Провадження № 2-з/947/862/21
УХВАЛА

02.07.2021 року

Київський районний суд міста Одеси у складі

головуючого судді Луняченка В.О.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Прилепського Івана Анатолійовича про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (ІПН невідомий) про визнання права власності та визнання свідоцтв про право на спадщину за законом частково недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

30.06.2021 року, діючи в інтересах ОСОБА_1 , з позовом про визнання права власності та визнання свідоцтв про право на спадщину за законом частково недійсним до суду звернувся адвокат Прилепський Іван Анатолійович, в якому просить визнати право власності ОСОБА_4 на 2/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з літ.АА1 - житловий будинок, загальною площею 151,6 кв.м, у тому числі житловою площею 75,8 кв.м, а також господарських будівель та споруд: літ.Б - сарай, літ.В, Ж - гаражі, літ.Г - навіс, літ.Д, Е - вбиральні, 1-11 - мостіння, №1-4 - огорожа, та розташований на земельній ділянці площею 599 кв.м; визнати частково недійсним видане 26 грудня 2019 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Несвітайло І.І. та зареєстроване у реєстрі за №654 свідоцтво про право ОСОБА_2 на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її матері ОСОБА_5 в частині 1/5 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати частково недійсним видане 26 січня 2020 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Несвітайло І.І. та зареєстроване у реєстрі за №654 свідоцтво про право ОСОБА_3 на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його матері ОСОБА_5 в частині 1/5 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О..

Ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси Луняченко В.О. від 02.07.2021року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Одночасно з позовом представник позивач звернувся до суду з заявою про застосування судом заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме 4/5 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які перебувають у власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки необхідність ефективного захисту прав позивача, за для яких він звернувся з відповідним позовом майнового характеру до суду, дійсно виникла необхідність у застосуванні судом забезпечувальних заходів щодо спірного майна саме у вигляді накладення на нього арешту. Заявник вважає, що невжиття заходів забезпечення позову ускладнить або унеможливить виконання рішення суду в разі задоволення позову, а також може призвести до порушення прав позивача.

Суддя, ознайомившись та дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судом норм чинного законодавства України при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до 149 ч.2 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України, суд може залежно від обставин забезпечити позов повністю або частково.

Суд зазначає, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. 1 до 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Таким заходом забезпечення позову як арешт суд захищає законні інтереси позивача на той випадок, коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Пленум Верховного Суду України « Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові (п.2 ч.3 ст.154 ЦПК України).

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути спів мірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

В даному випадку не має підстав для застосування судом заходів зустрічного забезпечення, оскільки накладення арешту на майно до моменту розгляду справи по суті не позбавлятиме та не порушуватиме права власності учасників справи, тим більше що дане питання судом може бути розглянуто на будь-якій стадії розгляду справи.

Отже, в відповідності з зазначеними нормами процесуального права у суду є всі підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, право власності на яке оскаржується.

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе задовольнити заяву про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149-153,154 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Прилепського Івана Анатолійовича про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (ІПН невідомий) про визнання права власності та визнання свідоцтв про право на спадщину за законом частково недійсним задовольнити.

Вжити заходів забезпечення позову шляхом: на нерухоме майно, а саме 4/5 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які перебувають у власності ОСОБА_2 (ІПН ІПН НОМЕР_2 ) та ОСОБА_3 (2002 р.н., ІПН невідомий).

Копію ухвали направити для виконання до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради /м. Одеса, вул. Черняховського, 6/ та для відому заінтересованим особам.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її дії.

Суддя Луняченко В. О.