Провадження № 22-ц/802/797/21 Категорія: 84 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Киці С. І.,

суддів Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,

секретар судового засідання Галицька І. П.,

з участю:

представника боржника адвоката Кумановського Л. М.,

державного виконавця Будя С. Л.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Луцького районного відділу Державної виконавчої служби Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Будь Сергія Леонідовича та зобов`язання вчинити дії, стягувач Акціонерне товариство «Укрсиббанк», за апеляційною скаргою Головного державного виконавця Луцького районного відділу Державної виконавчої служби Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Будя Сергія Леонідовича на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 квітня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 16 грудня 2020 року звернувся в суд з скаргою на дії державного виконавця Луцького районного відділу державної виконавчої служби Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Будя С. Л. щодо передачі на реалізацію нерухомого майна. Просить суд визнати неправомірними дії державного виконавця Луцького РВ ДВС Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Будь Сергія Леонідовича щодо передачі на реалізацію нерухомого майна житлового будинку, загальною площею (кв. м): 432,7 житловою площею (кв. м): 270,6, що розташований в АДРЕСА_1 без попереднього письмового дозволу органу опіки та піклування. Зобов`язати державного виконавця Луцького РВ ДВС Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Будь Сергія Леонідовича усунути порушення, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження». Скарга мотивована тим, що в порушення Закону України Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», а також положення Інструкції з організації примусового виконання рішень і Порядку реалізації арештованого майна державний виконавець не отримав попередньої згоди органу опіки та піклування або відповідне рішення суду при передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 квітня 2021 року скаргу задоволено. Визнано неправомірними дії державного виконавця Луцького районного відділу державної виконавчої служби Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Будь Сергія Леонідовича щодо передачі на реалізацію нерухомого майна - житлового будинку, загальною площею (кв.м): 432,7, житловою площею (кв.м): 270,6, що розташований в АДРЕСА_1 без попереднього письмового дозволу органу опіки та піклування. Зобов`язано державного виконавця Луцького районного відділу державної виконавчої служби Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Будя Сергія Леонідовича усунути порушення, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Головний державний виконавець Луцького районного відділу Державної виконавчої служби Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Будь С. Л. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні скарги відмовити. Вказує, що реєстрація в житловому приміщенні обтяженому іпотекою неповнолітньої дитини є способом перешкоджання зверненню стягнення на предмет іпотеки, тобто способом перешкоджання виконанню рішення суду.

Відзиви на апеляційну скаргу в даній справі не подавались.

Державний виконавець Будь С. Л. апеляційну скаргу підтримав з підстав, що в ній наведені. Представник боржника ОСОБА_2 апеляційну скаргу не визнав, просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Інші учасники справи в судове засідання в суд апеляційної інстанції не з`явились.

Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши державного виконавця, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.04.2013 у справі № 161/2983/13-ц стягнуто з ОСОБА_1 в користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 30.07.2007 в розмірі 207 104,25 грн.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.09.2013 у справі № 161/7461/13-ц стягнуто з ОСОБА_1 в користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 26.09.2008 в розмірі 261 132,99 грн.

У Луцькому районному відділі Державної виконавчої служби Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває зведене виконавче провадження № 52098129 про стягнення з ОСОБА_1 в користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитними договорами.

07.12.2020 ОСОБА_1 отримано повідомлення державного виконавця Луцького районного відділу державної виконавчої служби Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Будя С.Л. про проведення оцінки описаного та арештованого майна, а саме: - житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 ; - земельної ділянки, площею 0,1111 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в АДРЕСА_1 .

07.12.2020 державний виконавець Луцького районного відділу державної виконавчої служби Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Будь С. Л. передав на реалізацію житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 через ДП «Сетам».

Відповідно до будинкової книги, зареєстрованої в КП «ВОБТІ» 29.08.2016 в житловому будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , з 08.11.2016 зареєстрована та проживає малолітня дитина ОСОБА_3 , 2014 року народження, який є онуком ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтями 447, 448 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають права оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

За ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з частиною другою статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.

Пунктом 3 Розділу II Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29 червня 2016 року № 2831/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за № 1301/2943, визначено, що виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім-шістнадцятим пункту 2 цього розділу.

Підпунктом 3 пункту 3 Розділу II Порядку реалізації арештованого майна визначено, що заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами (в електронній або паперовий формі):

- копія виконавчого документа, а в разі наявності зведеного виконавчого провадження довідка виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними;

- копія постанови про опис та арешт майна боржника, а у разі якщо опис та арешт майна проводили до набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» копія акта опису та арешту майна боржника;

- копії документів, що підтверджують вартість (оцінку) майна (повідомлення сторін про визначення вартості майна, акт виконавця про визначення вартості майна або звіт суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання про оцінку майна, строк чинності якого відповідає вимогам частини шостої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»);

- у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду;

- копії документів, що підтверджують наявність (відсутність) чинних обтяжень майна.

У пункті 28 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 37 Закону.

Судом не встановлено у даному випадку наявності дозволу органів опіки та піклування або відповідного рішення суду для передачі на реалізацію нерухомого майна, право користування яким має дитина.

Державним виконавцем розпочато процедуру щодо реалізації житлового будинку, у якому зареєстрована та проживає малолітня дитина, за відсутності дозволу органу опіки та піклування, а тому висновок суду першої інстанції про те, що такі дії державного виконавця є неправомірними, є правильним.

Стягувач не позбавлений можливості захистити своє порушене право, спричинене реєстрацією дитини в іпотечному майні, у спосіб, встановлений завконом.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що судом не враховано висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 761/4494/13-ц, від 27.06.2018 в справі № 367/2506/15-ц, є безпідставними, оскільки правовідносини у зазначених справах та у справі, яка переглядається не є подібними. Під судовими рішеннями у справах зі спорів, що виникли з подібних правовідносин, необхідно розуміти, зокрема, такі, де аналогічними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин. З`ясування подібності правовідносин у рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається з урахуванням обставин кожної конкретної справи. У цих постановах, та у справі, що є предметом перегляду, встановлено різні фактичні обставини.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про задоволення скарги. Ухвала постановлена з додержанням вимог закону і підстав для скасування немає.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного державного виконавця Луцького районного відділу Державної виконавчої служби Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Будя Сергія Леонідовича залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 квітня 2021 року в цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий

Судді