Справа № 445/2382/16-ц
провадження № 2/445/8/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Сивака В. М.

секретаря судового засідання Захарчук Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Золочів, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про реальний поділ житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою, -

в с т а н о в и в:

В грудні 2016 року ОСОБА_3 , яка за час розгляду справи змінила прізвище на « ОСОБА_4 », згодом у зв`язку з одруженням на « ОСОБА_5 » (арк.169, т.2), звернулася з позовом до ОСОБА_2 про реальний поділ житлового будинку, господарських будівель, споруд та визначення порядку користування земельною ділянкою. В обґрунтування позову зазначає, що вона є власником 17/25 часток житлового будинку в АДРЕСА_1 . Власником іншої частини житлового будинку, а саме 8/25 є відповідачка ОСОБА_2 , яка приходиться їй рідною сестрою. Вказує, що вона свою частину житлового будинку набула згідно договору дарування від 19.02.1989року від свого батька. Зазначає, що за вказаним будинком батькові було закріплено земельну ділянку площею 0,12 га., ще з 1973року, а за нею згідно рішення зборів уповноважених колгоспу ім. Леніна №1 від 04.02.1989року було закріплено половину батьківської ділянки, а саме земельну ділянку площею 0,06га. у зв`язку з укладенням договору та набуттям права власності. На даний час фактична площа земельної ділянки становить 0,1169га. Наголошує на тому, що рішенням виконкому Золочівської райради №243 від 25.10.1990року їй легалізовано добудову до даного будинку кухню, ванну кімнату та веранду. У зв`язку з тим її частка в будинку змінилася в сторону збільшення. 02.01.1991 року відповідачка отримала Ѕ частину вказаного будинку аналогічно від батька, згідно договору дарування. 16.03.1993 року між сторонами згідно висновку Золочівського МБТІ були визначені частки як 17/25 та 8/25 та видані сторонам відповідні свідоцтва про право власності та техпаспорти. Зазначає, що в сторін постійно виникають конфлікти та непорозуміння з приводу користування житловим будинком та земельною ділянкою. На підтвердження постійних конфліктів подає рішення Золочівського районного суду Львівської області від 24.06.2009р. №2-58/2009року, за яким визначено порядок користування приміщеннями в будинку та зобов`язано відповідачку не чинити їй перешкод в користуванні приміщеннями в будинку, а саме: тамбуром, коридором, підвалом та житловою кімнатою. Позивачка також подала висновок експертного інженерно-технічного дослідження (арк.43-50 т.1) про єдиний можливий варіант поділу житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою.

Відповідачка заперечила проти вимог позивача (арк.75-76 т.1), зазначила, що позивачка самовільно здійснила добудову до будинку про що свідчить рішення про легалізацію їй самовільної добудови за 25.10.1990р. Зазначає, що господарські будівлі давно між сторонами поділені. Вказує, що біля будинку рахується 0,12 га., з яких 0,06 використовується як рілля, решту між сторонами поділено пополовині, і такий поділ вже використовується біля 26 років. Отже, при поділі житлового будинку позивачці має належати 0,03 га. земельної ділянки, з яких вона використала біля 0,01га. для добудови. Не погоджується виділити кімнату, якою користується біля 25 років. Зазначає, що не чинить перешкод в користуванні тамбуром пл.7,2 кв.м. та коридором пл. 6,7 кв.м.

Як позивач, так і відповідач подали до суду свої клопотання про призначення судової будівельно-інженерної-технічної та земельно-технічної експертизи (арк.127-130 т.1). Така експертиза була призначена ухвалою від 10.03.2017року, провадження у справі зупинено. (арк.133-136 т.1).

08.05.2018року судом отримано висновок експертизи (арк.143-158 т.1), після отримання висновку експерта ЛНДІСЕ №1665/1666 від 27.04.2018р. провадження у справі відновлено.

За клопотанням відповідача судом витребувано копію інвентарсправи з Золочівського МБТІ (арк.35-86 т.2).

Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Згідно договору дарування від 19.02.1989 року позивачу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 подаровано Ѕ житлового будинку в АДРЕСА_1 .

За рішенням зборів уповноважених ім. Леніна від 04.02.1989 року позивачці надано в користування земельну ділянку пл.0,06га. із земельної ділянки ОСОБА_8 , загальним розміром 0,12 га. (арк.12т.1)

За рішенням виконкому Золочівської районної ради від 25.10.1990р. №243 позивачці погоджено самовільну добудову до її Ѕ частини житлового будинку.

02.01.1991року відповідачці подаровано ОСОБА_7 Ѕ частину (іншу половину) житлового будинку в АДРЕСА_1 .

Згідно висновку МБТІ від 16.03.1993р. сторони звертались в МБТІ для визначення ідеальних часток в житловому будинку, оскільки такі змінились внаслідок легалізації добудови позивачки, і такі частики були визначені як 17/25 та 8/25. Позивачці та відповідачці про їх часту та розмір видано свідоцтва від 06.04.1993р., які станом на день ухвалення рішення є чинними, сторонами не оскаржувались і про зміст таких сторонам відомо з 1993року, та які зареєстровані в реєстрі прав власності сторонами 22.05.2006р. за реєстраційним номером 11505378.

Між сторонами виникали конфлікти стосовно користуванням належним їм житловим будинком та земельною ділянкою. (Рішення 2-58/2009 від 24.06.2009р., Ухвала №2-33/2009 від 10.06.2009р., відповідь Ясеновецької сільської ради №256 від 26.07.2016р.)

Отже, сторони володіють на праві спільної сумісної власності житловим будинком АДРЕСА_1 в частках 17/25 та 8/25 відповідно.

Сторони користуються земельною ділянкою площею - 0,1169 га. Місце розташування та геометричні розміри якої є стабільними з 1989 року. (арк.36,37; 98 т.1)

В судове засідання представник позивача з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, таку ж заяву ним було подано і 13.10.2020р. (арк.215 т.2) позивач, як і третя особа подавали заяву про розгляд справи у їх відсутності (арк.112,126,190 т.1; арк.3,19, т.2) позовні вимоги позивач та представник позивача підтримали повністю, не заперечують проти ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, причини своєї неявки не повідомила, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином (арк.183;190;195;200;205;209; 214;219 т.2)

За вказаних обставин, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

При прийнятті рішення суд виходить з такого:

Первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Рішення суду не може підмінити собою домовленість співласників. Водночас при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може бути встановлений за рішенням суду.

Визначальним для поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників і технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 3 квітня 2013 р. у справі №6 -12цс13).

Враховуючи, що для з`ясування технічної можливості поділу нерухомого майна та варіантів такого поділу необхідні спеціальні знання у будівельній сфері, допустимим засобом доказування є саме висновок експерта з поставлених питань.

Варіант поділу жилого будинку є найбільш правильним, оптимальним та збалансованим за умов, коли він містить найменший відступ від ідеальних часток, що тягне за собою відповідну меншу вартість різниці у таких частках, можливості виділу часток та мінімальних витрат, необхідних для переобладнання приміщень, наближений до складеного між сторонами порядку користування, з урахуванням інших прав та інтересів кожного із співвласників

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що право приватної власності є непорушним і ніхто не може бути позбавленим своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Поняття спільної часткової власності визначено в частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Згідно зі статтею 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

У частині другій статті 367 ЦК України визначено, що в разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Виходячи з вищезазначеного, поділ є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом, що виключає можливість залишення у спільному користуванні співвласників будь-яких приміщень будинку.

Поділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Відповідно до статті 152 ЖК Української РСР виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання.

Отже, підсумовуючи положення статей 183, 358, 364 ЦК України, можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то, з урахуванням конкретних обставин, такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Оскільки в даній справі учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то здійснюючи поділ житлового будинку, суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна.

Варіантів без переобладнань жилого приміщення експертом не запропоновано.

Справа перебуває на розгляді в суді з 2016 року. За цей час сторони у справі не досягли згоди щодо виділу в натурі належних їм часток у праві спільної часткової власності.

Враховуючи рішення зборів уповноважених колгоспу ім. Леніна від 04.02.1989р. №1 про закріплення земельної ділянки пл. 0,06га за позивакою та той факт, що варіант №1 поділу будинку потребує здійснення менше перепланувань ніж при варіанті №2 поділу будинку, де експертом зазначається необхідність значно об`ємніших робіт (влаштування та перенесення перегородки, демонтаж печі та ін.), крім того, відхилення від частки становить 92 393,37грн. проти 62 127,60грн. в першому варіанті, запропонований висновком експертизи варіант № 1 поділу спірного будинку та варіант визначення порядку користування земельною ділянкою № 1 до варіанту №1 (схематично додаток №3 до висновку експерта №1665/1666 від 27.04.2018р.) є найбільш прийнятний з точки зору доцільності, наближений до ідеальних часток власності та потребує менше матеріальних витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,13, 81, 89, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про реальний поділ житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою -задовольнити частково.

Співвласнику ОСОБА_1 виділити у приватну власність такі приміщення у житловому будинку АДРЕСА_1

-тамбур під літ. ІІІ площею 10,1 м2

-кухня під літ ІV площею 7,8 м2

-житлова під літ 1-1 площею 24,4м2

-житлова під літ 1-2 площею 13,5м2

-кухня під літ. 2-3 площею 7,4м2

-житлова під літ. 1-3 площею 10.2м2

-житлова під літ. 1-4 площею 21,3м2

Всього площа по будинку складає 94,7м2. Вартість 530 344,11 грн.

Також виділити ОСОБА_1 сарай під літ. «В», сарай під літ. «Д», Ѕ східців під літ. «сх». Вартість 47 083,54грн.

Співвласнику ОСОБА_2 виділити у приватну власність такі приміщення у житловому будинку АДРЕСА_1

-житлова під літ. 2-1 площею 8,1м2

-житлова під літ 2-2 площею 22,1м2

-тамбур під літ І площею 7,2м2

-коридор під літ ІІ площею 6,7м2

Всього площа по будинку складає 44,1м2. Вартість 277 270,80 грн.

Виділити ОСОБА_2 сарай під літ. «Г», Ѕ східців під літ. «сх». Вартість 77 449,77грн. Вартість 370 538,52 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 62 127,60 грн. компенсації за відхилення від частки.

Встановити порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 за варіантом № 1 до варіанту №1, графічно відображеного в додатку № 3 до судової будівельно-технічної експертизи.

В спільне користування сторонам надати частину земельної ділянки з наступними геометричними розмірами по периметру в метрах: 4.39;23.67;8.7;4.97;3.39;3.38;

1.0;6,85;3,0;2,7;3,0;15,34 площею 0,0171га. (171,0м2).

Співвласнику ОСОБА_1 надати частину земельної ділянки з наступними геометричними розмірами по периметру в метрах: 6,34;12,17;0,87;13,29;0,34;2,78;6,2;6,85;

1,0;3,38;3,39;4,97;6,14;27,22;7,16 площею 0,02454га. (245,4м2), та частину земельної ділянки з наступними геометричними розмірами по периметру в метрах: 5,79;7,66;1,89;31,85;2,55;

5,32;43,64 площею 0,02536га. (253,6м2).

Загальна площа земельних ділянок. Що надається в користування ОСОБА_1 складає 0,05845. (584,5м2) .

Співвласнику ОСОБА_2 надати частину земельної ділянки з наступними геометричними розмірами по периметру в метрах: 5,0;15,34;3,0;2,7;3,2;0,34;3,29;0,87;12,17 пл. 0,008934га. (89,34м2) та частину земельної ділянки з наступними геометричними розмірами по периметру в метрах: 9,0;43,64;10,09;2,38;17,16;20,27;3,19 площею 0,040966га. (409,66м2)

Загальна площа земельних ділянок. Що надається в користування ОСОБА_2 складає 0,05845. (584,5м2) .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2204,8 грн. та 17856,00грн. судових витрат за проведення будівельно-технічної, земельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за заявою відповідача поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення може бути протягом 30-ти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду або через Золочівський районний суд Львівської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення 30-денного строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 08.02.2021 року.

Суддя В. М. Сивак