Справа № 191/5/21
Провадження № 2-з/191/8/21
У Х В А Л А

про забезпечення позову

22 лютого 2021 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Костеленко Я.Ю., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №191/5/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків,-

В С Т А Н О В И В :

22.02.2020 ОСОБА_1 звернулась до суду із вищезазначеною заявою та просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтована тим, що в провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа 191/5/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в розмірі 67 963 грн. 58 коп., які були спричинені їй в результаті пожежі в квартирі АДРЕСА_2 , що розташована поверхом вище над її квартирою.

Відповідач ОСОБА_2 є сином власника квартири, в якій відбулася пожежа. Власник квартири - ОСОБА_3 при пожежі загинув. Відповідач є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 до якого переходять всі права та обов`язки спадкодавця.

Відшкодувати позивачу завдані збитки відповідач в добровільному порядку відмовляється. Наразі позивачу стало відомо, що після оформлення спадкових справ відповідач маж намір продати квартиру, яка належала його батькові.

Вважає, що для дійсного і ефективного виконання судового рішення, а тим самим і здійснення реального захисту порушення її прав, необхідно забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 .

Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали цивільної справи, встановив наступне.

В провадженні суду перебуває цивільна справа №191/5/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків.

Згідно зі ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1-2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Як зазначено в Постанові Пленуму № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову допускається в будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права, яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Цивільній процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено виконання рішення при задоволенні позову. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів. При цьому ухвалою про забезпечення позову не може вирішуватися спір по суті.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Право кожного на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його прав та обов`язків цивільного характеру передбачено і п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. ст.2 ЦПК України.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами дійсно виник спір щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 матеріальних збитків в розмірі 67953,58 грн., які були спричинені в результаті пожежі в квартирі АДРЕСА_2 , що розташована поверхом вище над квартирою позивача.

Актом про пожежу від 17.08.2020 встановлено, що причиною пожежі квартири АДРЕСА_2 , стало необережне поводження з вогнем власником квартири ОСОБА_3 , який загинув при пожежі. Відповідач ОСОБА_2 є сином та єдиним спадкоємцем загиблого ОСОБА_3 .

Враховуючи предмет спору, з метою забезпечення позову та заборони подальшого відчуження квартири, суд вважає за необхідне накласти арешт на квартиру, яка розташована за адресою:АДРЕСА_1 .

Отже, з урахуванням співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, враховуючи предмет позовних вимог, суд приходить до висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання можливого рішення суду по справі.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Керуючись ст. ст.149-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_3 .

Ухвала про забезпечення позову набуває законної сили з дня її підписання суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

На ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області може бути подано апеляційну скаргу.

Суддя: Я. Ю. Костеленко