Справа № 703/582/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Кирилюк Н.А.

присяжних Кривошей Н.П., Кондратенко О.В.,

з секретарем судового засідання Римським Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області в режимі відеоконференції цивільну справу в порядку окремого провадження

за участю:

прокурора Шепотіна В.В.,

лікаря-психіатра Базік С.О.,

особи, стосовно якої розглядається заява, ОСОБА_1

про госпіталізацію особи до психіатричного закладу,

встановив:

директор комунального некомерційного підприємства "Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради" Косенкова І.О. звернулася із заявою про госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного закладу без її згоди. Свою заяву обґрунтовує тим, що 20.02.2021р. ОСОБА_1 госпіталізована о 00:55 год. на підставі направлення Черкаської СШМД № 464. Підставою про необхідність примусової госпіталізації ОСОБА_1 є тяжкий психічний розлад, актуальна маячна симптоматика, який обумовлює вчинення реальних намірів вчинити дії, що явлюять собою небезпеку для неї та оточуючих.

У судовому засіданні представник заявника, лікар ОСОБА_2 , яка супроводжує лікування ОСОБА_1 підтримала подану заяву, вказавши, що хвора була доставлена до психіатричного закладу у вкрай збудженому стані 20.02.2021р., вела себе неадекватно, протягом вихідних її стан дещо стабілізувався за допомогою заспокійливих препаратів, однак враховуючи її стан при поступлені, інформацію, що зазначена у направлені, вважає, що її поведінка у вигляді перебуванні без одягу на морозі та втягування її доньки у маячні ідеї можуть становити небезпеку для неї та її рідних. Також вказувала, що з донькою ОСОБА_3 не вдалося зв`язатися, з огляду на те, що телефон хворої заблокований.

ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечувала проти примусової госпіталізації та примусового лікування, поводила себе адекватно, хоча на деякі питання відповіді надати не могла. Вказувала, що дійсно протягом певного періоду у неї ознаки безсоння, заперечувала факт перебування без верхнього одягу на вулиці. Не могла зрозуміти, чому її донька не могла знайти можливості приїхати до лікарні, тому вона не має елементарних засобів гігієни. Вказувала, що необхідності перебування у психіатричній лікарні не бачить, вважала, що зі своїм теперішнім станом навчилася справлятися самостійно, без втручання лікарів. Підтвердила той факт, що проживає окремо від родини, так як їх спільне проживання призводить до певних проблем. Вказувала, також, що декілька разів знаходилася на лікуванні у психіатричній лікарні.

У судовому засіданні прокурор підтримав заяву про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 як особи, яка має психіатричне захворювання так як остання не вповній мірі могла пояснити свої вчинки.

Вислухавши учасників судового засідання та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до даних висновку лікарів-психіатрів за 571/02 від 22.02.2021 "Згідно даних направлення, виданого Черкаською СМШД: зі слів родичів та сусідів по ночам не спить, стукає по опалюваним приладам. Психічний стан погіршився останні тижні. Ходить по подвір`ю в нижній білизні. В квартирі безлад, речі частково знаходяться у під`їзді. При огляді бригадою ш/д: контакт формальний, напружена. Виказує маячні ідеї впливу, вважає, що вся техніка заблокована, оскільки за нею слідкують. Некритична. 20.02.21 року о 00:55 була доставлена бригадою швидкої допомоги на приймальне відділення КНП "ЧОПЛ" ЧОР та була оглянута черговим лікарем. При огляді збуджена, метушлива, звучать маячні погрози розправи рідним і оточуюим. Охоплена маренням величі та переслідування. Мислення прискорене,безладне. Некритична до свого стану.

Була запрошена на бесіду. Зовні напружена, зверхня, у власних переживаннях до кінця не розкривається, розповідає, що потрапила в лікарню "за попередньою змовою" родичів з метою задоволодіння майном. Також розповідає, що її хлопець, який проживає у Франції, та родич, пов`язаний з комп`ютерами, заблокували її телефон та комп`ютер з мотивів її безпеки. Неправильну поведінку вдома категорично заперечує. В мисленні непослідовна, паралогічна. Виказує маячні ідеї стосунку, переслідування. Усвідомлення хворобливості свого стану відсутнє. Від госпіталізації відмовляється.

Комісія прийшла до висновку, що у зв`язку з наявністю тяжкого психічного розладу "Гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії" та проявою реальних намірів вчинити дії, що становлять собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючий, на підставі ст.14 Закону України "Про психіатричну допомогу" ОСОБА_1 потребує госпіталізації у психічний стаціонар у примусовому порядку.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні на явних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.3 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року №1489-III особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених ст.14 цього закону.

Частиною 1 ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року №1489-III передбачено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих.

В супереч наведеному, ініціатор заяви обґрунтовує свої доводи лише викладенням певних обставин з направлення СШМД зі слів невідомих осіб, які не були допитані у судовому засіданні, а також фактом наявності психічного захворювання у ОСОБА_1 .

Однак, для примусової госпіталізації та примусового лікування, на думку суду, потрібно доведення того, що особа вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе і оточуючих.

Ані пояснення лікаря, ані документи, що додані до заяви, не містять доказів, які б підтвердили одну з обов`якових складових необхідності тримання хворої особи у стаціонарі психістричного закладу.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина…

З огляду на те, що примусова госпіталізація до психіатричної лікарні, що є наслідком лікування у примусовому порядку, є досить серйозне втручання у особисте життя людини, суд вважає, що й обґрунтування такого впливу повинно відбуватися виключно відповідно до Закону та дотримання прав людини.

Згідно з практикою ЄСПЛ щодо застосування підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції особа не може бути позбавлена свободи як «психічно хвора», якщо не дотримано трьох мінімальних умов: по-перше, має бути достовірно доведено, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад повинен бути такого виду або ступеня, що слугує підставою для примусового тримання у психіатричній лікарні; і по-третє, обґрунтованість тривалого тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості відповідного захворювання.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права зроблений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 лютого 2018 року (справа № 2-1/07, провадження № 14-9cвц18).

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 76, 81, 89, 95, 264-265, 339-342 ЦПК України, Законом України «Про психіатричну допомогу» ,

вирішив:

Відмовити у задоволенні заяви директора комунального некомерційного підприємства "Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради" Косенкової І.В. про госпіталізацію ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області) до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги без її згоди.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання його повного тексту. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Повний текст рішення буде виготовлений 25.02.2021 року.

Головуючий: Н.А. Кирилюк

Присяжні: О.В. Кондратенко Н..П. Кривошей