Справа № 372/2391/21
Провадження 2-з-79/21
ухвала

01 липня 2021 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Проць Т.В.,

при секретарі Сокол О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Сидорчук Андрій Анатолійович, -

ВСТАНОВИВ:

29 червня 2021 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Сидорчук Андрій Анатолійович.

Разом з позовною заявою позивач подала суду заяву про забезпечення позову в якій просила зупинити стягнення на підставі виконавчого напису №34491 від 23.03.2021 року, вчиненим приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., про стягнення з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за яким звернено стягнення з позивача на користь відповідача із її заробітної плати, яку вона отримує у Державному навчальному закладі «ПРОФЕСІЙНИЙ ЛІЦЕЙ м. УКРАЇНКИ», ідентифікаційний код юридичної особи 05536627, яке здійснює Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Сидорчук А.А. постановою у ВП №65341366 від 09.06.2021 року. В обґрунтування заяви вказала, що на теперішній час є загроза втрати грошових кошів та утруднення їх повернення в разі задоволення позову внаслідок незаконного виконавчого напису нотаріуса, а тому звернулась за захистом свого права до суду та вважала зупинити виконавче провадження та заборонити приватному виконавцю вчиняти будь-які виконавчі дії щодо звернення стягнення у ВП №65341366. Невжиття заходів забезпечення заяви може суттєво ускладнити або взагалі позбавити можливості захистити свої порушені права, призведе до додаткових матеріальних витрат.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову у цивільні справі № 372/2391/21, яка перебуває в провадженні Обухівського районного суду Київської області є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи згідно ч.1 ст.153 ЦПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25 травня 2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

З огляду на зазначене можливо дійти висновку про те, що існує реальна загроза невиконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог, тому забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа є співмірним заявленим позовним вимогам, невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його ухвалення на користь позивача, а відтак й порушить його права на судовий захист.

Керуючись ст.ст. 149 - 155, 157, 353, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису №34491 від 23.03.2021 року, вчиненим приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Яною Вікторівною про стягнення з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за яким звернено стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» із заробітної плати, яку вона отримує у Державному навчальному закладі «Професійний ліцей м. Українки», ідентифікаційний код юридичної особи 05536627, яке здійснює приватний виконавець виконавчого округу Київської області Сидорчук Андрій Анатолійович постановою у ВП № 65341366 від 09.06.2021 року.

Заборонити приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Сидорчук Андрію Анатолійовичу вчиняти будь-які виконавчі дії щодо звернення стягнення відносно ОСОБА_1 ц ВП № 65341366.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», адреса: м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5Б (код за ).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали для виконання направити до Обухівського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя Проць Т.В.