У Х В А Л А

30 червня 2021 року

м. Київ

справа № 337/1774/20

провадження № 61-10174ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 грудня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 24 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Запоріжгаз», ОСОБА_2 про визнання договору недійсним, визнання нарахувань недійсними,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «Запоріжгаз» (далі - АТ «Запоріжгаз»), ОСОБА_2 про визнання договору недійсним, визнання нарахувань недійсним, посилаючись на те, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 належав на праві власності її бабусі ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Її батько, відповідач у справі ОСОБА_2 , надав їй довіреність для ведення справ у нотаріальній конторі для оформлення його спадкових прав на цей будинок. Між ними існувала домовленість, що у подальшому батько розпорядиться належним йому майном на її користь.

На сьогодні ОСОБА_2 домовленість не виконав, утриманням будинку займатися не бажає, усі видатки щодо спірного майна позивач оплачує самостійно, у тому числі і комунальні послуги.

22 червня 2019 року через запах газу вона викликала аварійну службу газу. Приїзд аварійної служби вона не дочекалася, виявила, що газопостачання до будинку припинено роз`єднанням труб з опломбуванням, крім того, зник газовий лічильник.

Вважає, що АТ «Запоріжгаз» незаконно опломбував трубу та вкрав лічильник. Крім того, за особовим рахунком № НОМЕР_1 , який оформлений на її померлу бабусю ОСОБА_3 , незаконно нараховано заборгованість - 6 872,85 грн з 22 червня 2019 року до 01 травня 2020 року за 14 144,20 м. куб, а також з 01 січня 2020 року плата за розподіл (доставку) природного газу у розмірі 205,06 грн, проте житловий будинок відрізаний від газопостачання, труба опломбована.

Борг за газопостачання нарахований безпідставно, АТ «Запоріжгаз» розрахунків на її вимогу не надає.

Просила суд визнати за нею право оперативного управління, розпорядження майном (за згодою відповідача ОСОБА_2 ); визнати договір АТ «Запоріжгаз» з померлою ОСОБА_3 недійсним; визнати нарахування заборгованості за спожитий газ недійсними.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 грудня 2020 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 24 травня 2021 року, відмовлено в позові.

Відмовивши в позові, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не є учасником спірних правовідносин, обставини викладені в позові щодо укладання договору, нарахування заборгованості не порушують її права, свободи та законні інтереси.

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 грудня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 24 травня 2021 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини дев`ятої статті 19 ЦПК України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 01 січня 2020 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 102,00 грн.

Предметом спору у зазначеній справі є визнання договору недійсним, визнання нарахувань недійсними. Справа є незначної складності, суди попередніх інстанцій розглянули справу в порядку спрощеного позовного провадження.

У касаційній скарзі не викладено переконливих аргументів щодо обґрунтування умов застосування винятків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявником рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 грудня 2020 року та постанова Запорізького апеляційного суду від 24 травня 2021 року постановлені у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 грудня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 24 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Запоріжгаз», ОСОБА_2 про визнання договору недійсним, визнання нарахувань недійсними відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко