Справа № 569/7067/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі судового засідання - Корнійчук А.В.

з участю:

представника позивачки - адвоката Курганської О.В.

відповідача - - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що від спільного подружнього життя з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 9 березня 2021 р. відповідач проживає окремо від них, та не забезпечує дітей матеріально відповідно до їх потреб, а вона на даний час не працює і не може самостійно утримувати дітей, тому вимушена звернутися в суд про стягнення з відповідача аліментів утримання дітей.

Так, відповідач має постійне місце роботи - працює слюсарем у Науково-виробничій фірмі «Продекологія», однак розмір заробітної плати є невисоким, інших утриманців немає, є молодою працездатною людиною, тому вважає, що аліменти на утримання на дітей слід стягнути у частці від його доходу - у розмірі 1/2, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дати звернення до суду. Просила стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/2 частини усіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. В частині стягнення аліментів за один місяць допустити рішення суду до негайного виконання. Стягнути з відповідача судові витрати по справі. Ухвалою Рівненського міського суду від 21.04.2021 р. у справі відкрите спрощене позовне провадження призначено розгляд справи з викликом сторін. Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася. Представник позивачки адвокат Курганська О.В. у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 підтримала та просила задовольнити. Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив щодо стягнення з нього аліментів у розмірі, визначеному позивачкою. Додатково пояснив, що у шлюбі прожили більше 13 років, на теперішній час в суді слухається справа про розірвання шлюбу за позовом позивачки. Зазначив, що проживають окремо, він працює офіційно, отримує дохід у вигляді заробітної плати. Не заперечив проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частки від його доходу на утримання дітей. Заслухавши пояснення представника позивачки, відповідача, дослідивши письмові докази по справі та оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 26.04.2014 р. перебувають у шлюбі, який було зареєстровано Відділом ДРАЦС РС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 367. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про що 03.03.2015 р. відділом ДРАЦС РС Рівненського міського управління юстиції був складений відповідний актовий запис № 573, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 30.04.2020 р. Рівненським міськрайонним відділом ДРАЦС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) був складений відповідний актовий запис № 852. Судом також встановлено, що на теперішній час відповідач належної матеріальної допомоги позивачці на утримання дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які проживають разом з матір`ю, в добровільному порядку не надає, а тому суд вважає необхідним, з метою забезпечення прав дітей на матеріальне утримання, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на їхнє утримання . При цьому суд враховує, що між сторонами не досягнуто домовленості про участь відповідача в утриманні дітей. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.7 ЗУ "Про державний бюджет на 2021 рік" установлено у 2021 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років починаючи з січня 2021р. - 1921 грн., з липня - 2013 грн., з грудня 2100 грн., на дитину вікoм від 6 дo 18 рокiв починаючи з січня 2021р. - 2395 грн., з липня - 2510 грн., з грудня 2618 грн. Як зазначено у ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обов`язку батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення дитини на рівні не менше встановленого прожиткового мінімуму є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька. Як визначено у статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з принципами Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року (Резолюція 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року) дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. При виданні з цією метою законів головним міркуванням має бути найкраще забезпечення інтересів дитини. (Принцип 2). Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. (Принцип 4). Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Він повинен, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. (Принцин 6). Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Встановлено, що ОСОБА_1 офіційно працевлаштований з 01.02.2019 р. по даний час, отримує дохід у виді заробітної плати, що підтверджується довідкою № 1296 від 15.10.2020 р., виданою Науково-виробничою фірмою «Продекологія» . Наявність інших обставин, які можуть бути враховані судом при визначенні розміру аліментів (незадовільний стан здоров`я відповідача, наявність у нього утриманців, тощо), судом не встановлена. Оцінивши в сукупності достовірно встановлені судом докази та обставини, суд прийшов до висновку, що підлягають до стягнення з відповідача аліменти на утримання дітей за рішенням суду, у зв`язку з ухиленням відповідача від їхнього утримання в добровільному порядку. Враховуючи загальні засади регулювання сімейних відносин, визначених у статті 7 СК України, а саме, рівність прав і обов`язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї, суд прийшов до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають аліменти на утримання дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 07.04.2021 року і до досягнення дітьми повноліття, визнаючи такий розмір аліментів справедливим та розумним. Судові витрати - судовий збір підлягає до стягнення з відповідача в прибуток державного бюджету в сумі 908,00 грн. від сплати якого позивачка була звільнена при пред`явленні позову. Рішення суду про стягнення аліментів на дітей у межах суми платежу за один місяць з 07.04.2021р. по 07.05.2021р. допустити до негайного виконання. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 180, 182, 191 СК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273,354, 355 ЦПК України, суд, вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_2 , задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 07.04.2021 року і до досягнення дітьми повноліття. Рішення суду про стягнення аліментів на дітей у межах суми платежу за один місяць з 07.04.2021р. по 07.05.2021р. допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім ) грн. 00 коп. в дохід державного бюджету.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 . Повний текст рішення виготовлено 29.06.2020 р.

Суддя: О.В.Панас