Справа № 766/4173/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді Прохоренко В.В.,

секретар Бакшина К.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що 12.04.1991 року його батьком ОСОБА_3 було отримано ордер на вселення до житлового приміщення - квартири за адресою: АДРЕСА_1 . До вказаної квартири у 1991 році вселилися його батько - ОСОБА_3 , його мати - ОСОБА_4 , він та його брат - ОСОБА_2 , як члени родини наймача. Усі ми були зареєстровані у вказаній квартирі.Згодом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 припинили проживання у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , з причин розірвання шлюбу та в подальшому переїзду для проживання до інших житлових приміщень. При цьому останні скасували свою реєстрацію постійного місця проживання, за вказаною адресою.Також з 2005 року припинив своє проживання у квартирі за вказаною адресою і його брат ОСОБА_2 , переїхавши проживати до іншого житлового приміщення, але за вказаною адресою зареєстроване його місце постійного проживання.На сьогодні він самостійно разом із своєю родиною користуюсь вказаною квартирою, здійснив реєстрацію постійного місця проживання у квартирі своїх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .Відповідач у 2005 році добровільно покинув житлове приміщення, де зареєстровано його постійне місце проживання та переїхав проживати до іншого місця. Жодного разу у вказаному житловому будинку не з`являлися, тобто вже більше п`ятнадцяти років не проживає і не користуються цим житловим приміщенням, своїх прав на проживання у цьому житловому будинку не заявляв, але при цьому до тепер не вчинив дій щодо скасування свого постійного місця проживання за цією адресою і на сьогодні залишається зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 .Скасувати реєстрацію місця проживання Відповідача за цією адресою без його особистої заяви відповідно до норм ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» неможливо, окрім як за рішенням суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.Вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням квартирою за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що він більше шести місяців прав щодо користування житловим приміщенням не заявляв (не з`являючись до нього та не проживаючи там значний час) не приймають участі у витратах на його утримання. Позивач вказує, що наявність місця реєстрації відповідача за цією адресою порушує його права на належне користування цієї квартирою, він не має можливості здійснити дії щодо визначення себе наймачем вказаної квартири без його згоди, а також розпочати дії із приватизації вказаної квартири.Просить суд ОСОБА_7 таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.04.2021 року було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеному провадження без виклику сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило.

Від відповідача відзив на позовну не надійшло.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

12.04.1991 року ОСОБА_3 отримано ордер № 21 на право найняття квартири за адресою: АДРЕСА_1 , виданого на підставі спільного рішення адміністрації та профкома виробничого об`єднання «Днепр».

Відповідно до довідки № 648 від 21.08.2018 року виданої ТОВ «Україна» за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_1 , 1987 р.н. (заявник), зареєстрований в 1991 році; ОСОБА_4 , 1961р.н. (мати), зареєстрована в 1991 році; ОСОБА_2 , 1981р.н. (брат), зареєстрований в 1991 році; ОСОБА_8 , 2005р.н. (син), зареєстрований в 2017 році; ОСОБА_6 , 2012р.н. (донька), зареєстрована в 2017 році; особовий рахунок відкрито на ОСОБА_3 виписаного 20.01.1991 року.

Згідно акту від 15.03.2021 року, затвердженого Головою правління ОСББ «Робоча 80А», ОСОБА_2 , 1981 р.н., зареєстрований по АДРЕСА_1 , за даною адресою не проживає з 2005 року.

Під час вирішення справи по суті, суд вважає, що правовідносини у даній цивільній справі регулюються положеннями Житлового кодексу Української РСР, якими передбачені права наймачів житлових приміщень та членів родини останніх.

Відповідно до ст.58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.Відповідно до положень ст.ст. 64, 65 Житлового кодексу України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Згідно ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Понад шість місяців жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї у випадках, передбачених пунктами 1-7 ч.3 ст.71 ЖУ України.

Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У роз`ясненнях, що містяться в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 № 2, зазначено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Згідно ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, у якому фізична особа проживає постійно або тимчасово.

Згідно ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

Поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та правил норм процесуального закону щодо оцінки доказів.

Правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених вимог, оскільки позивачем не надано доказів, того, що він є наймачем спірної квартири, а отже має право звернутися до суду з вказаним позовом.

На підставі викладеного, ст. ст.16, 316, 317, 319, 321,405ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р., керуючись ст. ст. 6-13, 77-78, 81, 133,258, 259, 263- 265ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні ОСОБА_9 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - відмовити.

У разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя В.В. Прохоренко