КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2021 року

м. Київ

справа №753/2356/21

провадження № 22-ц/824/8017/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А.(суддя-доповідач)

суддів - Мазурик О.Ф., Махлай Л.Д.

за участю помічника судді, який за дорученням головуючого судді здійснює повноваження секретаря судового засідання - Виноградової А.І.

учасники справи:

заявник - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»

заінтересовані особи - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Експобанк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Дарницький районний відділ Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ)

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника заінтересованих осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3

на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 11 березня 2021 року у складі судді Котвицького В.Л.

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Експобанк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Дарницький районний відділ Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні її правонаступником, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року директор ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» - Скребець О.С. звернувся до суду із заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні її правонаступником, в якій просив суд замінити стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа, виданого Дарницьким районним судом м. Києва у справі №2602/4726/12 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Експобанк» заборгованості за кредитним договором, на його правонаступника - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» згідно з договором про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 06 березня 2018 року.

В обґрунтування заяви зазначав, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 вересня 2013 року у цивільній справі №2602/4726/12 позов ПАТ «КБ «Експобанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 10 грудня 2013 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 вересня 2013 року скасовано та ухвалено нове.

На підставі вказаного рішення суду було видано виконавчі листи від 17 березня 2014 року.

06 березня 2018 року між ПАТ «КБ «Експобанк»» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за умовами якого відбулося відступлення прав вимоги за договором кредиту від 02 листопада 2007 року, що був укладений між ПАТ «КБ «Експобанк» та ОСОБА_1 та за договором поруки від 02 листопада 2007 року, який був укладений між ПАТ «КБ «Експобанк» та ОСОБА_2 .

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11 березня 2021 року заяву задоволено.

Замінено стягувача ПАТ «КБ «Експобанк» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» у виконавчому листі №2-7809/12, виданому 11 лютого 2013 року у цивільній справі №2602/4726/12 за позовом ПАТ «КБ «Експобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Не погоджуючись з указаною ухвалою, 01 квітня 2021 рокупредставник заінтересованих осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувсядо суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та закрити провадження з розгляду заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвала суду першої інстанції є такою, що постановлена з невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Посилається на те, що 15 квітня 2019 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» вже зверталось до Дарницького районного суду м. Києва із заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому листі, поновлення строків пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу виконавчого листа.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06 березня 2020 року у задоволенні вказаної заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» відмовлено.

Уважає, що як раніше подана заява, так і нова заява містять один і той самий предмет та одні й ті самі підстави для звернення.

Звертає увагу на те, що ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 06 березня 2020 року про відмову у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» не оскаржувалась заявником та набрала законної сили, що є підставою для закриття провадження за розглядом повторно поданої заяви товариства.

Інші учасники справи не скористалися своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направили.

14 червня 2021 року на адресу апеляційного суду надійшла заява, подана представником Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якій останній просить проводити розгляд справи без участі представника.

Представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав та просив задовольнити з підстав, наведених у скарзі.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, своїх представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не сповістили, клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.

Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегією суддів вирішено розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції визнав заяву про заміну сторони виконавчого провадження обґрунтованою, з огляду на що дійшов висновку про необхідність її задоволення.

Зазначив, що в заяві, поданій ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» 15 квітня 2019 року, заявник ініціював заміну сторони у вже відкритому виконавчому провадженні по примусовому виконанню рішення Апеляційного суду м. Києва від 10 грудня 2013 року. А предметом заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» від 25 січня 2021 року є заміна стягувача за відсутності відкритого виконавчого провадження, що, на переконання суду першої інстанції, свідчить про відмінність їхніх підстав та предмету.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Частиною першою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 березня 2013 року позов ПАТ «КБ «Експобанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача залишок основного боргу - 15 244,11 доларів США, що за курсом НБУ становить 121 244,11 грн; прострочену заборгованість за кредитом - 11 958,96 доларів США, що за курсом НБУ становить 95 550,89 грн, нараховані проценти за квітень 2012 року - 152,71 доларів США, що за курсом НБУ становить 1 219,77 грн; прострочену заборгованість по процентам - 7 749,19 доларів США, що за курсом НБУ становить 61 915,25 грн; прострочену заборгованість за комісією - 5 959,73 грн; 3 % річних за несвоєчасне повернення кредиту - 382,85 доларів США, що за курсом НБУ становить 3 058,93 грн; 3 % річних за несвоєчасну оплату комісії - 112,32 грн. В решті позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача судовий збір у розмірі 3 219 грн.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 10 грудня 2013 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 вересня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення наступного змісту.

