КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2021 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Березовенко Р.В., Білич І.М.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 10 листопада 2020 року про повернення позовної заяви по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив визнати недійсним договір позики (розписку) від 08.08.2017, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 1-3).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.11.2020 позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу (а.с. 27-28).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вказує, що постановлену ухвалу суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху він не отримував. Також звертає увагу на те, що судом безпідставно залишено його позов без руху з підстав несплати судового збору, оскільки такий збір був ним сплачено (а.с. 31-32).

Відзиву від відповідача не надходило.

Справу розглянуто в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не усунуто недоліки ухвали про залишення позову без руху від 16.09.2020, а саме: позивачем не сплачено судовий збір.

Але погодитись з такими висновками в повному обсязі не можливо з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, у вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання договору позики недійсним.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16.09.2020 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків, а саме: позивачу необхідно було сплатити судовий збір у розмірі відповідно до розміру позики за оспорюваним договором з приводу якого заявлено спір (а.с. 23).

Дану ухвалу було направлено ОСОБА_1 на зазначену у позові адресу, однак конверт повернувся до суду з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до частини 5, пунктів 1, 3 частини 6 статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня. Днем вручення судового рішення є день вручення судового рішення під розписку, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала суду про залишення позову без руху, не була вручена ОСОБА_1 у визначеному діючим законодавством порядку, тому у суду першої інстанції не було підстав для визнання позовної заяви неподаною та її поверненню, що є підставою для скасування судового рішення.

Апеляційний суд звертає увагу позивача на те, що ч. 1 ст. 353 ЦПК України передбачено виключний перелік ухвал, які можуть бути оскаржено окремо від рішення суду, і ухвала суду про залишення позову без руху не зазначена у даному переліку. В той же час, ч. 2 ст. 353 ЦПК України законодавець надає можливість учасникам справи включити свої заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, до апеляційної скарги на рішення суду.

Також суду першої інстанції слід звернути увагу на доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо підстав сплати судового збору за подання позову про визнання договору позики недійсним.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ухвала про визнання позовної заяви неподаною та повернення її позивачу постановлена суддею передчасно, тому на підставі ст. 379 ЦПК України апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 10 листопада 2020 року про повернення позовної заяви по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Р.В. Березовенко

І.М. Білич