Справа № 159/4750/20
Провадження № 2/159/81/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл.

в складі: головуючого - судді Логвинюк І.М.,

при секретарі судового засідання Щесюк Н.Й.,

з участю: позивача ОСОБА_1 ,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі Волинської обл. в порядку спрощеного позовного (усного) провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, - ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі,

в с т а н о в и в:

Позивач 16.09.20 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, просить стягувати з відповідача на її користь щомісячно аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2 000 грн до завершення навчання - 30.06.23 р.. Зазначає, шлюб, що був укладений між сторонами, розірваний. За час шлюбу сторін у них народилась спільна дитина - син ОСОБА_4 , який на даний час навчається на 3 курсі Луцького Інституту розвитку людини Університету «Україна» I рівня акредитації, на відділенні «Правознавство», за денною формою навчання, на контрактній основі. Відповідач добровільно на утримання сина коштів не надає, хоча має такий обов`язок. Їй самій утруднено належно утримувати сина сторін, який має потребу у коштах на проїзд до місця навчання, проживання, на одяг та харчування, посібники тощо. Відповідач не працює, однак, має доход, так як їздить на заробітки до РП, тому має змогу надавати матеріальну допомогу синові, який продовжує навчання; інших осіб, щодо яких відповідач мав би аліментні зобов`язання, немає. Просить позов задовольнити.

За ухвалою Ковельського міськрайсуду Волинської області від 18.12.20 р. провадження у справі було відкрито за правилами спрощеного позовного (усного) провадження.

Про зміст вказаної вище ухвали суду з позовної заяви із доданими до неї документами, відповідача було поінформовано відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України.

Крім того судом було надіслано копію вказаної вище ухвали суду з копією позовної заяви із доданими до неї документами відповідачеві за останньою відомою позивачеві адресою і така кореспонденція була отримана відповідачем під розпис 30.12.20 р..

Однак вчасно, тобто, за станом на 15.01.21 р. включно - відповідач не подав до суду відзиву на позовну заяву. Причини невчасного подання відзиву на позовну заяву відповідач суду не повідомив. Натомість відповідач подав до суду відзив на позовну заяву лише 16.01.21 р., тому з огляду на положення ч. ч. 7, 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав, зазначених у ньому. Просить позов задовольнити, зазначивши додатково, що, в дійсності, термін навчання повнолітнього сина сторін у вказаному вище вузі до 30.06.22 р.. Повнолітній син сторін проживає спільно з нею та щотижнево їздить на навчання і в цей час проживає у винайнятому житлі; він також має проблеми із здоров`ям, а тому ще нещодавно мав статус особи з інвалідністю та на його утримання відповідач сплачував саме по 2 000 грн аліментів. У сторін, крім цього, на утриманні є спільна неповнолітня дитина, на утримання якої відповідач сплачує аліменти, тобто, хоча офіційно не працює, однак, доход він має. Так відповідач у жовтні 2020 р. сплатив 7 000 грн аліментів. Про те, чи перебуває відповідач на обліку у центрі зайнятості, їй не відомо. Відповідач має транспортний засіб, не проживає фактично із таким членом сім`ї, як його мати, яка є особою з інвалідністю, так як у останньої є і інші діти; а його батько - помер.

Відповідач та його представник адвокат - у судове засідання не з`явились, хоча, кожен зокрема, є належно повідомленими. Про причини неявки суду не повідомили. Заяви про відкладення розгляду справи до суду не подали.

У судовому засіданні третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, - ОСОБА_2 заперечень проти позовних вимог не заявив, зазначивши, що він, дійсно, проживає спільно з позивачем.

На думку суду, розгляд справи можливий у відсутності осіб, які не з`явились.

Суд, заслухавши пояснення позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 16.09. 2 000 р.. На даний час шлюб розірвано за рішенням Ковельського міськрайсуду Волинської області від 08.06.16 р., що стверджується копією виписки з рішення суду у цивільній справі Ковельського міськрайсуду Волинської області № 159/2 149/16 - ц провадження № 2/159/832/16 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, що набрало законної сили 21.06.16 р..

Та обставина, що сторони є батьками третьої особи у справі - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стверджується копією свідоцтва про народження останнього, виданого 30.01.01 р. Поворською сільрадою Ковельського району Волинської області.