Позов ПАТ «КБ «Експобанк» задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Експобанк» залишок кредиту 15 244,11 доларів США, що еквівалентно 121 244,11 грн, проценти за користування кредитом за квітень 2012 року у розмірі 152,71 доларів США, що еквівалентно 1 219,77 грн, прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 11 958,96 доларів США, що еквівалентно 95 550,89 грн, прострочену заборгованість по процентам у розмірі 7 749,19 доларів США, що еквівалентно 61 915,25 грн, прострочену заборгованість за комісією у розмірі 5 959,73 грн, 3% річних за порушення грошового зобов`язання по поверненню кредиту у розмірі 4 287,06 грн, 3% річних за порушення грошового зобов`язання по поверненню комісії у розмірі 112,32 грн, 3% річних за порушення грошового зобов`язання по поверненню процентів у розмірі 3 058,93 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Експобанк» судовий збір у розмірі по 1 609,50 грн з кожного.

На виконання вказаного рішення суду 17 березня 2014 року Дарницьким районним судом м. Києва видано виконавчі листи №2602/4726/12.

06 березня 2018 року між ПАТ «КБ «Експобанк»» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 51, за умовами якого відбулося відступлення прав вимоги за договором кредиту від 02 листопада 2007 року, що був укладений між ПАТ «КБ «Експобанк» та ОСОБА_1 та за договором поруки від 02 листопада 2007 року, який був укладений між ПАТ «КБ «Експобанк» та ОСОБА_2 , відповідно до додатку №1.

Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 15 Закону «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї з сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор ( правонаступник).

Згідно з п. 13 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження, новий кредитор у зобов`язанні позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Таким чином, вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

На підставі викладеного колегія погоджується з висновком місцевого суду, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Доводи представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо неможливості повторного звернення заявника із заявою про заміну виконавчого провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України не заслуговують на увагу суду з огляду на наступне.

Як установлено матеріалами справи, 15 квітня 2019 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» вже зверталось до Дарницького районного суду м. Києва із заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому листі, поновлення строків пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу виконавчого документа.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06 березня 2020 року заяву ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» залишено без задоволення.

Постановляючи таку ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що ненадання заявником доказів на підтвердження того, що мала місце сплата грошових коштів у розмірі 1 694 100 грн за договором про відступлення прав вимоги, а також відсутність доказів того, що мало місце відступлення прав вимоги про стягнення заборгованості саме за кредитним договором №154/АК-2007 від 02 листопада 2007 року, укладеного між ПАТ «КБ «Експобанк» та ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК, на який посилається представник боржників, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

За змістом наведеної норми заяви вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли заяви повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, ухваленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 345/284/16-ц.

Проте, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06 березня 2020 року заява ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» була залишена без задоволення, провадження у справі не закривалося, що відповідно виключає можливість застосування норми п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК.

Окрім того, подані ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» заяви від 15 квітня 2019 року та 25 січня 2021 року не є тотожними за своїм предметом та підставами з огляду на зміст та мотивацію вказаних заяв, про що обґрунтовано зазначено судом першої інстанції.

Так, предметом заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» від 15 квітня 2019 року були заміна стягувача у виконавчому листі, поновлення строків пред`явлення виконавчого документу до виконання та видача виконавчого документа у відкритому виконавчому провадженні по примусовому виконанню рішення Апеляційного суду м. Києва від 10 грудня 2013 року. А предметом заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» від 25 січня 2021 року є лише заміна стягувача, за відсутності відкритого виконавчого провадження.

Також судом першої інстанції вірно не взято до уваги посилання представника боржників на пропущення новим кредитором трирічного строку для пред`явлення виконавчих документів, оскільки ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» у своїй заяві не ставить питання щодо видачі виконавчих документів, у зв`язку з чим вони не є предметом розгляду у цьому провадженні.

За таких обставин колегія суддів уважає, що суд першої інстанції, розглядаючи заяву про заміну сторони виконавчого провадження, правомірно виходив з того, що ПАТ «КБ «Експобанк» відступило право вимоги за кредитним договором №154/АК-2007 від 02 листопада 2007 року, що був укладений між ПАТ «КБ «Експобанк» та ОСОБА_1 , та за договором поруки від 02 листопада 2007 року, що був укладений між ПАТ «КБ «Експобанк» та ОСОБА_2 , а отже вибуло із правовідносин що стосуються таких договорів.

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, підстави для скасування ухвали суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні, а отже, слід відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і на суть прийнятого рішення не впливають

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника заінтересованих осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 11 березня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено «30» червня 2021 року.

Головуючий В.А. Кравець

Судді О.В. Желепа

О.Ф. Мазурик