Справа № 375/462/21
Провадження № 2/375/340/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 року смт Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Чорненької О.І.

при секретарі судового засідання Киричок В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в смт Рокитне, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2 , який зареєстрований 28 квітня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рокитнянського районного управління юстиції у Київській області, про що складено відповідний актовий запис № 17 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 від 28 квітня 2012 року) та та визначити місце проживання малолітньої дитини з ним.

Від шлюбу мають малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що після укладення шлюбу виявилося що вони з відповідачкою мають різні характери та протилежні погляди на сімейне життя.

Вподальшому він переконався що вони є зовсім різними людьми і тому в їхніх інтересах та в інтересах їх дитини, він вирішив розірвати шлюб. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу стало неможливим. Шлюбні відносини вони припинили.

За таких обставин вважає, що їх шлюб носить формальний характер, вони стали чужими людьми, а тому зберігати сім`ю не має сенсу.

Після розірвання шлюбу просить залишити малолітнього сина проживати з ним.

Судові витрати по справі залишає за собою.

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 11 травня 2021 року відкрито провадження у справі та справа призначення до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 30 червня 2021 року.

Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Однак, подав через канцелярію суду заяву, відповідно до якої позов підтримує повністю та просить розглядати справу у його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася. Однак, надала до суду заяву, відповідно до якої поданий позов визнає повністю, просить розглядати справу у її відсутності. Бажає залишити шлюбне прізвище.

За таких обставин суд розгядає справу у відсутності сторін та, відповідно до положень частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та, перевіривши їх наданими доказами, вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи із наступного.

Позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 , 28 квітня 2012року уклали шлюб який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рокитнянського районного управління юстиції у Київській області, про що складено відповідний актовий запис № 17 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 від 28 квітня 2012 року).

Від шлюбу мають малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рокитнянського районного управління юстиції у Київській області.

З позовної заяви судом встановлено, що після укладення шлюбу подружжям виявлено що кожен з них має різні характери та протилежні погляди на сімейне життя.

Вподальшому позивач переконався що вони з відповідачкою є зовсім різними людьми, а тому в їх інтересах та в інтересах дитини він вирішив розірвати шлюб. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу стало неможливим. Шлюбні відносини подружжя припинили та проживають окремо.

За таких обставин позивач вважає, що їх шлюб носить формальний характер, вони стали чужими людьми, а тому зберігати сім`ю не має сенсу.

Після розірвання шлюбу просить залишити малолітнього сина проживати з ним.

Визнання відповідачкою пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Однак, суд вважає, що наявні підстави для часткового задоволення позову, оскільки позивачем не залучено до участі у справі відповідний орган опіки та піклування. Залучення до участі у справі органу опіки та піклування є обов`язковим при вирішенні питання про місце проживання малолітньої дитини, якщо батьками не досягнуто згоди з цього приводу.

Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених у судовому засіданні.

Згідно зі статтею 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до статтей 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Відповідно до частини 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За змістом статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як роз`яснено у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до частини 1 статті 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Частиною 1 статті 161 Сімейного кодексу України, передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

У судовому засіданні зазначені обставини не досліджувалися. Органом опіки та піклування відповідний висновок суду надано не було.

Крім того, судом встановлено що позивач та відповідачка у справі зареєстровані за однією адресою, але фактично проживають за різними адресами.

За таких обставин питання встановлення місце проживання малолітнього сина сторін за місцем фактичного проживання позивача, який є його батьком, задоволенню не підлягає.

З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам кожного з подружжя та інтересам їх дитини.

Частиною 2 статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 4, 5, 10, 11, 141, 263, 264, 265, 280, 282 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 24, 56, 104, 110, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , про розірвання шлюбу та та визначення місця проживання малолітньої дитини - задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 28 квітня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рокитнянського районного управління юстиції у Київській області, про що складено відповідний актовий запис № 17.

В решті в задоволенні позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до підпункту 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме через Рокитнянський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до Рокитнянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та внесення відмітки в актовому записі про шлюб.

Повний текст судового рішення складено 30 червня 2021 року.

Головуюча суддя О.І. Чорненька