ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.,

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Заворотного К.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк про стягнення безпідставно списаних коштів

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ КБ Приватбанк про стягнення безпідставно списаних коштів.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що він працює в Головному управлінні Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, де отримав платіжну картку з видачі заробітної плати. Вказана картка була отримана бухгалтерією управління на підставі договору про розрахунково-касове обслуговування підприємства/організацій з видачі заробітної плати/стипендії з використанням платіжних карток №12Т/006 від 04 липня 2013 року у відділенні «Будинок Побуту» АТ КБ «Приватбанк», яке знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Короленка, 3. Крім того, ним на підставі угоди №SAMDN0197 від 25 жовтня 2012 року було отримано у відповідача кредитну картку № НОМЕР_1 , золота картка «Універсальна» MASTERCARD GOLD, на яку банком встановлено кредитний ліміт станом на липень 2019 року в розмірі 40500 грн., а 26 липня 2019 року по вказаній картці, він проводив щомісячний платіж за послугою «Миттєва розстрочка» в розмірі 1470 грн. У подальшому, 29 липня 2019 року, приблизно о 12-00 годині з АТ КБ «Приватбанк» на його мобільний телефон надійшло SMS повідомлення, про те, що ним 28 липня 2019 року

були здійснені перекази через додаток Приват24 на рахунок ОСОБА_2 , а саме: о 12 год. 18 хв. перераховано 5198 грн.; о 12 год. 22 хв. - 4560 грн. та о 12 год. 25 хв. - 14040 грн. Вказана особа, йому не відома та жодних коштів на його рахунок він не переводив. Цього ж дня, 29 липня 2019 року, о 13 год. 41 хв., він зателефонував до банку на номер телефону гарячої лінії та вказав, що ніяких розпоряджень щодо списання коштів не давав, будь-яких дій не вчиняв та відповідачем була заблокована його банківська карта. У подальшому, 01 жовтня 2019 року, позивач звернувся до банку із вимогою про проведення службового розслідування щодо списання грошових коштів з його картки та просив повернути безпідставно списані кошти у сумі 33798 грн. Листом № 20.1.0.0.0./7-191001/512 від 16 жовтня 2019 року банк залишив його вимоги без задоволення з посиланням на несумлінне виконання ним, як клієнтом, умов зберігання та використання інформації в каналу зв`язку та на внутрішні «Умови і правила надання банківських послуг» Банк відмовився нести відповідальність та запропонував звернутись до правоохоронних органів. Позивач вказував, що також звертався з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення до відділення поліції. По даному факту СВ Дніпровським ВП ГУНП України у Дніпропетровській області порушено кримінальне провадження №0001888 за ознаками злочину, передбаченого ч.1ст.185 КК України, в межах якого його визнано потерпілим. Посилаючись на норми ст.ст. 1071, 1073, 1092 ЦК України ОСОБА_1 просив суд стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» безпідставно списані кошти у розмірі 33798 грн. та судові витрати у розмірі 768 грн. 40 коп.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про стягнення безпідставно списаних коштів відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду від 30 листопада 2020 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ КБ «Приватбанк» просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 було відкрито у АТ КБ «Приватбанк» картковий рахунок № НОМЕР_1 та встановлено кредитний ліміт на золоту картку «Універсальна», що сторонами не заперечується, а тому не підлягає доказуванню згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України (а.с. 10).

28 липня 2019 року з рахунку позивача № НОМЕР_1 (угода №SAMDN0197 від 25 жовтня 2012) були здійснені перекази через додаток Приват24 на ім`я ОСОБА_2 у сумах: 14 040 грн., 14 560,00 грн., 5 198 грн.50 коп. (а.с. 16).

29 липня 2019 року позивач звернувся за телефоном гарячої лінії АТ КБ «Приватбанк» з вимогою заблокувати картку № НОМЕР_1 , відкриту на його ім`я.

01 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до банку із вимогою про проведення службового розслідування щодо несанкціонованого списання грошових коштів з його картки та просив повернути безпідставно списані грошові кошти у сумі 33 798,00 грн. (а.с. 11-13)

На вказану вимогу АТ КБ «Приватбанк» направили позивачу відповідь №20.1.0.0.0./7-191001/512 від 16 жовтня 2019 року, якою повідомили, що банк не може повернути грошові кошти із посиланням на внутрішні «Умови і правила надання банківських послуг». Так, банк зазначив, що переказ коштів з картки позивача був здійснений шляхом створення платежу в системі дистанційного обслуговування клієнтів Приват24. Вхід в систему здійснений від авторизацією позивача. При даній процедурі клієнт вводить свої ім`я користувача і пароль та входить у Приват24, створює необхідний платіж, вводить тільки йому відомий ключ доступу і після цього у банк надходить платіжне доручення, відповідно якого банк здійснює переказ коштів. Банк не несе відповідальність у випадку несумлінного виконання клієнтом умов зберігання ідентифікаторів та паролів, ПІН-коду картки. Позивачу рекомендовано звернутись до правоохоронних органів.

29 липня 2019 року позивач звернувся до відділення поліції з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення. По даному факту СВ Дніпровським ВП ГУНП України у Дніпропетровській області порушено кримінальне провадження №0001888 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України (а.с. 102).

Постановою слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 15 квітня 2020 року закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001888 від 30 липня 2020, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с.118).

Відповідно до статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України № 223 від 30 квітня 2010 року банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин.

Встановлено, що переказ коштів з картки позивача був здійснений шляхом створення платежу в системі дистанційного обслуговування клієнтів Приват24. Вхід в систему Приват24 був здійснений під авторизацією позивача. При даній процедурі клієнт вводить своє і пароль та входить в Приват24, створює необхідний платіж, вводить тільки йому відомий ключ доступу і після цього в банк надходить платіжне доручення, відповідно до якого Банк здійснює переказ коштів. Вказані дії можливо було здійснити лише за допомогою використання фінансового телефону позивача та іншої особистої інформації.

Як вбачається з протоколу допиту потерпілого ОСОБА_1 від 20 серпня 2019 року, кошти з його карти були зняті з мобільного телефону, який у нього вкрали 01 червня 2019 року (а.с. 104).

Матеріали справи містять протокол допиту ОСОБА_3 - особи, якій фактично були переведені грошові кошти із карткового рахунку позивача, який зазначив, що він дійсно отримав на свій картковий рахунок № НОМЕР_2 грошові кошти від ОСОБА_1 трьома платежами: 13500 грн., 14000 грн., 5000 грн., які були переведені йому позивачем в результаті продажу криптовалюти Bitkoin.

Згідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За частинами 1, 2, 4 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, позивач посилався на те, що ОСОБА_3 йому не відомий та жодних платежів на його рахунок він не здійснював.

Під час службової перевірки банком встановлено, що операції щодо переказу коштів на рахунок ОСОБА_3 були проведені 28 липня 2019 року з телефону позивача SM-J600F|SAMSUNG, який є фінансовим. Будучи опитаним ОСОБА_1 повідомив, що 01 червня 2019 року він виявив відсутність вказаного мобільного телефону, про втрату якого банк не повідомляв, аккаунт Приват24 не блокував, придбав новий телефонний апарат, поновив номер телефону, який продовжував використовуватись у якості фінансового (а.с. 45).

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження звернення позивача до правоохоронних органів щодо втрати телефону SM-J600F|SAMSUNG.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що позивачем не доведено винних дій банку, які призвели до незаконного, на думку позивача, списання грошей.

Встановлено, після винесення оскаржуваного рішення судом судом першої інстанції від 30 листопада 2020 року, ухвалою слідчого судді від 16 грудня 2020 року скасовано постанову слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 15 квітня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0001888 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України (а.с.162, 163).

Встановлено, що ОСОБА_3 переказом отримав грошові кошти у сумі 33 798,00 грн., та ОСОБА_1 не позбавлений права звернутись до останнього з відповідним позовом.

Отже, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача до АТ КБ «Приватбанк».

Зазначений висновок суду відповідає обставинам справи, узгоджується з нормами матеріального права, які правильно застосовані судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги щодо наявності винних дій банку щодо списання грошових коштів з картки позивача належними доказами у справі не підтверджуються.

Доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необгрунтованості рішення суду є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя

Судді