Справа №: 653/1770/21
Провадження № 2/653/877/21
У Х В А Л А

іменем України

25 червня 2021 року

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області Ковальчук Н.В., перевіривши виконання вимог статей 175, 177 ЦПК України у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до Генічеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Генічеського нотаріального округу Херсонської області Карпенко Олександр Георгійович, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

встановила:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додатковий строк тривалістю три місяці, для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовну заяву належить залишити без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України.

За приписами ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Доказів сплати судового збору позивач не надав, натомість додав заяву, в якій просить звільнити його від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». До заяви додав копію посвідчення серії НОМЕР_1 , в якому зазначено: «Пред`явник цього посвідчення має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій».

Ознайомившись із заявою, суддя приходить до таких висновків.

Пунктом 13 частини 1 статті 5 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (далі Закон), передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Тобто, пільга зі сплати судового збору, передбачена у п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону поширюється на вимоги, пов`язані з порушенням прав особи на соціальний захист, саме як учасника бойових дій.

Верховний Суд у постанові від 19.10.2020 (справа № 240/934/20) зазначив, що аналіз пункту 13 частини першої статті 5 Закону в сукупності з частиною другою статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій закріплених законодавством саме через набуття такого статусу. Сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів.

Позивач ОСОБА_1 заявляє вимоги про визначення йому додаткового строку на прийняття спадщини. Його позовні вимоги не пов`язані із захистом його прав саме як учасника бойових дій, а тому він повинен сплачувати судовий збір на загальних підставах.

Разом з тим, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

За приписами ст. 8 Закону враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Пунктом 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" роз`яснено, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК України, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. З урахуванням вимог статті 11 ЦПК суд не вправі вчиняти дії, про які йдеться у статті 8 Закону № 3674-VI, з власної ініціативи.

Тобто єдиною підставою для вчинення судом зазначених у наведених законодавчих нормах дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України покладається на заінтересовану сторону.

У своїй заяві про звільнення від сплати судового збору позивач лише посилається на статтю 5 Закону, ніяких доводів, які б дали змогу оцінити його майновий стан не наводить.

Отже, суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви позивача про звільнення його від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Позивачем заявлено одну позовну вимогу немайнового характеру.

Згідно з пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону за позовної заяви немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 1 січня 2021 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб згідно зі статтею 7 Закону України від 15.12.2020 № 1082-IX «Про Державний бюджет України на 2021 рік» становить 2270 грн.

Враховуючи викладене, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 908 грн (0.4 х 2270) та надати суду документи, що підтверджують сплату судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 177, 185 ЦПК України,

ухвалила:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до Генічеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Генічеського нотаріального округу Херсонської області Карпенко Олександр Георгійович, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини залишити без руху.

Встановити позивачу строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, а саме надання суду документу, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 908 грн або зазначення підстав звільнення від сплати судового збору відповідно до закону та надання документів, що підтверджують такі підстави.

У разі невиконання вимог цієї ухвали, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Генічеського районного суду Н. В. Ковальчук