КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2021 року

м. Київ

справа № 760/6812/20

провадження № 22-ц/824/8923/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А.(суддя-доповідач)

суддів - Желепи О.В., Мазурик О.Ф.

за участю помічника судді, який за дорученням головуючого судді здійснює повноваження секретаря судового засідання - Виноградової А.І.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1

заінтересована особа- ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_3

на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 28 січня 2021 року у складі судді Усатової І.А.

у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої доньки, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої доньки.

Судовим наказом від 20 березня 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх доходів боржника, щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 березня 2020 і до досягнення дитиною повноліття.

У липні 2020 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про перегляд судового наказу Солом`янського районного суду м. Києва по справі №760/6812/20 у зв`язку з нововиявленими обставинами.

В обґрунтування заяви зазначав, що 20 березня 2020 року судовим наказом Солом`янського районного суду м. Києва стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх доходів боржника, щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 березня 2020 і до досягнення дитиною повноліття.

Указував, що з моменту народження доньки та по час написання заяви родина у складі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та спільної дитини ОСОБА_4 проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 , де вони усі разом мають зареєстроване місце проживання.

Зауважував, що вказана квартира є спільною частковою власністю подружжя та ОСОБА_1 іншого місця проживання чи житла не має.

Посилаючись на долучені до заяви банківські виписки, зазначав, що дружина ОСОБА_2 та донька ОСОБА_4 перебувають на його утриманні, ОСОБА_1 здійснює оплату комунальних послуг за квартиру, купує продукти харчування, одяг, побутові речі та техніку, здійснює ремонтні роботи.

Уважав, що повністю матеріально забезпечує комфортне проживання як своєї доньки так і дружини.

Просив урахувати, що оскільки дитина проживає з обома батьками, то судовий наказ підлягає перегляду за нововиявленими обставинами, які не були суду відомі.

З огляду на викладене просить заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами задовольнити.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 28 січня 2021 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з указаною ухвалою, 23 лютого 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернуласядо суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами у повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що оскільки спільна дитина проживає з обома батьками та знаходиться повністю на утриманні ОСОБА_1 , про що свідчать докази, які, на думку апелянта, приховала ОСОБА_2 , судовий наказ підлягає перегляду за нововиявленими обставинами, які не були відомі суду.

Уважає, що факт спільного проживання батька з дитиною та утримання доньки батьком, а також несення ним додаткових витрат є тією обставиною, яка існувала станом на день видачі судового наказу про стягнення аліментів, але не була відома суду, а ОСОБА_1 не було та не могло бути відомо про видачу судового наказу станом на 20 березня 2020 року.

Вказує, що стягнення з ОСОБА_1 аліментів на доньку ОСОБА_4 у випадку проживання дитини разом з батьком та її перебування на утриманні батька суперечить вимогам частини третьої статті 181, частини третьої статті 183 СК України.

03 червня 2021 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника ОСОБА_2 - ОСОБА_6 , в якому останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Зауважує на тому, що ОСОБА_2 та донька ОСОБА_4 разом з ОСОБА_1 спільно не проживають, шлюб між подружжям розірвано, спільне господарство останні не ведуть, колишня дружина з дитиною на матеріальному забезпеченні у ОСОБА_1 не перебувають.

Уважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, а підстави для перегляду за нововиявленими обставинами судового наказу - відсутніми.

Представник ОСОБА_1 у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримала та просила задовольнити з підстав, наведених у скарзі.

ОСОБА_2 та її представник у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечували, просили оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що зазначені заявником обставини не є нововиявленими обставинами та підставою для скасування судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Надані ОСОБА_1 докази не спростовують факти, покладені в основу судового рішення та не можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, яке просить переглянути заявник.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Частиною першою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом установлено, що судовим наказом від 20 березня 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх доходів боржника, щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 березня 2020 і до досягнення дитиною повноліття.

Вирішено питання судових витрат.

Допущено негайне виконання судового наказу про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результати розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу (ст. 160 ЦПК України).

Відповідно до п. 4 та п. 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половину заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших зацікавлених осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших зацікавлених осіб.

Боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

За змістом положень частин сьомої та восьмої статті 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

У разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

За змістом положень частин четвертої та п`ятої ст. 423 ЦПК України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судому процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Слід розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги.

Розрізняти також слід нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Звертаючись до суду із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 посилався на ті обставини та докази, які існували та були йому відомі станом на час постановлення судового наказу. А докази, про які зазначає ОСОБА_1 , не були предметом дослідження судом першої інстанції під час прийняття судового рішення, яке просить переглянути заявник.

Згідно частини першої статті 81, статті 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, на підставі викладеного, колегія вважає, що суд першої інстанції, керуючись в першу чергу інтересами дитини, яка має право на належне утримання та догляд зі сторони обох батьків, дійшов правильного висновку, що зазначені заявником обставини не є нововиявленими та підставою для скасування судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Будь-яких інших доводів на підтвердження наявності підстав для скасування судом за нововиявленими обставинами оскаржуваного судового наказу, заявником ані в місцевому суді, ані в суді апеляційної інстанції надано не було.

Разом з тим, ОСОБА_1 у разі незгоди із судовим наказом може звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів у порядку, встановленому частиною сьомою статті 170 ЦПК України, про що обґрунтовано зазначено судом першої інстанції.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, вже були досліджені судом першої інстанції та отримали належну правову оцінку, нових доводів або доказів, які б давали підстави для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права скаржником не надано.

Суд першої інстанції всебічно і об`єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, дослідивши матеріали справи, надавши об`єктивну оцінку зібраним доказам по справі та нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін як таке, що є законним та обґрунтованим.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 28 січня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо

до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено «29» червня 2021 року.

Головуючий В.А. Кравець

Судді О.В. Желепа

О.Ф. Мазурик