Апеляційне провадження № 22-ц/824/9265/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 року м. Київ

Унікальний номер справи 757/3751/21-ц

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шахової О.В., суддів: Вербової І.М., Поліщук Н.В., за участю секретаря судового засідання Кузнєцової В.В.,

сторони справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 5 квітня 2021 року, постановлену в приміщенні суду під головуванням судді Бусик О.Л., -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заінтересована особа ОСОБА_2 .

Вимоги своєї заяви обґрунтовував тим, що рішенням Печерського районного суду м.Києва від 18.03.2010 у справі № 2-931/10 стягнуто з нього та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 780 204,03 грн. - за договором споживчого кредиту, 1 700,00 грн. - на судові витрати, 30,00 грн. - за інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи, на виконання якого 05 травня 2010 року Печерським районним судом м.Києва видано виконавчий лист.

08 грудня 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі - продажу прав вимоги, у тому числі і прав вимоги за кредитним договором його кредитним договором.

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 05.10.2016 у вказаній цивільній справі, замінено сторону у виконавчому провадженні з ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк».

В межах ліквідації ПАТ «Дельта Банк», право вимоги за договором споживчого кредиту №0 від 20.12.2007 р., договором поруки №167496 від 20.12.2007 р. та договором іпотеки №73418 від 20.12.2007 р. було відчужене на користь ТОВ «Фінансова компанія «Гефест».

03 липня 2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Гефест», як продавцем, та ТОВ «Факторингова компанія «Паритет» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором споживчого кредиту №0 від 20.12.2007 р. з усіма зміна, доповненнями та додатками. В цей же день ТОВ «Фінансова компанія «Гефест» відступило ТОВ «Факторингова компанія «Паритет» право вимоги за договором іпотеки.

04 липня 2019 року між ТОВ «Факторингова компанія «Паритет» та фізичною особою ОСОБА_2 укладено договір відступлення прав вимоги №040719/1 за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 20.12.2007 р., на підставі якого ОСОБА_2 стала новим кредитором за кредитним договором.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16 грудня 2020 року здійснено заміну стягувача з ПАТ «Дельта Банк» на ОСОБА_4 як на правонаступника за правом грошової вимоги у виконавчому провадженні з примусового виконання заочного рішення Печерського районного суд м. Києва від 18 березня 2010 року у справі 2-931/10.

В подальшому, між ОСОБА_4 та ним досягнуто домовленість щодо строків та порядку повернення заборгованості, умови якої сторони виклали в Угоді відстрочення виконання зобов`язань від 14.01.2021.

Згідно з умовами Угоди, сторони домовилися відстрочити виконання рішення Печерського районного суду м.Києва від 18.03.2010 у справі № 2-931/10, яким вирішено стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 0 від 20 грудня 2007 року до 13 січня 2023 року.

В межах зазначеного строку, ОСОБА_1 зобов`язався відновити свою платоспроможність та добровільно виконати рішення Печерського районного суду м.Києва від 18.03.2010 у справі № 2-931/10, виплативши заборгованість за кредитним договором №0 від 20.12.2007 ОСОБА_2 , шляхом перерахування коштів на визначені нею рахунки.

З огляду на викладене, просив визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва 05 квітня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу і, вказуючи на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову про задоволення його заяви.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, зокрема, що оскаржувана ухвала не містить мотивів її постановлення, а також оцінки аргументів заяви.

Суд залишив поза увагою те, що сторони між собою погодили відкласти момент настання обов`язку щодо погашення заборгованості за кредитним договором на майбутнє, а отже виконавчі документи, видані на примусове виконання рішення по стягненню коштів мають бути визнані такими, що не підлягають виконанню, оскільки до 13.01.2021 сторони визначили інший спосіб погашення заборгованості, а саме добровільне виконання боргу.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку статті 360 ЦПК України іншими учасниками справи не подано.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 - ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених в ній.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися. Про розгляд справи повідомлені належно, проте про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не наведено підстав, передбачених нормами цивільно-процесуального законодавства для задоволення такої заяви. Також зазначив, що мирова угода, укладена між сторонами, або заява про відмову стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному або приватному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її для затвердження до суду, який видав виконавчий документ.

Апеляційний суд погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням Печерського районного суду м.Києва від 18.03.2010 р. у справі № 2-931/10 стягнуто із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму заборгованості за кредитним договором № 0 від 20 грудня 2007 року у розмірі 780 204,03 грн. - за договором споживчого кредиту, 1 700,00 грн. - на судові витрати, 30,00 грн. - за інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

05 травня 2010 року по зазначеній цивільній справі Печерським районним судом м.Києва видано виконавчий лист № 2-931/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № 0 від 20.12.2007 р.

