У Х В А Л А

17.12.2021 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Колдіної О.О.,

з участю секретаря Потапенко Д.І.,

розглянувши заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Друга київська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Донченко Олена Олександрівна про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання частки спадкодавця у спільній сумісній власності та визнання права власності на спадщину,

в с т а н о в и в:

в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Друга київська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Донченко Олена Олександрівна про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання частки спадкодавця у спільній сумісній власності та визнання права власності на спадщину.

Відповідно до поданої заяви, позивач просить суд визнати спільною сумісною власністю подружжя житловий будинок АДРЕСА_1 , та визначити, що частка померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 в праві спільної сумісної власності становила 5/8 частин в наступному майні: житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка, розміщена за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобіль CHRYSLER CIRRUS, 1997 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 ; автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER, державний номерний знак НОМЕР_2 ; грошовий вклад в AT «Приватбанк» на суму 212 058,64 грн. та 2 570,28 грн. (загальна сума - 214 628,28 грн.); грошовий вклад в AT «Ощадбанк» на суму 2 550,45 грн., 1 569,10 грн., 4928,70 грн. та 1 090,00 грн. (загальна сума - 10 138,25 грн.); грошовий вклад в AT «Райфайзенбанк Аваль» на суму 8 358,00 грн.

Позивач також звернулась із заявою про забезпечення позову, відповідно до якої просить суд заборонити приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Донченко О.О. вчиняти будь-які нотаріальні дії. А саме видавати свідоцтво про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Свою заяву позивач обгрунтовує тим, що 06 березня 1971 року між її батьками - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб, актовий запис 1463.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_3 , її останнє місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .

Після смерті матері Другою київською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа.

Позивач прийняла спадщину спільно з батьком шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном з огляду на те, що вони були зареєстровані та постійно мешкали за вищевказаною адресою.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача - ОСОБА_4 , після смерті якого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Донченко О.О. була заведена спадкова справа № 67593782. Спадкоємцями померлого є ОСОБА_1 та її рідний брат - ОСОБА_2 . Заповіт померлий не залишав.

Під час перебування у шлюбі батьками позивача було зроблено реконструкцію та добудову житлового будинку, розташованого за адресою:: АДРЕСА_1 , та набуто у спільну сумісну власність наступне майно: автомобіль CHRYSLER CIRRUS, 1997 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER, д.н.з. НОМЕР_2 , грошовий вклад в АТ «Приватбанк» на суму 212 058,64 гривень та 2 250,28 гривень, грошовий вклад в АТ «Ощадбанк» на суму 2 550,45 гривень, 1 569,10 гривень, 4 928.70 гривень та 1 090 гривень.

Спадковим майном, яке бажає оформити Позивач, є право на частку у спільній сумісній власності, розмір якої не визначений правовстановлюючими документами, виданими на ім.»я як померлої ОСОБА_3 , так і ОСОБА_4 .

Поряд з цим, чинне законодавство не надає нотаріусу право здійснювати виділ частки. Таким чином, у разі смерті одного з учасників права спільної сумісної власності перед усім необхідно визначити частку померлого у спільному майні, яка і буде об`єктом спадкування.

Позивач зазначає, що наразі вона позбавлена можливості оформити право власності на належне їй спадкове майно, в зв`язку з чим вжиття заходів забезпечення позову є необхідним.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії;встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, суті позовних вимог.

Метою забезпечення позову є забезпечення виконання судового рішення.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

За змістом наведених вище приписів умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач просить суд заборонити приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Донченко О.О. вчиняти будь-які нотаріальні дії, а саме видавати свідоцтво про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ч.1 ст.34 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси Нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: 1) посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності, вимоги про нотаріальне посвідчення правочину тощо); 2) вживають заходів щодо охорони спадкового майна; 3) видають свідоцтва про право на спадщину; 4) видають свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя (колишнього подружжя) на підставі спільної заяви або в разі смерті одного з подружжя; 5) видають свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів); 6) видають свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися; 7) провадять опис майна фізичної особи, яка визнана безвісно відсутньою або місце перебування якої невідоме; 8) видають дублікати нотаріальних документів, що зберігаються у справах нотаріуса; 9) накладають та знімають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), що підлягає державній реєстрації; 9-1) накладають заборону щодо відчуження грошових сум, що будуть зараховані заявником вимоги, визначеним відповідно до частини четвертої статті 65-2 Закону України "Про акціонерні товариства", на рахунок умовного зберігання (ескроу), відкритий відповідно до зазначеного закону; 10) засвідчують вірність копій (фотокопій) документів і виписок з них; 11) засвідчують справжність підпису на документах; 12) засвідчують вірність перекладу документів з однієї мови на іншу; 13) посвідчують факт, що фізична чи юридична особа є виконавцем заповіту; 14) посвідчують факт, що фізична особа є живою; 15) посвідчують факт перебування фізичної особи в певному місці; 16) посвідчують час пред`явлення документів; 17) передають заяви фізичних та юридичних осіб іншим фізичним та юридичним особам; 18) приймають у депозит грошові суми та цінні папери; 19) вчиняють виконавчі написи; 20) вчиняють протести векселів; 21) вчиняють морські протести; 22) приймають на зберігання документи.

. Згідно з ч.4 ст..42 Закону України «Про нотаріат», за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

Тобто, в разі наявності спору щодо спадкового майна, нотаріус зупиняє виконавчих дій щодо спадкового майна відповідно до положень закону і такі заходи не вимагають вжиття судом заходів забезпечення позову .

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Донченко Олена Олександрівна є третьою особою у даному спорі, а отже їй відомо про розгляд Голосіївським районним судом м.Києва справи, предметом якої є спір щодо спадкування після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149, 150 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Друга київська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Донченко Олена Олександрівна про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання частки спадкодавця у спільній сумісній власності та визнання права власності на спадщину відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: