Провадження №2/369/2381/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2021 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчко А.Я. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя,

В С Т А Н О В И В :

До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя.

Згідно до позовних вимог позивач просила: постановити рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 компенсацію за половину вартості спільного майна подружжя в розмірі 42000,00 грн.

В подальшому 09.06.2021 представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль ВАЗ 21070 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 28 травня 2020 року.

Свої вимоги обґрунтовували наступним, в провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя.

Спірним майном подружжя є автомобіль ВАЗ 21070 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_3 28 травня 2020 року.

Станом на 25.05.2021 року стороні позивача стало відомо, що на сторінці інтернет ресурсу «АВТО РИА» розміщене оголошення про продаж спірного автомобіля.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до п.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Згідно з ст.153ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 149ЦПК, суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову, передбачені ст. 150ЦПК. Так, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом ст. 151 ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов`язково зазначаються: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто повинні бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Пленум Верховного Суду України у вказаній постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»,а саме:у п.4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що міжсторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вказано, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову позивач посилається на те, що спірним майном подружжя є автомобіль ВАЗ 21070 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_3 28 травня 2020 року.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні заяви необхідно відмовити, зважаючи на наступне.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 вказано: "співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам".

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

З досліджених матеріалів позову вбачається, що між сторонами виник спір з приводу поділу автомобіля як спільного майна подружжя.

У позовній заяві позивач визначилась зі способом захисту своїх майнових прав шляхом компенсації вартості належної їй 1/2 частки цього майна, яка підлягає стягненню з відповідача.

Тобто на сам автомобіль як об`єкт цивільних правовідносин позивач не претендує, а відтак предметом позову є грошова компенсація, а не сам автомобіль в натурі. Як на підставу необхідності накладення арешту на автомобіль позивач вказує на наміри відповідача його відчужити.

Проте у такому випадку захист прав позивача реалізується в аналогічний спосіб, що й заявлений у цьому позові.

Зазначене дає підстави для висновку, що сам факт відчуження автомобіля жодним чином не впливає на ефективний захист прав позивача в обраний у позові спосіб та на його реалізацію в разі ухвалення судом рішення про задоволення позову.

Отже, позивач не довела та суд не знаходить зв`язку між запропонованим в заяві заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог.

До того ж заявлена позивачем сума компенсації вочевидь є неспіврозмірною із загальною вартістю майна, яке в даному випадку є неподільною річчю.

Крім цього, доказів того, що відповідач матеріально неспроможний виконати вірогідне рішення суду про задоволення позову, також не надано.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем захід забезпечення позову не відповідає змісту обраного позивачем способу захисту своїх прав та є неспівмірним із заявленими вимогами в цій справі.

Інших підстав ймовірності утруднення виконання або неможливості виконання рішення суду в разі не накладення арешту на автомобіль позивач не навела та суд не встановив.

Окрім того, представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 не надано належних доказів на підтвердження права власності на автомобіль ВАЗ 21070 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що унеможливлює суд зробити висновок, кому вказаний транспортний засіб належить на час розгляду заяви, адже автомобіль міг бути відчужений, і в разі накладення на нього арешту можуть бути порушені законні права та інтереси інших осіб.

Отже, розглядаючи заявлену вимогу, суд вважає, що позивачем не надано належних доказів для забезпечення позову, а тому приходить до висновку про необхідність відмовити в забезпеченні позову.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд також враховує, що сторони по справі, в тому числі і позивач, не позбавлений можливості протягом всього розгляду справи, за наявності до того підстав, повторно звернутися до суду з відповідним клопотання про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-153,353 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суду Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: А.Я. Волчко