Дата документу 24.02.2021 Справа № 320/1120/16-ц
У Х В А Л А

Єдиний унікальний № 320/1120/16

Провадження № 22-ц/807/1163/21

24 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кримської О.М., при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника, адвоката Вельможка Олега Олександровича на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 серпня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 серпня 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. До матеріалів скарги долучена заява про поновлення строку на апеляційне оскарження, яка мотивована тим, що лише 03.02.2021 після ознайомлення з матеріалами справи відповідачу стало відомо про зміст та доводи судового рішення, копія якого отримана відповідачем 09.02.2021.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчиненні окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року за № 2147-VІІІ, яким викладено в нових редакціях текст, зокрема, Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з п.13 ч. 1 розділу ХІІІ (Перехідні положення) ЦПК України, судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

При вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційними скаргами на судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до 15 грудня 2017 року, судом апеляційної інстанції перевіряється дотримання особою, яка подає апеляційну скаргу, строків на апеляційне оскарження встановлених ЦПК України, в редакції до набрання чинності Закону № 2147-VIII, тобто до 15 грудня 2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 292 ЦПК України в редакції від 01.08.2016, що діяла на час ухвалення рішення сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Також згідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України, в редакції від 01.08.2016, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Встановлено, що апеляційна скарга подана після закінчення строків на апеляційне оскарження, встановлених статтею 294 ЦПК України, в редакції від 11.06.2016, яка діяла на час ухвалення рішення.

З матеріалів справи вбачається, що 23.02.2016 до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшла позовна заява ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № Ж 325/1149-к від 31 серпня 2005 року.

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання/перебування особи від 01.03.2016, відповідач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 13.03.1999 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (а.с.35).

15 квітня 2016 року Мелітопольським міськрайонний судом Запорізької області було ухвалено заочне рішення, яким позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено.

Копія заочного рішення від 15.04.2016 була направлена на адресу реєстрації відповідача та 26.04.2016 отримана дружиною відповідача ОСОБА_3 (а.с. 63).

10.05.2016 ОСОБА_1 звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області із заявою про перегляд заочного рішення від 15.04.2016 (а.с. 66).

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області було скасовано заочне рішення від 15 квітня 2016 року та призначено справу до розгляду на 13 липня 2016 року.

29.07.2016 представником відповідача за довіреністю ОСОБА_4 від імені ОСОБА_1 були подані заперечення проти позову ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення боргу (а.с. 91). За змістом вказаних заперечень представник відповідача серед іншого просить справу слухати без участі відповідача та вирішити за наявними в справі доказами (а.с. 98).

15.08.2016 Мелітопольським міськрайонний судом Запорізької області, за відсутності сторін було ухвалено рішення, яким позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 ЦПК в редакції від 01.08.2016, що діяла на час ухвалення рішення, особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, копії повного судового рішення надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом двох днів з дня його складання або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо в суді.

Копія судового рішення була направлена сторонам, в тому числі відповідачу ОСОБА_1 на адресу зареєстрованого місця проживання - АДРЕСА_1 . Конверт з копію судового рішення від 15.08.2016 у справі № 320/1120/16-ц, було повернуто до суду не врученим адресату, з відміткою установи «за закінченням терміну зберігання» (а.с.108).

25.01.2021 відповідач ОСОБА_1 звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області із заявою в якій зазначив, що в провадженні суду знаходилась цивільна справа № 320/1120/16-ц за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Рішенням суду позов було задоволено, просить надіслати копію рішення суду за вказаною адресою (а.с. 108).

Копія судового рішення була отримана ОСОБА_1 08.02.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.120).

Частиною 1 ст. 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому ЦПК України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Таким чином, у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. У клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи протягом розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі «Мушта проти України» зазначено: «право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані».

У рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається зазначати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Сам лише факт неотримання стороною справи кореспонденції, якою суд, з дотриманням вимог процесуального закону, надсилав копії судових рішень за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною пропуску строку на оскарження рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 був обізнаний про наявність судового провадження за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до нього про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Не з`явившись в судове засідання призначене на 15.08.2016 та направивши через представника заяву про розгляд справи без його участі, ОСОБА_1 , протягом більш ніж п`яти років, судовим провадженням не цікавився та не вживав заходів, щодо отримання копії судового рішення чи його апеляційного оскарження.

З огляду на приписи ст. 2, 4 Закону України «Про доступ до судових рішень», кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Таким чином, суд доходить висновку, що несвоєчасне оскарження рішення місцевого суду зумовлене, з огляду на доводи, наведені відповідачем, не об`єктивними обставинами, а обставинами суб`єктивного характеру.

За вказаних обставин посилання представника скаржника адвоката Вельможка О.О. на поважність причин пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження та їх зв`язок з необізнаністю відповідача зі змістом рішення суду та неотриманням його копії, як причина для поновлення строку на подання апеляційної скарги апеляційним судом не визнаються поважними.

Згідно з ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 357 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

З мотивів, викладених вище, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на підставі ст. 357 ЦПК України необхідно залишити без руху та надати строк для подання заяви із зазначення інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду у цій справі.

Клопотання чи заява про поновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску процесуального строку з часу ухвалення судового рішення і до часу подання апеляційної скарги, а також підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. У клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Керуючись ст.ст. 274, 354-361, 368, 369 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника, адвоката Вельможка Олега Олександровича на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 серпня 2016 року у цій справі залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк терміном десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для надання до суду апеляційної інстанції заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, в якій вказати інші підстави для поновлення строку з наданням доказів неможливості вчинення відповідної процесуальної дії з поважних підстав.

Роз`яснити, що у випадку невиконання зазначеної вимоги у встановлений строк будуть застосовані наслідки, передбачені ч. 4 ст. 357 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду О.М. Кримська