Справа № 214/7965/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 лютого 2021 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі - Шевченко Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , поданої в її інтересах адвокатом Рагозіною Оксаною Вадимівною, заінтересована особа - Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту родинних відносин, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доводилися один одному чоловіком та дружиною .

Вимоги заяви обґрунтовано тим, що у жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до управління Пенсійного фонду України в Новоселицькому районі з питання щодо призначення їй пенсійних виплат у зв`язку з втратою годувальника - чоловіка ОСОБА_2 . Однак їй повідомили, що здійснення призначення пенсії неможливе, оскільки з наданих документів не встановлено факт належності заявниці документа, тобто було виявлено, що при перекладі прізвища з російської мови на українську, в паспорті прізвище жінки записано як « ОСОБА_1 », а у чоловіка « ОСОБА_1 ». Прізвище було змінено при укладенні шлюбу. Свідоцтво про шлюб видано російською мовою, на українську не перекладалось. Зазначені обставини унеможливлюють призначення пенсії, оскільки з юридичної точки зору померлий ОСОБА_2 не був чоловіком ОСОБА_1 . Отже визнання факту родинних відносин має для заявниці юридичне значення для призначення пенсії за втратою годувальника.

Відповідно до ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

У судове засідання заявниця ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Представник заявниці - адвокат Рагозіна О.В., у судове засідання не з`явилась, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутністю та відсутністю заявниці. Заяву просять задовольнити в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутністю.

Допитана судом в якості свідка ОСОБА_4 пояснила, що заявния ОСОБА_1 доводиться їй матір`ю, а ОСОБА_2 її батько. Після смерті батька з`ясувалось, що у батьків різні прізвища.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні докази: відповідь з ПФУ ГУПФУ в Дніпропетровській області (а.с.4), паспорт (а.с.5), свідоцтво про шлюб (а.с. 7), свідоцтво про смерть (а.с 8), відповідь виконкому Саксаганської районної у місті ради (а.с. 9), копія паспорту (а.с. 10), довідка (а.с. 11), свідоцтво про народження (а.с. 12) .

Згідно висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у п.45 рішення у справі "Бочаров проти України" від 17 березня 2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року « … суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів…».

Суд, керуючись вимогами ст.77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належним доказом повідомлення (а.с. 4), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме факт звернення заявниці до Головного управління ПФУ з питання призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника та отримання відмови.

Суд вважає належним доказом свідоцтво про шлюб (а.с. 7), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме факт реєстрації заявницею шлюбу з « ОСОБА_5 » (російською мовою), ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суд вважає належними доказами: паспорт (а.с. 10), довідку (а.с.11), свідоцтво про народження (а.с. 12), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме той факт, що батьками ОСОБА_4 є російською мовою « ОСОБА_5 » та « ОСОБА_1 », а також, що ОСОБА_4 у зв`язку зі встановленням розбіжностей в прізвищі з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » була документована новим паспортом.

Суд вважає належним доказомсвідоцтво про смерть (а.с. 8), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме факт смерті ОСОБА_2 , а також дату та місце його народження.

Суд вважає належним доказом довідку (а.с. 9), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме факт перебування заявниці ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , на зареєстрованому обліку за однією адресою.

Суд вважає належним доказом: паспорт (а.с.5),так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме той факт, що прізвище заявниці українською мовою викладено через літеру «И» ОСОБА_1 .

Суд вважає належним доказом показання свідка ОСОБА_4 , так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме той факт, що заявниця ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_5 доводиться один одному чоловіком та дружиною.

Суд, відповідно до ст.78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази та показання свідка допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази та показання свідка є достовірними.

Керуючись вимогами ст.80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець села Ахтово Бобринецького району Кіровоградської області, помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.8).

Заявниця ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 у селі Тарасівка Софіївського району Дніпропетровської області (а.с.5).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, 11 вересня 1971 року « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка села Тарасівка Софіївського району Дніпропетровської області, та « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженець села Ахтово Бобринецького району Кіровоградської області, уклали шлюб (а.с. 10).

ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебував на зареєстрованому обліку за адресою: АДРЕСА_1 , за якою заявниця ОСОБА_1 перебуває по теперішній час.

Заявниця звернулася до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з приводу призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, ОСОБА_1 було відмовлено, так як маються розбіжності в документах, а саме в написанні прізвища померлого (а.с. 4).

Дослідивши письмові матеріали справи, показання свідка, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли від нього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника, зокрема права на спадщину.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_5 є чоловіком та дружиною, що підтверджується обсягом наданих заявницею документів, показаннями свідка, проаналізованих судом, з яких вбачається дійсність наявності між ними родинних стосунків. Сам факт наявності у заявниці свідоцтва про смерть ОСОБА_5 , свідоцтва про шлюб , які співпадають з даними заявниці та померлого ОСОБА_5 , в своїй сукупності слугують підтвердженням факту родинних відносин між ними.

Аналізом встановлених судом обставин справи та доказів, наданням їм оцінки в сукупності, суд приходить до висновку про доведеність факту родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 як між чоловіком та дружиною. Зазначені обставини ніким не оспорюються, будь-яких заперечень чи доказів в їх спростування щодо родинних відносин між заявницею та померлим, суду не надано, а в ході судового розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що встановлення вказаного факту необхідно заявниці для реалізації своїх прав щодо отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника - чоловіка ОСОБА_5 , а встановити даний факт в позасудовому порядку неможливо, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог із встановленням вказаного факту, який знайшов своє підтвердження у судовому засіданні.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує ч.7 ст.294 ЦПК України, у зв`язку з чим понесені заявником судові витрати по справі відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 4, 5, 13, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 263-265, 267, 268, 273, 280, 293, 294, 315-319, 351-352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , поданої в її інтересах адвокатом Рагозіною Оксаною Вадимівною, заінтересована особа - Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити фактродинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , є чоловіком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Судові витрати по справі покласти на заявницю.

На рішення суду заявником може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов