Справа № 496/373/20
Провадження № 2/496/367/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2021 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Галич О.П.,

за участю:

секретаря - Старостіногї А.Ю.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представників відповідача - Саджинського Н.Я., Мацалишенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , до

відповідача: Акціонерне товариство «Українська залізниця», місце знаходження: 03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, в особі філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця», місце знаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 21а,

третя особа: Виробничий підрозділ пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця», місце знаходження: 65039, м. Одеса, вул. Средньофонтанська, 26,

вимоги позивача: про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу

В С Т А Н О В И В:

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1. ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - відповідач), третя особа- Виробничий підрозділ пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця» з вимогами про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

2. Свої вимоги мотивує тим, що наказом виконувача обов`язків начальника виробничого підрозділу «Пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна» від 03 березня 2017 року № 236/ОС позивача було призначено на підставі безстрокового трудового договору на посаду заступника начальника виробничого підрозділу пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця». Однак, 27 грудня 2019 року позивача було ознайомлено з наказом про його звільнення із займаної посади на підставі пункту 1 статті 41 Кодексу законів про працю України за одноразове грубе порушення трудових обов`язків, проте копії наказу йому вручено не було. Позивач вважає, що його звільнено з посади заступника начальника виробничого підрозділу пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна безпідставно і незаконно, з грубим порушенням ряду вимог закону та його прав як працівника і громадянина, з огляду на наступне. Відповідно до законодавства України поняття «одноразового грубого порушення трудових обов`язків» не визначає, внаслідок чого вказане поняття є оціночним, що у свою чергу дає підстави для зловживань під час розірвання трудового договору на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України з боку власника або уповноваженого ним органу. Враховуючи також роз`яснення Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року № 9, звільнення позивача із займаної посади по суті є реалізацією дисциплінарного стягнення, застосованого відповідачем в особі керівника філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця». Згідно з вимогами ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Проте, відповідачем грубо порушено вказано вимогу закону, оскільки жодна уповноважена особа не вимагала від ОСОБА_1 надання будь-яких пояснень. Разом з цим, позивачу жодним чином не повідомлено про підстави застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення за п. 1 ст. 41 КЗпП України. Крім того, під час звільнення ОСОБА_1 відповідачем грубо порушено вимоги ст. 40 КЗпП України щодо недопустимості звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності. Оскільки, позивача було звільнено під час його перебування у стані тимчасової непрацездатності, що підтверджується листками непрацездатності. Трудове законодавство не тільки зазначає перелік підстав розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця, але й встановлює юридичні гарантії забезпечення прав працівника від незаконного звільнення, однією з яких є передбачена частиною третьою статті 40, частини другої статті 41 КЗпП України заборона звільнення працівника в період його тимчасової непрацездатності. Отже, звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника. Крім того, вказані дії відповідача також суперечать вимогам Колективного договору, укладеного між адміністрацією та профспілковим комітетом пасажирського вагонного депо станції Одеса-Головна. Відповідно до ст. 13 КЗпП України колективний договір може передбачати додаткові порівняно з чинним законодавством і угодами гарантії, соціально-побутові пільги. Відповідно до ст. 18 КЗпП України положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємства, установи, організації незалежно від того, чи є вони членами професійної спілки, і є обов`язковими як для власника або уповноваженого ним органу, так і для працівників підприємства, установи, організації. Так, відповідно до п. 2.6 розділу 2 Колективного договору адміністрація зобов`язується: «Увольнение работников, привлечения их к дисциплинарной ответственности призводить с соблюдением требований действующего законодательства». Також, згідно з п. 2.4 Колективного договору адміністрація зобов`язується: «На оперативные совещания, на которых рассматриваются случаи производственных упущений и браков в работе руководителей и специалистов, приглашать представителей профкома». Отже, у відповідності до зазначеного положення на оперативну нараду при начальнику депо від 27 грудня 2019 року на якій розглядалися порушення допущені ОСОБА_1 та які у подальшому стали підставою його звільнення, повинні бути запрошені представники профспілки. Однак, вказана інформація щодо участі у згаданій оперативній нараді від 27 грудня 2019 року представників профспілки - відсутні. Хоча згідно з п. 2.22 Колективного договору на профспілковий комітет покладено обов`язок здійснювати контроль за дотриманням трудового законодавства і гарантій зайнятості. Зазначене положення кореспондує з вимогами ст. 19 КЗпП України («Контроль за виконанням колективного договору»). Крім того, відповідно до розділу 8 Колективного договору адміністрація зобов`язується: «Не допускать изменения условий трудового договора, оплаты труда, привлечения к дисциплинарной ответственности работников, являющихся членами выборных профсоюзных органов без предварительного согласия выборного Органа, членами которого они являються». (п.8.9), а також «Не допускать увольнения по инициативе администрации членов выборного профсоюзного органа предприятия, учреждения, организации (в том числе, структурних подразделений), его руководителей, профсоюзного представителя (там, где не избирается выборный профсоюзный орган), кроме соблюдения общего порядка, без предварительного согласия выборного органа, членами которого они являются, также вышестоящего выборного органа этого профсоюза (объединённого профкома, теркома, Дорпрофсожа)». (п.8.10) Однак, всупереч наведеним положенням та зобов`язанням адміністрації, ОСОБА_1 було звільнено без вказаного погодження з профспілками, членом яких він є, чим вкотре порушено його права. Крім того, безпосередньо розділом VII «Відповідальність за порушення трудової дисципліни» додатку № 20 до Колективного договору визначено зміст дисциплінарного проступку, види дисциплінарних стягнень, порядок та підстави їх застосування до працівників пасажирського вагонного депо станції Одеса-Головна. Зокрема: «Порушення трудової дисципліни, тобто невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, тягне за собою застосування заходів дисциплінарного або суспільного впливу, а також інших заходів, передбачених чинним законодавством. За порушення трудової дисципліни адміністрація підприємства застосовує наступні дисциплінарні стягнення: а) Догану; б) Звільнення. Дисциплінарне стягнення, у вигляді звільнення може бути застосовано за систематичне невиконання робітником або службовцем без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або Правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до робітника або службовця раніше застосовувались заходи дисциплінарного або суспільного стягнення, за прогул (у тому числі за відсутність на роботі більш трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин, а також якщо працівник з`явився на роботі у нетверезому стані. Дисциплінарні стягнення застосовуються керівником підприємства, а також іншими посадовими особами, перелік яких встановлюється Укрзалізницею. Дисциплінарне стягнення приймається адміністрацією безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не враховуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. При застосуванні стягнення повинні враховуватися ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, попередню роботу та поведінку працівника. Наказ про застосування дисциплінарного стягнення із зазначенням мотивів його застосування оголошується працівнику під підпис у десятиденний термін, незалежно від характеру та графіка роботи, однак не пізніше місячного терміну з дати виявлення проступку». Проте, всупереч наведеним положенням, відповідачем застосовано до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення не за систематичне невиконання без поважних причин своїх обов`язків, а за «одноразове грубе порушення трудових обов`язків». Крім того, виходячи з наведеного вище визначення дисциплінарного проступку, для дотримання законності звільнення відповідач зобов`язаний був встановити та довести належними законними засобами як наявність самого дисциплінарного проступку, так і наявність вини ОСОБА_1 у його вчиненні. Також, необхідним є з`ясування: ким та у якому порядку були «виявлені» порушення «допущені» ОСОБА_1 , компетенція осіб та дотримання порядку звільнення, передбачених внутрішніми положеннями відповідача. Однак, вказані дані у позивача відсутні, оскільки, як зазначалось, відповідачем не повідомлено ОСОБА_1 про підстави його звільнення, та не надано будь-яких документів у зв`язку із цим. Також позивач наголошує на те, що відповідачем порушено вимоги ст. 47 КЗпП України щодо обов`язку з видачі позивачу належно оформленої трудової книжки, а також копії наказу про звільнення з роботи. Відповідачем створювались перешкоди у вигляді фізичного недопущення позивача до адміністративної будівлі виробничого підрозділу пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна, що унеможливили отримання позивачем трудової книжки, а також копії наказу про його звільнення з роботи. Зазначений факт зафіксований за допомогою відеозйомки від 14 січня 2020 року. З метою отримання копії наказу про звільнення та інших відомостей в інтересах позивача адвокатом Чернега В.М. 13 січня 2020 року було подано запит адвоката керівнику Пасажирського вагонного депо станції Одеса - головна регіональної філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця», однак відповідь на нього станом на час подання позову - не надана. Наведені вище обставини вказують на упереджене ставлення до позивача та грубе порушення його прав з боку відповідача, що суперечить гарантіям встановленим Конституцією України, Кодексом законів про працю України. З вказаних підстав позивач звернувся до суду.

2. Позивач та його представник у судовому засіданні на позовних вимогах наполягали та просили їх задовольнити. Позивач пояснив, що 27 грудня 2019 року на нараді йому повідомили про його звільнення і йому стало зле та він звернувся терміново до лікаря і отримав лікування. Щодо не належного виконання договору на який посилається представник відповідача, то у колективному договорі жодним чином не зазначено його обов`язки по виконанню вказаного договору. За час перебування на посаді будь-яких скарг або зауважень щодо виконання посадових обов`язків не надходило.

3. На адресу суду, 02 лютого 2021 року від представника відповідача - ОСОБА_3 надійшли письмові пояснення. У письмових поясненнях вказує, що 03 березня 2017 року наказом (розпорядженням) № 236/ОС ОСОБА_1 прийнятий на роботу на підставі безстрокового трудового договору на посаду заступника начальника депо, що відноситься до посад категорії - «керівництво». Відповідно до посадової інструкції заступника начальника депо (код посади 1226.2) затвердженої в.о. начальника депо від 23 червня 2017 року, з якою позивач ознайомлений, зазначено наступне: «п. 1.2 Заступник начальника депо відноситься до категорії керівників; п. 1.3 Призначається на посаду та звільняється з посади наказом начальника депо за погодженням з філією «Пасажирська компанія» ПАТ «Укрзалізниця»; п. 2.5 Організовує роботу з профілактики правопорушень та запобігання корупції у депо, очолює комісію з питань профілактики правопорушень; п. 3.3 Повідомляти у межах своєї компетенції начальника депо про всі виявлені у процесі недоліки та вносити пропозиції щодо їх усунення; п. 3.4 Вимагати від працівників пояснень з приводу допущених випадків порушень трудової та технологічної дисципліни, надавати пропозиції щодо притягнення їх до відповідальності; п. 3.8 В межах своєї компетенції підписувати і візувати документи. Заступник начальника депо несе відповідальність: п. 4.1 За неналежне виконання або невиконання посадових завдань та обов`язків, передбачених цією інструкцією, у межах, визначених чинним трудовим законодавством України; п. 4.5 За правопорушення, вчиненні у процесі діяльності, у межах, визначених чинним адміністративним, кримінальним і цивільним законодавством України; п. 4.6 За заподіяння матеріальних збитків, у межах, визначених чинним трудовим і цивільним законодавством України.» Пізніше, за результатом процедури відкритих торгів відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі» між Замовником: АТ «Укрзалізниця» в особах: начальника виробничого підрозділу пасажирського вагонного депо станції Одеса Головна філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_4 діючого на підставі довіреності, та заступника начальника виробничого підрозділу пасажирського вагонного депо станції Одеса Головна філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця» Соломенцева О.О. діючого на підставі довіреності, та Виконавцем: ТОВ «БІОГРУП СЕРВІС» в особі директора Карагуци О.Є., що діє на підставі довіреності було укладено договір № УЗ/ЦЛ-19321/Ю від 07 травня 2019 року про надання послуги з вивезення твердих побутових відходів. Відповідальним за контроль та дотримання умов договору було призначено заступника начальника депо ОСОБА_1 (п. 6.1.1 Договору). Відповідно до п. 5.7.5 Договору, щоденна здача-прийняття наданих послуг протягом місяця записується відповідальними особами кінцевого одержувача послуг в журналі реєстрації наданих послуг та підписується уповноваженими представниками обох сторін. Відповідно до інформації, яка була отримана з книг заїзду транспорту на територію депо встановлено, що спеціалізований транспорт для вивезення твердих побутових відходів за період дії договору заїжджав набагато рідше, ніж передбачено договором, що в свою чергу не збігається з актами виконаних робіт, які підписував ОСОБА_1 . Враховуючи, що факт неналежного виконання умов договору наявними документами не підтверджено, є підстави вважати, що акти прийому виконаних робіт були підписані відповідальною особою ОСОБА_1 - фіктивно, без підтвердження належним чином зафіксованих об`ємів виконання послуг, з метою розтрати коштів підприємства для подальшого звернення їх частини на свою користь. Таким чином, 03 березня 2020 року відповідачем подано заяву до СУ ГУНП в Одеській області про злочин, з метою з`ясування причетності ОСОБА_1 до зазначених негативних наслідків. Станом на сьогоднішній день, відкрито кримінальне провадження внесеного до ЄРДР № 0001302 від 20 березня 2020 року та ведеться досудове розслідування за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, а саме: внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей. Відповідно до службової записки на ім`я директора філії «Пасажирська компанія» за підписом начальника депо ОСОБА_5 вих. № ПКВЧД-3 Одеса-24/2275 від 27 грудня 2019 року, де зазначено ряд порушень з боку позивача. Крім того, представник відповідача звертає увагу на те, що ОСОБА_1 діяв від імені Товариства без наданих повноважень, а саме без довіреності. Відповідно до довіреності від 23 липня 2019 року виданої приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Мурашковською О.С., зареєстрована у реєстрі № 2874, строком дії до 22 січня 2020 року. Згідно тексту, «Довіритель» цією довіреністю уповноважує: - В.о. начальника виробничого підрозділу пасажирського вагонного депо станції Одеса-Головна філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця» Сидоренка С.В.; - Заступника начальника виробничого підрозділу пасажирського вагонного депо станції Одеса-Головна філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця» Апалькова С.О.; - Заступника начальника виробничого підрозділу пасажирського вагонного депо станції Одеса-Головна філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця» Зерніна С.В. Відповідно до довіреності від 26 вересня 2019 року виданої приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Мурашковською О.С., зареєстрована у реєстрі № 4777, строком дії до 22 січня 2020 року. Згідно тексту, «Довіритель» цією довіреністю уповноважує: - Начальника виробничого підрозділу пасажирського вагонного депо станції Одеса- Головна філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця» Сидоренка С.В.; - Заступника начальника виробничого підрозділу пасажирського вагонного депо станції Одеса-Головна філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця» Зерніна С.В.; - Заступника начальника виробничого підрозділу пасажирського вагонного депо станції Одеса-Головна філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця» Апалькова С.О. Відповідно до п. 11 Довіреності, перелічені посадові особи мають право на наступні дії: «підписувати акти перевірок державних, контролюючих органів, акти перевірок філії, її структурних підрозділів, акти прийоми-передачі, акти звірки взаєморозрахунки, акти виконаних робіт, акти наданих послуг, накладні, товарні накладні, товарно-транспортні накладні, інші документи, що підтверджують виконання зобов`язань згідно договорами, укладеними від імені Товариства в межах діяльності філії, підписувати фінансово-господарські документи, пов`язані з укладанням та виконанням договорів, засвідчувати кількість аркушів у касових книгах Філії, підписувати акти звірки взаємних розрахунків, спільні протокольні рішення, та зведений реєстр до протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків, акти звіряння пільг та субсидій, тощо. Тільки за довіреністю представник користується правом подання підпису, замовлення та отримання всіх документів, необхідних для виконання наданих цією довіреності повноважень». Таким чином, за період строку дії договору № УЗ/ЦЛ-19321/Ю від 07 травня 2019 року, ОСОБА_1 не було уповноважено довіреністю на вчинення вищевказаних дії з боку керівників підрозділу, в тому числі і підписувати акти виконаних робіт. Відповідно до наказу (розпорядження) № 1903/ОС від 27 грудня 2019 року за підписом начальника депо ОСОБА_5 , вирішено звільнити 27 грудня 2019 року ОСОБА_1 заступника начальника депо. Підстава: наказ директора філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця» №1228/ос від 27 грудня 2019 року, за п. 1 ст. 41 КЗпП України. Відповідно до наказу №1228/ос від 27 грудня 2019 року по особовому складу, за підписом директора філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця» Міняйлом М.Б. - вирішено звільнити з роботи 27 грудня 2019 року ОСОБА_1 заступника начальника виробничого підрозділу пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця» за одноразове грубе порушення трудових обов`язків, п. 1 ст. 41 КЗпП України. Підстава: акт службової перевірки з питань господарської діяльності виробничого підрозділу пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна, протокол оперативної наради. З вищезазначеними наказами ОСОБА_1 ознайомився на оперативній нараді при начальнику депо 27 грудня 2019 року, про що свідчить його особистий підпис. Щодо повідомлення профспілку та звільнення керівника, представник відповідача зазначає наступне. У п. 18 Статуту акціонерного товариства «Українська залізниця» затвердженого постановою КМУ від 02 вересня 2015 року № 735 (в редакції постанови КМУ від 31 жовтня 2018 року № 938) визначено, що Товариство утворює філії, представництва, інші відокремлені підрозділи без статусу юридичної особи як на території України, так і за її межами, які діють на підставі положень. Наказом ПАТ «Українська залізниця» від 27 січня 2017 № 54 (із змінами наказом від 27 грудня 2018 року № 792) введено в дію Положення про філію «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Укрзалізниця» (надалі - Положення). Згідно із п. 2.1 Положення, Філія є відокремленим підрозділом Товариства, який не має статусу юридичної особи. Філія діє від імені та в інтересах Товариства, здійснює делеговані Товариством функції відповідно до мети, завдань та предмету діяльності Товариства. Відповідно до п. 4.1 Положення до складу Філії входять структурні підрозділи, що забезпечують її діяльність. Одним із таких структурних підрозділів є виробничий підрозділ пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця». Додатком 1 до Порядку призначення на посади та звільнення з посад керівників філії «Пасажирська компанія» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» визначено номенклатуру посад філії «Пасажирська компанія» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», на які призначення та звільнення працівників проводиться за наказом директора філії «Пасажирська компанія» ПАТ «Укрзалізниця». Серед даної номенклатури є начальник виробничого підрозділу, його перший заступник та заступники, головний інженер підрозділу. Відповідно до Антикорупційної програми в акціонерному товаристві «Українська залізниця» затвердженого до наказом № 192 від 23 березня 2018 року, де зазначено: п.5.3. Працівникам та правлінню ПАТ «Укрзалізниця» забороняється: 1) використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб; 2) використовувати будь-яке майно ПАТ «Укрзалізниця» чи її кошти в приватних інтересах; 3) вимагати або отримувати будь-яку матеріальну або нематеріальну вигоду (для себе чи для близьких осіб) у зв`язку із здійсненням своїх посадових обов`язків, яка не передбачена трудовим або іншим договором між ними та ПАТ «Укрзалізниця»; 4) організовувати, бути посередником або особисто здійснювати будь-які готівкові або безготівкові платежі чи розрахунки з діловими партнерам ПАТ «Укрзалізниця», якщо такі платежі чи розрахунки не передбачені чинним законодавством. Таким чином, згода виборного органу первинної профспілкової організації у даному випадку потрібна не була. Щодо твердження позивача про оціночне поняття «одноразового грубого порушення трудових обов`язків», сторона відповідача зазначає наступне. На законодавчому рівні дане поняття, як і більшість подібних термінів не має законодавчої визначності. Проте, ВСУ дає роз`яснення з приводу даного твердження. У постанові від 22 серпня 2019 року у справі № 309/3460/16-ц, м суд касаційної інстанції роз`яснив, що, вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов`язків грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду, істотності наслідків порушення трудових обов`язків. При цьому суд повинен установити не тільки факт невиконання працівником обов`язку, який входить до кола його трудових обов`язків, а й можливість виконання ним зазначеного обов`язку за встановлених судом фактичних обставин справи, тобто встановити вину працівника та наявність причинного зв`язку між невиконанням працівником трудових обов`язків і негативними наслідками, які настали (могли настати) внаслідок такого порушення. Грубість порушення трудових обов`язків характеризуються характером дій чи бездіяльності працівника, істотністю наслідків порушення та формою вини. Право оцінки порушення, як грубого покладається на суд, який розглядає конкретний трудовий спір. Відповідно до п. 1 ст. 41 КЗпП України, одноразового грубого порушення трудових обов`язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва. відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами податкових та митних органів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами. У даній справі п. 1 ст. 41 КЗпП України, як одноразового грубого порушення трудових обов`язків керівником підприємства, виражається у підписанні фіктивних актів, чим завдано матеріальних збитків та діловій репутації АТ «Укрзалізниця». На заступника начальника депо покладено обов`язок не допускати корупційних ризиків, а не вчиняти особисто корупційні діяння. Таким чином, було встановлено причетність позивача до підписання фіктивних актів. Така поведінка з боку працівника акціонерного товариства «Українська залізниця» є неприпустима, вона загрожує всім досягненням по боротьбі з корупцією. Позивач своїми діями прямо порушив посадові обов`язки, Положення про виробничий підрозділ пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна, повноваження надані довіреністю діяти від імені Товариства, Антикорупційну програму АТ «Укрзалізниця» та загальноприйняті ділові правила поведінки. Тому, рішення про звільнення є зваженим, законним та обґрунтованим. Щодо твердження позивача про звільнення його у період тимчасової непрацездатності, зазначено наступне. ОСОБА_1 був присутній на оперативній нараді при начальнику депо 27 грудня 2019 року, де ознайомився з наказам №1228/ос від 27 грудня 2019 року про звільнення виданого директором філії «Пасажирська компанія» та наказом № 1903/ОС від 27 грудня 2019 року начальника пасажирського вагонного депо станції Одеса-Головна про що свідчить особистий підпис і поставлена дата. Про те, що ОСОБА_1 перебував на лікарняному відповідачу стало відомо з тексту позовної заяви. Позивач був присутній на оперативній нараді при начальнику депо (протокол наради №ПКВЧД-3-16/700 від 27 грудня 2019 року) при оголошені йому результатів службового розслідування та наказу про звільнення, про що свідчить особистий підпис позивача з відміткою «не згоден» і поставленою датою 27 грудня 2019 року. Відповідно до книги приходу-виходу з роботи за грудень 2019 року, у графі приходу 26 грудня 2019 року є відмітка про прихід на роботу, проте не зазначено під особистий підпис про факт того, що ОСОБА_1 покинув територію депо. У зазначеній книзі останнім вбачається систематичне порушення внесення відповідних відомостей. До медичного пункту, що знаходиться на території депо позивач не звертався скарг на погане самопочуття не було. Станом на грудень 2019 року територія пасажирського вагонного депо не була об`єктом нагляду поліції охорони. Таким чином, відповідачу не було відомо про перебування позивача на лікарняному, оскільки останній був на роботі 27 грудня 2019 року про що свідчить особистий підпис на документах. Таким чином підсумовуючи вищевикладене, сторона відповідача не погоджується з позовними вимогами ОСОБА_1 , оскільки: 1) звільнення керівника з займаної посади не потребує попередньої згоди профспілкового органу; 2) позивачем допущено порушення посадових обов`язків, що виражається у підписанні фіктивних актів виконаних робіт, відсутності контролю щодо виконання господарського договору, внаслідок чого були завдані матеріальні збитки підприємству, діловій репутації Товариства; 3) станом на сьогодні, ведеться досудове розслідування даного випадку, відкрито кримінальне провадження №0001302 від 20 березня 2020 року; 4) про факт перебування позивача на лікарняному відповідачу відомо не було, а також існує неспростовний факт перебування ОСОБА_1 на роботі; 5) позивач не уповноважений на вчинення дій, а саме: для підписання актів виконаних робіт.

4. Представники відповідача - ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , у судовому засіданні - просили у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на обґрунтуваннях викладенні у письмових поясненнях.

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

5. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 січня 2020 року, цивільну справу № 496/373/20, передано на розгляд судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П.

6. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 27 січня 2020 року було відкрито загальне позовне провадження по справі з проведенням підготовчого судового засідання.

7. 17 лютого 2020 року представником відповідача було подано апеляційну скаргу на ухвалу суду про відкриття провадження.

8.Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10 березня 2020 року було повернуто ухвалу суду з матеріалами справи для продовження розгляду у суді 1-ї інстанції.

8. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 20 серпня 2020 року у задоволені заяви представника відповідача про зупинення провадження у справі - відмовлено.

9. 21 вересня 2020 року представником відповідача було подано апеляційну скаргу на ухвалу суду про відмову у задоволенні заяви про зупинення провадження у справі.

10. 17 листопада 2020 року ухвалою Одеського апеляційного суду було повернуто апеляційну скаргу апелянту, так як вона не оскаржується окремо від рішення суду.

11. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 20 серпня 2020 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом обставини та зміст спірних правовідносин.

12. Судом встановлено, що наказом (розпорядження) виконувача обов`язків начальника виробничого підрозділу «Пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна» від 03 березня 2017 року за № 236/ОС, позивача було призначено на підставі безстрокового трудового договору на посаду заступника начальника виробничого підрозділу пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця». (а.с. 18)

13. Відповідно до наказу № 1228/ОС від 27 грудня 2019 року позивач був звільнений з роботи 27 грудня 2019 року за одноразове грубе порушення трудових обов`язків, п.1 ст. 41 КЗпП України. Підстава - акт службової перевірки з питань господарської діяльності виробничого підрозділу філії «Пасажирська компанія», протокол оперативної наради. (а.с. 158)

14. Відповідно до «Посадова Інструкція Заступника начальника депо (код посади 1226.2) - ОСОБА_1 », що затверджена в.о. начальником пасажирського вагонного депо станції Одеса-Головна - Горобець С.Ю. від 25 червня 2017 року, позивач здійснював свої трудові обов`язки. (а.с. 15-17)

15. Крім того, відповідно до наказу «Про розподіл обов`язків між начальником депо та його заступниками» за № ПКВЧД-3-04/1002 від 20 липня 2018 року, позивач також виконував свої трудові обов`язки відповідно до вказаного наказу. (а.с. 19-22)

16. 27 грудня 2019 року начальником депо - ОСОБА_5 було подано лист до директора філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця» - ОСОБА_7 з проханням звільнити з займаної посади заступника начальника депо - ОСОБА_1 за одноразове грубе порушення трудових обов`язків, згідно п. 1 ст. 41 КЗпП України. (а.с. 23)

17. За результатом процедури відкритих торгів відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі» між Замовником - АТ «Укрзалізниця» в особах начальника виробничого підрозділу пасажирського вагонного депо станції Одеса Головна філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_4 діючого на підставі довіреності, та заступника начальника виробничого підрозділу пасажирського вагонного депо станції Одеса Головна філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця» Соломенцева О.О. діючого на підставі довіреності, та Виконавцем - ТОВ «БІОГРУП СЕРВІС» в особі директора Карагуци О.Є., що діє на підставі довіреності було укладено договір № УЗ/ЦЛ-19321/Ю від 07 травня 2019 року про надання послуги з вивезення твердих побутових відходів. (а.с. 24-27)

18. Відповідно до Додаткової угоди № 1 до Договору № УЗ/ЦЛ-19321/Ю від 07 травня 2019 року Замовник і Виконавець дійшли до згоди про зменшення обсягу закупівлі, та було внесено зміни до п. 3.2 Договору, Додатку № 1. (а.с. 31)

19. Позивачем до позовної заяви було надано копію колективного договору між адміністрацією та профспілковим комітетом пасажирського вагонного депо Одеса-Головна на 2011-2015 роки. Відповідно до п. 2.4 Колективного договору адміністрація зобов`язується: «На оперативні наради, на яких розглядаються випадки виробничих упущень і недоліків в роботі керівників і фахівців, запрошувати представників профкому». (а.с. 33-57)

20. На заяву позивача, Голова профспілкової організації ПКВЧД-3 - Бєлоусов М.Є. надав відповідь за вих. № ПК ВЧД-3 ПО-629 від 03 січня 2020 року, в якій вказано, що на момент звернення ОСОБА_1 , 27 грудня 2019 року до профспілкової організації з боку адміністрації депо не надавалося подання щодо узгодження на звільнення з посади заступника начальника пасажирського вагонного депо станції Одеса-Головна. (а.с. 59)

21. У листі Голови первинної профспілкової організації Незалежна профспілка працівників пасажирського вагонного депо станції Одеса-Головна - ОСОБА_8 вказано, що ОСОБА_1 (таб. № 1883) є виборним органом первинної профспілкової організації Незалежна профспілка працівників пасажирського вагонного депо станції Одеса-Головна. (а.с. 61)

22. Відповідно до листків непрацездатності серії АДЦ № 726330 та серії АДН № 121558 позивач перебував на лікарняному з 27 грудня 2019 року по 06 січня 2020 року та з 08 січня по 14 січня 2020 року. (а.с. 62-63)

23. З дослідженого у судовому засіданні відеозапису від 14 січня 2020 року вбачається, що позивач намагався потрапити на своє робоче місце та отримати трудову книжку, але його не впустили на територію підприємства. (а.с. 71)

24. Відповідно до складеного заступником начальника депо - ОСОБА_9 , начальником відділу кадрів - Обертинською О.В. та старшим інспектором з кадрів - Гавриловою О.О. акту від 27 грудня 2019 року, позивач під особистий підпис був ознайомлений з наказом щодо звільнення, але за отриманням трудової книжки не з`явився. (а.с. 160)

25. Відповідно до наданої відповідачем довідки від 24 вересня 2020 року загальна сума доходу за період з червня 2019 року по листопад 2019 року заробітна плата позивача складає 169 609,87 гривень. (а.с. 161)

26. У довідці від 24 вересня 2020 року, виданої головним бухгалтером АТ «Українська залізниця» Філія «Пасажирська компанія» Виробничий підрозділ пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна - Казанцевою К.Л. зазначено, що за жовтень 2019 року ОСОБА_1 фактично відпрацював 20 робочих днів та за листопад 2019 року фактично відпрацював 1 робочий день. (а.с. 162)

27. Згідно протоколу № ПКВЧД-3-16/700 оперативної наради при начальнику пасажирського вагонного депо станції Одеса-Головна від 27 грудня 2019 року було постановлено: 1) Роботу щодо виконання умов договору з ТОВ «БІОГРУП СЕРВІС» від 07 травня 2019 року № УЗ/ЦЛ-19321/Ю на надання послуг з вивезення твердих побутових відходів вважати вкрай незадовільною. 2) Заступнику начальника депо ОСОБА_10 сумісно з юрисконсультом Саджинським Н.Я. підготувати та направити на адреси департаменту економічної та інформаційної безпеки АТ «Укрзалізниця», філію «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця» пакет документів щодо грубого порушення трудових обов`язків з боку заступника начальника депо ОСОБА_1 при виконанні умов договору з ТОВ «БІОГРУП СЕРВІС». 3) Заступнику начальника депо ОСОБА_9 підготувати подання до філії «Пасажирська компанія» щодо звільнення з займаної посади за одноразове грубе порушення трудових обов`язків, згідно п. 1 ст. 41 КЗпП України. (а.с. 163-164)

28. Згідно акту від 23-24 грудня 2019 року було проведено службову перевірку щодо виявлення факту надмірної кількості твердих побутових відходів, вивезених з території виробничого підрозділу з травня по листопад 2019 року. (а.с. 165-166)

ІV. Оцінка Суду.

29. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

30. Статтею 43 Конституції України закріплено право на працю і заробітну плату. А саме визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижче від визначеної законом.

31. Статтею 5-1 КЗпП України забезпечено правовий захист громадян від незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

32. Відповідно до ч. 1 п.1. ст. 41 КЗпП України передбачено, що крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках: одноразового грубого порушення трудових обов`язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації, його заступниками, а також службовими особами органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службовими особами центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами.

33. Відповідно до пункту 3 статті 40 КЗпП України трудовий договір може бути розірвано в разі систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо раніше до нього застосовувались заходи дисциплінарного стягнення.

34. Тобто, при звільненні працівника з підстав, передбачених цією нормою закону, роботодавець повинен навести конкретні факти допущеного ним невиконання обов`язків, зазначити, коли саме вони мали місце, які проступки вчинив працівник після застосування до нього стягнення та коли. Чи передував безпосередньо звільненню дисциплінарний проступок, за який не застосовувалися інші заходи дисциплінарного чи громадського стягнення, та чи можна вважати його вчинення систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Отже, необхідна наявність застосованого й не втратившого юридичної сили за давністю або не знятого заходу дисциплінарного чи громадського стягнення, а не фактична наявність сукупності застосованих заходів дисциплінарного стягнення.

35. Як, встановлено судом наказом № 1228/ОС від 27 грудня 2019 року позивач був звільнений з посади заступника начальника виробничого підрозділу пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця» відповідно до п. 1 ч.1 ст. 41 КЗпП України. Підставою для звільнення позивача стало порушення посадових обов`язків, що полягало у підписанні фіктивних актів виконаних робіт, відсутності контролю щодо виконання господарського договору, внаслідок чого були завдані матеріальні збитки підприємству.

36. Позивач здійснюючи свої функціональні обов`язки керувався своєю посадовою інструкцією згідно якої прямої вказівки або обов`язку щодо контролю за вивозом твердих побутових відходів, відсутні. Крім того, відповідно до укладеного Договору № УЗ/ЦЛ-19321/Ю від 07 травня 2019 року про надання послуги з вивезення твердих побутових відходів у п. 6.1.1. не зазначено взагалі відповідальну особу за здійснення контролю вивезення твердих побутових відходів з території виробничого підрозділу пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця». А тому твердження, представника відповідача про те, що позивач був відповідальний за вивіз твердих побутових відходів не підтверджена, а ні наданими доказами, а ні поясненнями сторін у судовому засіданні.

37. Також суд звертає увагу, що відповідно до вказаного договору, замовником є АТ «Українська залізниця» від імені якого діє філія «Пасажирська компанія», в особах начальника виробничого підрозділу пасажирське вагонне депо станція Одеса-Головна філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_4 та позивача, які діяли на підставі довіреностей, тобто позивач не вкладав вказаний договір одноособово.

38. Посилання представників відповідача на вчинення позивачем злочину - фіктивне підписання акту прийому виконаних робіт без підтвердження належним чином зафіксованих об`ємів виконання послуг, з метою розтрати коштів підприємства для подальшого звернення їх частини на свою користь, є тільки припущення і не ґрунтується на жодному доказі.

39.При цьому, відповідачем не доведено настання негативних наслідків для підприємства, спричинених можливими діями позивача, що в свою чергу, можливо було б вважати грубим порушенням трудових обов`язків. І зазначені обставини не змогли пояснити у судовому засіданні представники відповідача.

40. Безпосередні обов`язки працюючих закріплені в ст.139 КЗпП України та правилах внутрішнього трудового розпорядку. Конкретні завдання та обов`язки працівника, його права та відповідальність закріплюються у посадовій інструкції. Саме за невиконання або неналежне виконання працівником з його вини таких трудових обов`язків може настати дисциплінарна відповідальність цього працівника.

41. При вирішенні питання про те, чи є порушення трудових обов`язків грубим, суд повинен виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, та істотності наслідків порушення трудових обов`язків. Відповідне роз`яснення міститься в п. 27 постанови пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів».

42. При цьому, має бути встановлений не тільки факт невиконання працівником обов`язку, який входить до кола його трудових обов`язків, а й можливість виконання ним зазначеного обов`язку за встановлених фактичних обставинах, тобто, встановлена вина працівника та наявність причинного зв`язку між невиконанням працівником трудових обов`язків і негативними наслідками, які настали внаслідок такого порушення.

43. З наведеного вбачається, що при винесенні наказу про звільнення позивача, відповідачем не доведено, що мало місце одноразове, нетриваюче грубе порушення конкретних трудових обов`язків позивача, не доведено наявність причинного зв`язку між невиконанням позивачем трудових обов`язків і негативними наслідками, які настали внаслідок такого порушення, не відібрано письмових пояснень від позивача, не надано доказів відмови від таких пояснень, при обранні виду стягнення відповідачем не враховано ступеня тяжкості вчиненого проступку і заподіяну позивачем шкоду, у разі наявності такої, обставини, за яких вчинено проступок і попередню роботу працівника. Відповідачем не доведено порушення позивачем трудових обов`язків.

44. З дослідженої у судовому засіданні трудової книжки позивача, вбачається, що він працював на підприємстві з 1985 року і мав тільки заохочення та винагороди.

45. Оскільки відповідач не довів, що позивач є таким, що систематично порушував трудові обов`язки, тому відсутні підстави для звільнення їх за п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, тобто за одноразове грубе порушення трудових обов`язків, покладених трудовим договором або правилами внутрішнього розпорядку.

46. За таких обставин судом вбачається, що позивач не порушував своїх трудових обов`язків та звільнення позивача відбулось з порушенням норм КЗпП України, а тому приходить до висновку про необхідність скасування наказу про звільнення.

47. Суд не приймає до уваги посилання позивача на звільнення його у період перебування у стані тимчасової непрацездатності у зв`язку з тим, що зазначене спростовується його особистими поясненнями у судовому засіданні та протоколом наради, відповідно до якого підтверджується, що позивач був присутній на нараді та ознайомився з наказом про звільнення, а вже після цього звернувся до лікаря.

48. Суд, зауважує, що визнання наказу про звільнення незаконним автоматично тягне за собою поновлення працівника на роботі та обов`язок роботодавця виплатити заробітну плату за час вимушеного прогулу (аналогічного висновку дійшов ВССУ при розгляді справи № 223/30/16-ц від 25.09.2017).

49. Статтею 235 КЗпП України передбачається, що у разі звільнення без законної підстави, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

50. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи. Середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують місяцю звільнення з роботи.

51. Оскільки суд дійшов висновку про незаконність звільнення позивача, то в порядку ст. 235 КЗпП України, позивач має право на стягнення на свою користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Суд звертає увагу, що стороною відповідача на час розгляду справи було надано до суду сім заяв про перенесення слухання справи.

52. Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100.

53. З урахуванням цих норм, зокрема абзацу третього пункту 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи.

54. Відповідно до пункту 5 Порядку основою для обчислення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

55. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку).

56. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці, згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 Порядку).

57. З наданого відповідачем розрахунку, заробітна плата ОСОБА_1 за останні 2 місяці становить 66 101,14 гривень. Середньоденний розмір заробітної плати становить 3 147,00 гривень. Борг за час вимушеного прогулу з 27 грудня 2019 року по 12 лютого 2021 року (283 робочих днів) становить 890 601 гривень. Отже, вказана сума підлягає стягненню з відповідача - Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 .

58. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є обов`язком роботодавця та працівника, судом визначається загальна сума без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначається в резолютивній частині рішення (п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування законодавства про оплату праці»).

59. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

60. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

61. Виходячи з викладеного, Суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, доходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

62. Згідно з положень ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині поновлення позивача на роботі та стягнення заробітної плати в межах суми за один місяць підлягає негайному виконанню.

63. Оригінал трудової книжки НОМЕР_1 після набрання рішенням законної сили- підлягає поверненню до АТ «Укрзалізниця», а копія залишенню в матеріалах справи.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

64. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

65. Позивач звільнений від сплати судового збору в справах про поновлення на роботі, а тому судовий збір в розмірі 908,00 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 76 - 83, 133, 141, 209-211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280, 281, 282, 354 ЦПК України, КЗпП України суд -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Філії «Пасажирська кампанія» акціонерного товариства «Українська залізниця», третя особа виробничий підрозділ Пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу- задовольнити.

2. Визнати незаконним та скасувати наказ про звільнення з 27 грудня 2019 року ОСОБА_1 з посади заступника начальника виробничого підрозділу пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця» на підставі пункту 1 ч.1 ст. 41 КЗпП України.

3. Поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника виробничого підрозділу пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця» з 27 грудня 2019 року.

4. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27 грудня 2019 р. по день ухвалення рішення, у сумі 890601 (вісімсот дев`яносто тисяч шістсот одна) грн.

5. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» () на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

6. Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника виробничого підрозділу пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця».

7. Допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати ОСОБА_1 середнього заробітку на посаді заступника начальника виробничого підрозділу пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця» - за час вимушеного прогулу.

8. Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

9. Повний текст рішення складено 22 лютого 2021 року.

Суддя О.П. Галич