22-ц/804/690/21
237/4620/19

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
„16 лютого 2021 року місто Маріуполь Донецької області
Єдиний унікальний номер 237/4620/19
Номер провадження 22-ц/804/690/21
Донецький апеляційний суд у складі:
головуючого: Зайцевої С.А.
суддів: Пономарьової О.М., Попової С.А.
за участю секретаря: Грішко С. В.
учасники справи :
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Мар*їнського районного суду Донецької області від 24 березня 2020 року головуючого судді Ліпчанського С.М. зі складанням повного тексту судового рішення 24 березня 2020 року по цивільній справі про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини, про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька,-
У серні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та утримання дружини.
Позов мотивований тим, що позивач від шлюбу з відповідачем має дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач не сплачує аліменти на утримання дитини, а також на її утримання як дружини, яка виховує дитину до досягнення нею трирічного віку. Просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь: кошти (аліменти) на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття; кошти (аліменти) на утримання дружини на її користь у розмірі 1/4 з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною трирічного віку.
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги, та просила надати ОСОБА_1 дозвіл на виїзд ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за кордон без дозволу (згоди) батька дитини ОСОБА_2 до повноліття дитини; дозволити ОСОБА_1 або її офіційному представникові, без згоди батька ОСОБА_2 , оформлювати документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі України до Російської Федерації, Білорусі, країн-членів Європейського союзу, США, країн Шенгенської зони та тимчасово окупованих територій України до досягнення дитиною повноліття; дозволити без згоди батька оформлювати та отримувати відповідні документи, а саме паспорт громадянина України, закордонний паспорт, інші документи.
Заочним рішенням ОСОБА_4 їнського районного суду Донецької області від 24 березня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 серпня 2019 року до досягнення дитиною повноліття.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання як дружини, з якою проживає дитина, яка не досягла трирічного віку, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 28 серпня 2019 року до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Допущене негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Ухвалою Мар`їнського районного суду Донецької області від 01 грудня 2020 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати заочне рішення в частині стягнення з нього на користь позивача аліментів на її утримання, як дружини, з якою проживає дитина, яка не досягла трирічного віку, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 28 серпня 2019 року до досягнення дитиною трирічного віку, та ухвалити у відповідній частині нове рішення, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.
Зокрема зазначає, що суду першої інстанції було надано документи на підтвердження того, що він працює в ТОВ «Південь Агро Інвест». У зв`язку з чим, він переїхав жити до м. Миколаєва та вимушений орендувати житло, вартість оренди якого складає 3500 грн щомісячно, та додатково оплачуються комунальні послуги за воду, газ, електроенергію та квартирну плату. Також, до суду було надано довідку про розмір заробітної плати, яка за вирахуванням податків становить близько 6450,59 грн на місяць. Тому, за умови сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина щомісяця, він не має можливості надавати матеріальну допомогу дружині, а тому, судом неповно з`ясовані усі фактичні обставини справи та не надано належної оцінки наданим доказам в матеріалах справи та обставинам справи. Додатково зазначає, що на сьогоднішній день ОСОБА_4 їнським районним судом Донецької області по справі № 237/1432/20 розірвано шлюб.
Відзив на апеляційну скаргу не надано. Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 09 лютого 2021 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Дана справа є малозначною та підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки рішення суду в частині задоволення вимог про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини ,та в частині відмови у задоволенні позовних вимог про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька , ніким із сторін не оскаржується, апеляційний суд законність та обґрунтованість рішення у вказаній частині не перевіряє.
Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 липня 2018 року .
ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , про що 02 січня 2019 року виконавчим комітетом Курахівської міської ради Мар`їнського району Донецької області складено відповідний актовий запис за № 1.
Відповідно до свідоцтва про народження ,батьками дитини є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 27 серпня 2019 року за № 770/02-18, за адресою: АДРЕСА_1 проживає сім`я у складі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Разом мешкають без реєстрації: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до довідки від 10 березня 2020 року № ПАІ 00000022, ОСОБА_2 працює в товаристві з обмеженою відповідальністю «Південь Агро Інвест» з 19 лютого 2019 року. Займає посаду менеджера (управителя) з постачання. Дохід за період з 01 жовтня 2019 року по 29 лютого 2020 року склав 40 615,27 грн. За жовтень 2019 року сума до виплати 6448,23 грн; за листопад 2019 року сума до виплати 6 448,23 грн; за грудень 2019 року сума до виплати 6 450,59 грн; за січень 2020 року сума до виплати 6 897,65 грн; за лютий 2020 року сума до виплати 6 450,59 грн ( а.с. 64).
Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, суд першої інстанції виходив з того ,що відповідач є батьком малолітньої дитини ,яка проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні. Враховуючи те, що батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, а також те, що відповідач зобов`язаний надавати утримання дружині, до досягнення дитиною трирічного віку, однак такої допомоги відповідач позивачу у добровільному порядку не надає , суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина та на її утримання.
Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд першої інстанції, керуючись положеннями ст.ст.181-182,183,184, 84 СК України, виходив з того, що відповідач є працездатною особою, працює та має стабільний дохід , з урахуванням матеріального становища сторін, суд дійшов до висновку, що доцільним буде розмір аліментів на утримання дитини щомісячно у розмірі 1/4 частини та на утримання дружини у розмірі 1/ 4 частини .
Спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів на утримання дружини,яка здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає не в повній мірі, та з висновком суду щодо визначення розміру аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, не можна погодитися, оскільки він не відповідає обставинам справи.
Завданням цивільного судочинства є, зокрема, справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 2 ЦПК України).
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).
Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За змістом статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Стосовно доводів мотивувальної частини апеляційної скарги про неможливість відповідача взагалі сплачувати аліменти на утримання дружини, яка здійснює догляд за дитиною до досягнення останньою трирічного віку , слід зазначити наступне.
Відповідно до статті 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.
Сторонами не заперечується, що дитина проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні.
Відповідно до статті 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.
Частинами другою, четвертою та шостою статті 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
У відповідності до статті 80 СК України, у разі визначення розміру аліментів одному із з подружжя за рішенням суду, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.
Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина, є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу.
Отже, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи працює вона, а також незалежно від її матеріального становища - за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
За таких обставин, встановивши, що позивач виховує малолітню дитину сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідач є працездатним, працює та має стабільний дохід , що свідчить про наявність у нього можливості надавати дружині грошове утримання.
З матеріалів справи вбачається,що дохід відповідача за період з 01 жовтня 2019 року по 29 лютого 2020 року склав 40 615,27 грн. ( за жовтень 2019 року сума до виплати 6448,23 грн; за листопад 2019 року сума до виплати 6 448,23 грн; за грудень 2019 року сума до виплати 6 450,59 грн; за січень 2020 року сума до виплати 6 897,65 грн; за лютий 2020 року сума до виплати 6 450,59 грн), з урахуванням утримань,загальна сума до виплати становить 32 695,29 грн ( а.с. 64).
Тобто,сума середнього заробітку ,без відповідних утримань буде становить 6 539,06 грн. (32 695,29 грн. : 5 міс = 6 539,06 грн), де розмір аліментів на дитину 1/4 буде приблизно становить = 1634,76 грн.,та відповідачу буде залишатися приблизна сума 4 904,30 грн ( 6539,06-1634,76 = 4904,30 ).
З приведеного розрахунку вбачається,що відповідач може та зобов*язаний надавати матеріальну допомогу дружині .
Інші доводи апеляційної скарги щодо особистих витрат відповідача,оренда житла,сплата комунальних послуг ,не можуть бути беззаперечними аргументами незадовільного матеріального становища відповідача,що унеможливлює надання матеріальної допомоги для дружини до досягнення дитиною трирічного віку ,та відхиляються судом апеляційної інстанції.
Згідно з ст.77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед.
Згідно з ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.
У відповідності до ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Відповідно до ч.ч.1,3 ст.70 Закону України « Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.
За таких обставин ,суд апеляційної інстанції,з вищевикладеного ,а також з урахуванням мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб , який у разі здійснення відрахувань із заробітної плати відповідача по аліментним зобов*язанням у будь-якому випадку не буде меншим , вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача в розмірі 1/8 частини всіх видів його доходів до досягнення дитиною трирічного віку,тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Беручи до уваги всі вище встановлені обставини, апеляційний суд визнає апеляційну скаргу частково обґрунтованою , тому, у відповідності до вимог п.п. 1, 3, 4 ч. 1 статті 376 ЦПК України,рішення суду в частині розміру стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дружини змінює , та ухвалює постанову про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання як дружини,з якою проживає дитина,яка не досягла трирічного віку у розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно,починаючи з 28 серпня 2019 року до досягнення дитиною трирічного віку ,тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Розподіл судових витрат між сторонами врегульовано статтею 141 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати,пов*язані з розглядом справи, покладаються : 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України). Відповідно до п.п.«в» п.4 ч.1 ст.382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційна скарга відповідача задоволена частково , позивач звільнена від сплати судового збору ,то за результатами апеляційного розгляду, ОСОБА_2 підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України , 1/2 частина сплачених відповідачем (1260 грн а.с.129 зв.с.) , судових витрат,понесених у зв*язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 630 грн.
Керуючись ст.ст. 374,376,381,382 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.
Заочне рішення Мар*їнського районного суду Донецької області від 24 березня 2020 року в частині розміру стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дружини змінити .
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.
Повний текст постанови складений 26 лютого 2021 року .
Судді: