Справа № 438/347/21
Номер провадження 2/438/232/2021
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 червня 2021 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі головуючого судді Слиша А.Т.

при секретарі Наминанік О.С.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Бориславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бориславської міської ради Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Бориславська державна нотаріальна контора Львівської області, Бориславська міська громадська організація «Гаражне товариство «Іскра» про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 09.03.2021 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на гараж № НОМЕР_1 , площею 27,7 кв.м, розташований у Бориславській міській громадській організації «Гаражне товариство «Іскра» на вул. Шевченка у місті Бориславі Львівської області, в порядку спадкування за законом після чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; судові витрати залишити за нею.

В обґрунтування позову посилається на те, що після смерті чоловіка відкрила спадщина, щодо якої спадкодавцем заповіту не складено. Позивач має право на спадкування в першу чергу за законом, вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем у квартирі АДРЕСА_1 . Інших спадкоємців першої черги за законом, які би прийняли спадщину ОСОБА_3 , немає. На частину спадкового майна позивачці було видано свідоцтва про право на спадщину за законом, зокрема, на 30/50 частин у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_2 та на земельну ділянку для ведення садівництва площею 0,05 кв. м. на АДРЕСА_3 . До складу спадщини входить також гараж № НОМЕР_1 площею 27,7 кв.м., розташований у Бориславській міській громадській організації «Гаражне товариство «Іскра» на АДРЕСА_4 . Проте нотаріусом 20.07.2020 відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначений гараж через неподання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно та відсутність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про реєстрацію права власності на вказаний гараж.

Позивач послалася на положення Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 121 від 09.06.1998, чинної на час будівництва гаражу, положення ст. 328, 1261, 1218, 1261, 1223, 1268, 1296, 1297, та зазначила, що правовий режим нерухомості визначається датою завершення будівництва - 2000 р., виникнення права власності на нерухомість не залежало від державної реєстрації до 2004 року. ОСОБА_2 побудував гараж з дотриманням чинного законодавства, отримав дозвіл виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області на будівництво гаражу, будівельний паспорт на будівництво було затверджено головним архітектором м. Борислава 14.12.2000. У ОСОБА_2 відсутні будь-які майнові зобов`язання перед гаражним товариством. Свідоцтво про право власності на гараж, на підставі якого провадиться державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, ОСОБА_2 за життя не отримав. Таким чином, покійним чоловіком, спадщину якого позивач своєчасно прийняла, побудовано на законних підставах гараж, однак право власності на спадкове нерухоме майно спадкодавцем у встановленому законом порядку не оформлено, що з незалежних від неї причин позбавляє її права отримати в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом.

Ухвалою судді від 11 березня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами загального позовного провадження, проведення підготовчого засідання призначено на 15 квітня 2021 року; витребувано з Бориславської державної нотаріальної контори копію спадкової справи №68/2019, відкритої після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 21 травня 2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 17 червня 2021 року.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення, аналогічні змісту позовної заяви.

Представник відповідача Бориславської міської ради Львівської області в судове засідання не прибув. На адресу суду надійшов лист за підписом міського голови м.Борислава Яворського І. щодо розгляду справи за позовом ОСОБА_1 без участі представника Бориславської міської ради; з приводу позовних вимог покладаються на думку суду.

Представник третьої особи Бориславської державної нотаріальної контори Львівської області в судове засідання не прибув. На адресу суду надійшов лист за підписом завідувача Нотконтори Панкевича Р.І. щодо розгляду справи за позовом ОСОБА_1 без участі представника Бориславської державної нотаріальної контори; з приводу задоволення позовних вимог покладаються на думку суду.