08 грудня 2012 оку між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі - продажу прав вимоги, у тому числі і прав вимоги за кредитним договором №0 від 20.12.2007 року.

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 05.10.2016 р. у цивільній справі № 757/45467/16-ц, замінено сторону у виконавчому провадженні в справі № 2-931/10 з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк».

В межах ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", право вимоги за договором споживчого кредиту №0 від 20.12.2007 р. , договором поруки №167496 від 20.12.2007 р. та договором іпотеки №73418 від 20.12.2007 р. було відчужене на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест».

03 липня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест», як продавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Паритет» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги №03072019 за кредитним договором споживчого кредиту №0 від 20.12.2007 р. з усіма зміна, доповненнями та додатками. В цей же день. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Паритет» право вимоги за договором іпотеки.

04 липня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Паритет»та фізичною особою ОСОБА_2 укладено договір відступлення прав вимоги №040719/1 за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 20.12.2007 р., на підставі якого ОСОБА_2 стала новим кредитором ОСОБА_1 .

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16 грудня 2020 року у справі №757/34615/20-ц здійснено заміну стягувача з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ОСОБА_4 як на правонаступника за правом грошової вимоги у виконавчому провадженні з примусового виконання заочного рішення Печерського районного суд м. Києва від 18 березня 2010 року у справі 2-931/10.

В подальшому, між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 була досягнута домовленість щодо строків та порядку повернення заборгованості, умови якої сторони виклали в Угоді відстрочення виконання зобов`язань від 14.01.2021 р.

Згідно з умовами Угоди, копію якої надано ОСОБА_1 до заяви, сторони домовилися відстрочити виконання рішення Печерського районного суду м.Києва від 18.03.2010 р. у справі № 2-931/10, яким вирішено стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 0 від 20 грудня 2007 року до 13 січня 2023 року.

В межах зазначеного строку, ОСОБА_1 зобов`язався відновити своєї платоспроможність та добровільно виконати рішення Печерського районного суду м. Києва від 18.03.2010 р. у справі № 2-931/10, виплативши заборгованість за кредитним договором №0 від 20.12.2007 р. ОСОБА_2 , шляхом перерахування коштів на визначені нею рахунки до 13 січня 2023 року.

Так, розділ VII ЦПК України передбачає судовий контроль за виконанням судових рішень. Тобто, закон надає право стороні виконавчого провадження оскаржити у судовому порядку рішення, дії (бездіяльність) як державного виконавця так і приватного виконавця у випадку якщо ця сторона вважає рішення, дії (бездіяльність) виконавця неправомірними, такими що порушують їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.1ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з ч.2 ст.432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Таким чином, виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

При цьому, словосполучення «або з інших причин» стосується саме відсутності (припинення) обов`язку боржника, який підлягає виконанню.

Доводи апеляційної скарги про те, що фактичне виконання рішення суду від 18.03.20210 є неможливим, у зв`язку з укладенням Угоди за якою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 домовилися відстрочити виконання рішення суду до 13 січня 2023 року, з огляду на приписи ст. 432 ЦПК України, теж не можуть бути підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, як помилково вважає боржник. Такі підстави лише вказують на те, що мирова угода, укладена між сторонами, або заява про відмову стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному або приватному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її для затвердження до суду, який видав виконавчий документ.

Суд наведеним ОСОБА_1 аргументам та доказам надав належну правову оцінку, що у свою чергу свідчить про вмотивованість судового рішення відповідно до правил, передбачених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, і згідно якої кожен має право на справедливий … розгляд його справи … судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначила, що «якість судового рішення залежить головним чином від якості його вмотивування. … Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, але, насамперед, є гарантією проти свавілля. По-перше, це зобов`язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правосудність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система» (п.п.34-35).

Такі ж вимоги щодо обгрунтування судових рішень і необхідності відповіді на доводи сторін містить і практика Європейського суду з прав людини, яка вказує, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією (рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» від 27 вересня 2001 року; «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року).

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов мотивованого та обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Фактично обставини, на які посилається ОСОБА_1 у апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції, додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні обставин судом були дотримані норми процесуального права.

Сукупність вищезазначених обставин, аналіз та оцінка доводів апеляційної скарги приводять до висновку, що ці доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції, не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи, ухвалу постановлено судом першої інстанції з додержанням вимог закону.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення ухвали суду без змін, а скарги без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 5 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 5 липня 2021 року.

Суддя-доповідач

Судді: