45-0082-1 від 22.04.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В .Я. за р. №7482 договором зі змінами та доповненнями (а.с. 20-23).

25.05.2012 року між ПАТ "Сведбанк" та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі- продажу прав вимоги, згідно з яким ПАТ "Сведбанк" відступило, а ПАТ "Дельта Банк" прийняло право вимоги за кредитним договором №0503/0408/45-008 від 22.04.2008 р.

15.06.2012 року між ПАТ "Дельта Банк" та ПАТ "Альфа-Банк" укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, згідно з яким ПАТ "Дельта Банк" відступило, а ПАТ "Альфа Банк" прийняло право вимоги за кредитним договором №0503/0408/45-008 від 22.04.2008

Вказані обставини встановлені у рішенні Корольовського районного суду м. Житомира від 10.09.2015 р. у справі №29б/6331/15-ц.

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 08.09.2014 р. у справі №296/469/13-ц скасовано рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову та ухвалено нове рішення, яким в рахунок погашення заборгованості у розмірі 1126881,27 грн. за кредитним договором №0503/0408/45-008 від 22.04.2008 р. звернено стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 шляхом продажу на прилюдних торгах (а.с. 28-30).

13.06.2014 р. ОСОБА_2 відчужила належну їй квартиру, а виручені кошти були використанні в рахунок погашення заборгованості, що підтверджується договором купівлі-продажу від 13.06.2014 р., посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. за р. №5860 (а.с. 25-26). Предмет іпотеки було відчужено в добровільному порядку в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ «АЛЬФА-БАНК».

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 10.09.2015 р. у справі №296/6331/15-ц позов задоволено часткового, стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №0503/0408/45-008 від 22.04.2008 р. у сумі 3 417 387 грн. 92 коп., з яких: заборгованість за кредитом у сумі 2 531 013 грн. 05 коп, заборгованість по відсотках у сумі 248 480 грн. 87 коп, пеня у сумі 637 894 грн. 00 коп.; та судовий збір у сумі 3 654 грн. (а.с. 31-33).

згідно відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження виконавче провадження №49493188 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «АЛЬФА-БАНК» заборгованості відкрито 30.11.2015 р. та завершено (а.с. 39).

Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (п. 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5).

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (п. 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5).

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Як передбачено п. 2.11 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

В постанові Верховного Суду від 11.07.2019 р. у справі №461/4609/16-ц зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України Про нотаріат ). Але характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України Про нотаріат захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Відповідні зміни до Постанови та віднесення кредитного договору до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, були внесені Постанову Кабінету Міністрів України за № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Разом з тим, Постанова Кабінету Міністрів України за № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» відповідно до Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14 визнана судом незаконною та нечинною.

Так, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі», визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі», дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття.

Таким чином, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у своїй Постанові по справі 910/13233/17 від 29 січня 2019 року.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Також, п.п. б п. 2 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, зокрема, подаються засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Таким чином, виходячи з строку дії договору, відсутність обґрунтування виникнення права вимоги за договором за вказаний період, враховуючи, що виконавче провадження стосовно ОСОБА_2 заверщено, а заборгованість зазначено після винесення постанови виконавцем, сума боргу та період її виникнення не підтвердженні первинними банківськими документами в тій мірі, яка необхідна для підтвердження безспірності заборгованості.

Таким чином, у нотаріуса були відсутні підстави на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а відповідачем, всупереч вимог чинного законодавства не було надано документів, які б підтверджували безспірність права його вимоги до позивача за кредитним договором.

Суд вважає, що позивачем доведено надання відповідачем нотаріусу документів, які не підтверджують безспірність суми боргу.

Також суд бере до уваги заяву відповідача про визнання позову.

В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні», прийнятого на підставі Постанови ВССУ № 2 від 07.02.2014 року, вказано, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не розглядає спір про право. Виконавчий напис вчиняється виключно за документально оформленими вимогами, які викладені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів тільки за наявності всіх умов, передбачених Законом № 3425-ХII. Безспірність вимог визначається не нотаріусом або стягувачем, а відповідно до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгулу цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу.

Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому, судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі.

Враховуючи викладене, оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, слід дійти висновку, що виконавчий напис від 22.09.2020 року вчинено з порушенням вимог ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 840,80 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 627 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 5, 13, 81, 141, 223, 258-259, 268, 272-273, 354-353 ЦПК України, Законом України «Про нотаріат», Законом України «Про виконавче провадження», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 N296/5, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 3954 вчинений 22.09.2020 вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарасом Володимировичем про стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 0503/0408/45-008 від 22.04.2008 р. у сумі 198608,41 доларів США та 1500 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 . Зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач : ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 . Адреса реєстрації: АДРЕСА_3

Третя особа: Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович. Юридична адреса: 76014, м. Івано-Франківськ, вул. Коновальця Євгена, 433 кім. 28-29.

Головуючий суддя Ю. І. Драч