Представник третьої особи Бориславської міської громадської організації «Гаражне товариство «Іскра» в судове засідання не прибув. На адресу суду надійшло клопотання голови товариства ОСОБА_4 , в якому останній просить розглянути справу за позовом ОСОБА_1 без участі Бориславської міської громадської організації «Гаражне товариство «Іскра», вважають позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення, оскільки спірний гараж побудований ОСОБА_2 у 2000 році за особисті кошти та відповідно до рішення виконкому Бориславської міської ради від 23.09.1999 №468. Майнові зобов`язання перед гаражним товариством (сплата пайового внеску) ОСОБА_2 виконані в повному обсязі.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Суд установив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Борислав Львівської області помер чоловік позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 10.09.2019, виданого Бориславським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області (актовий запис № 334 від 10.09.2019); копією свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 серії І-ФР № 497441 від 01.01.1982, виданого Ноябрською селищною Радою народних депутатів Пуровського району Тюменської області (актовий запис № 3 від 01.01.1982); копією довідки міського відділу РАГС виконавчого комітету Донецької міської ради від 30.03.1999 № 487 про те, що ОСОБА_1 до реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 (актовий запис про укладення щлюбу № 3824 від 05.09.1970, складений міським відділом РАГС м.Донецька; актовий запис про розірвання шлюбу № 153 від 28.02.1978, складений Кіровським відділом РАГС м.Донецька мала прізвище ОСОБА_7 ; копією повторного свідоцтва про народження ОСОБА_8 серії НОМЕР_3 від 28.11.1951, виданого Кіровським бюро ЗАГС м. Сталіне (нині - м.Донецьк) (актовий запис № 761 від 20.04.1951).

Після смерті ОСОБА_2 07.09.2019 відкрила спадщина, щодо якої спадкодавцем заповіту не складено.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України позивач ОСОБА_1 має право на спадкування за законом в першу чергу, як той з подружжя, який пережив спадкодавця. Інших спадкоємців першої черги за законом, які би прийняли спадщину ОСОБА_3 , немає. Зокрема, діти спадкодавця ОСОБА_2 та позивачки: повнолітні сини ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від спадщини батька відмовилися, про що подали нотаріусу в межах встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини відповідні заяви, - вказане стверджується копіями матеріалів спадкової справи № 68/2019, заведеної Бориславською державною нотаріально конторою після смерті ОСОБА_2 .

На частину спадкового майна позивачці видано свідоцтва про право на спадщину. Зокрема, 21.07.2020 державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори (в.о. завідувача Бориславської державної нотаріальної контори) Кушніром О.І. було видано свідоцтва про право на спадщину за законом на 30/50 частин у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , а на земельну ділянку для ведення садівництва площею 0,0500 кв.м, кадастровий номер :20:049:0188, розташовану на АДРЕСА_3 .

При цьому, позивач не може оформити право власності у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 на гараж № НОМЕР_1 , площею 27,7 кв.м, розташований у Бориславській міській громадській організації «Гаражне товариство «Іскра» на вул. Шевченка у місті Бориславі Львівської області. Зокрема, 20.07.2020 державний нотаріус Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори (в.о. завідувача Бориславської держнотконтори) Кушнір О.І. виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі позивачці після смерті ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно (вищезазначений гараж на АДРЕСА_4 ). Підстава відмови - неподання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно та відсутність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про реєстрацію права власності на вказаний гараж, що вбачається з інформаційної довідки з ДРРП від 21.07.2020.

Таким чином, предметом позовних вимог є визнання за позивачем права власності на зазначений вище гараж в порядку спадкування за законом після чоловіка ОСОБА_2 .

Згідно з ч.1, ч.2 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права.

Згідно з ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

З`ясовуючи питання чи є спірний гараж спадковим майном після смерті ОСОБА_2 суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того, згідно з частинами першою та другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

При вирішенні позову у вказаній частині суд враховує також позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 10.10.2018 № 557/1209/16-ц, згідно з якою право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення.

З огляду на зазначене, правовий режим нерухомості визначається датою завершення будівництва, яка в даному випадку згідно з копією технічного паспорту на гараж (машино-місце) АДРЕСА_5 у гаражному товаристві « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на АДРЕСА_4 , виготовленим 31.12.2019 КП ЛОР «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» (інвентаризаційна справа 2663), є 2000 роком.

Порядок державної реєстрації права власності на нерухоме майно на час завершення будівництва спірного гаража регулювався Інструкцією про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженою наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 121 від 09.06.1998, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.1998 за № 399/2839 (наказ втратив чинність на підставі Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства № 327 від 02.07.2012).

Вищезазначений нормативно-правовий акт передбачав державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, хоча виникнення права власності на нерухомість не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004.

Відповідно до пункту 2.7 названої Інструкції поточна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, як і первинна реєстрація, провадиться на підставі правовстановлювальних документів, передбачених додатком 1 до цієї Інструкції.

Пунктом 6 Переліку правовстановлювальних документів, на підставі яких провадиться державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна (додаток № 1 до Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб) передбачено, що реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна провадиться на підставі свідоцтв про право власності на об`єкти нерухомого майна, виданих органами місцевої виконавчої влади чи місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 4.1 вказаної Інструкції оформлення права власності на об`єкт нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності за зразком, наведеним в додатку 11, місцевими органами державної виконавчої влади, місцевого самоврядування членам житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, товариства або об`єднання, які повністю внесли свої пайові внески.

Отже, за вищезазначеною Інструкцією підставою виникнення права власності на гараж у члена гаражного товариства був сам факт збудування нерухомого майна та повного внесення пайових внесків.

Дозвіл на будівництво гаражу на АДРЕСА_4 розміром 5,0 х 6,0 м спадкодавцю ОСОБА_2 надано рішенням виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області від 23.09.1999 № 468 «Про дозвіл громадянам міста на проведення прибудов, переобладнань, будівництво господарські приміщень, гаражів, використання за призначенням господарських споруд» (а.с.16, 17). Будівельний паспорт на будівництво гаражу для автомобіля затверджено головним архітектором м. Борислава ОСОБА_11 14.12.2000 (а.с.22-24).

Факт побудови ОСОБА_2 гаража № НОМЕР_1 у Бориславській міській громадській організації «Гаражне товариство «Іскра» на АДРЕСА_4 та відсутності в нього будь-яких майнових зобов`язань перед гаражним товариством, відсутність у ОСОБА_2 будь-яких майнових зобов`язань перед гаражним товариством (повного внесення пайового внеску) підтверджується копією технічного паспорта на гараж (машино-місце), виготовленим 31.12.2019 КП ЛОР «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» (інвентаризаційна справа 2663) та довідками голови Бориславської МГО «Гаражне товариство «Іскра» ОСОБА_4 від 22.09.2020, 25.02.2021 (а.с.14, 15, 18-21).

Вартість гаража згідно з довідкою КП ЛОР «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 04.09.2020 № 1366 становить 78509 грн.

З наведеного вище вбачається, що в спадкодавця ОСОБА_2 існували правові підстави для оформлення права власності на спірний гараж. При цьому на час набуття права власності у спадкодавця на гараж чинне законодавство (2000 рік) не вимагало обов`язкової реєстрації нерухомого майна. Належний правоустановлюючий документ, що був необхідним на час виникнення права власності на будівлю (2000 рік), а саме - свідоцтво про право власності на об`єкт нерухомого майна, на підставі якого провадиться державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, ОСОБА_2 за життя не отримав, право власності на гараж № НОМЕР_4 у гаражному товаристві « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на АДРЕСА_4 не зареєстроване (а.с.12).

З урахуванням вищенаведеного суд дійшов висновку, що спірний гараж, який побудований 2000 року, є предметом спадкування та спадкоємець (позивач) обґрунтовано звернулась до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, враховуючи неможливість вирішення вказаного питання в нотаріальному порядку (постанова державного нотаріуса від 20.07.2020 про відмову у вчиненні нотаріальної дії).

Спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку (ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.12.2017 у справі № 589/4268/16-ц).

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

З досліджених судом доказів суд приходить до переконання, що вказане нерухоме майно - гараж не є самочинним та самовільним будівництвом, так як відповідний дозвіл видавався уповноваженим на це органом, відповідно до чинного на час побудови законодавства. Чинне на час побудови гаража законодавство не вимагало обов`язкової реєстрації нерухомого майна, відтак суд вважає позовні вимоги доведеними.

Враховуючи вищенаведене та оскільки відповідач не заперечив проти позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання за позивачем права власності на гараж в порядку спадкування після смерті чоловіка, ОСОБА_2 .

При зверненні до суду з позовом позивачем ОСОБА_1 було оплачено судовий збір у розмірі 908 грн. У відповідності до ст.141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволені, - з відповідача підлягає стягненню в користь позивача сума оплаченого судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Бориславської міської ради Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Бориславська державна нотаріальна контора Львівської області, Бориславська міська громадська організація «Гаражне товариство «Іскра» про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на гараж № НОМЕР_1 , площею 27,7 кв.м, розташований у Бориславській міській громадській організації «Гаражне товариство «Іскра» на вул.Шевченка у місті Бориславі Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з Бориславської міської ради Львівської області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати, що складаються із судового збору у розмірі 908 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: Бориславська міська рада Львівської області, місцезнаходження, 82300, м.Борислав Львівської області, вул. Шевченка, 42, ідентифікаційний код юридичної особи в .

Повний текст рішення складено 29 червня 2021 року.

Головуючий суддя А.Т.Слиш