Відповідно до копії довідки № 132 від 08.09.20 р., виданої Луцьким інститутом розвитку людини ВНЗ «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна», син сторін ОСОБА_2 - є студентом 3 курсу цього вузу і навчається на платній основі на денній формі навчання з 07.09.20 р.. Термін навчання до 30.06.22 р.. Стипендія студенту не призначається.

За змістом ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Суд зауважує, що спільний повнолітній син сторін - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, проживає разом із позивачем, що стверджено і у судовому засіданні паспортом позивача та даними про реєстрацію місця проживання третьої особи.

Тому позивачеві належить право вимоги за розглядуваним позовом.

Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У пункті 20 постанови Пл. ВС України від 15.05.06 р. № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Аналіз ст. ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

За змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аналізуючи докази, що зібрані у справі, суд приймає до уваги те, що позивачем не надано доказів про її майновий стан, доход; про наявність у відповідача нерухомого чи цінного рухомого майна чи транспортних засобів, доходу та даних про розмір доходу; стану здоров`я сторін. Але відповідач, як слідує з розрахунку заборгованості відповідача зі сплати аліментів на утримання спільної неповнолітньої дитини сторін за станом на 08.02.21 р., має обов`язок по сплаті аліментів в розмірі по 1 684 грн, 60 коп. щомісячно та у жовтні 2020 р. сплатив 7 000 грн. Тобто відповідач має ще одного утриманця та вказані вище аліментні зобов`язання і - доход для їх сплати, а відповідно, можливість, як про це стверджує позивач, надання матеріальної допомоги і повнолітньому синові сторін, який продовжує навчання.

Даних про неможливість працевлаштування відповідача за станом здоров`я, у розпорядженні суду немає.

Натомість суд враховує, що спільний повнолітній син сторін, дійсно, хворіє та потребує лікування, а тому йому утруднено отримання самостійного доходу в період навчання; він, дійсно, має потребу у оплаті доїзду до місця навчання та додому, у придбанні предметів та речей, нееобхідних для навчання, продуктів харчування та одягу. Позивач, крім повнолітнього сина сторін має на утриманні ще й спільну неповнолітню дитину сторін.

За таких обставин суд вбачає підстави для часткового задоволення позову з врахуванням того, що повнолітній син сторін продовжує навчання та у зв`язку з цим та своїм хворобливим станом, безсумнівно, потребує матеріальної допомоги, а відповідач як його батько, будучи працездатним, має можливість надавати таку допомогу, так як несталий доход має.

Однак розмір аліментів слід визначити у сумі 1 200 грн з огляду на те, що відповідач має вже на утриманні 1 неповнолітню дитину і сплачує на її утримання аліменти, а позивачем не доведено того, що відповідач має такий розмір несталого доходу, що надавав би йому можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньоо сина сторін у розмірі, про який просить позивач, а саме: по 2 000 грн щомісячно.

Крім того суд враховує, що відповідно до копії вказаної вище довідки вузу, термін завершення навчання повнолітнього сина сторін до 30.06.22 р., а не 30.06.23 р., тому підстав для стягнення аліментів до 30.06.23 р. як дати закінчення ОСОБА_2 навчання у вузі, немає. Так за змістом ст. 199 СК України визначено обов`язок батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, на час навчання та аж до досягнення ними віку двадцяти трьох років, а у даному конкретному випадку до 08.01.24 р., але право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Тому позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина сторін у розмірі 1 200 грн щомісячно до закінчення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчання, але не більше, як до досягнення ним віку 23 х років.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76, 77, 80 - 82, 89, 141, 209, 223, 263 265, п. 9 ст. 1 розд. ХIII «Прикінцеві положення» ЦПК України, ст. ст. 183, 182, 199, 200, 181 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , і. н. НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і. н. НОМЕР_3 , аліменти на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і. н. НОМЕР_4 , який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі по 1 200 (одна тисяча двісті) грн щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили та до закінчення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчання, але не більше, як до досягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , віку 23 х років.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і. н. НОМЕР_3 , прож. за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , і. н. НОМЕР_2 , прож. за адресою: АДРЕСА_2 ;

представник відповідача адвокат Хомич Юрій Валентинович, адреса: АДРЕСА_3 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і. н. НОМЕР_4 , прож. за адресою: АДРЕСА_1 .

Головуючий:І. М. Логвинюк

Повний тест рішення суду складено 24.02.21 р..