Справа №295/8187/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючої судді Семенцової Л.М.,

за участі секретаря Ковальчук М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року заявник звернувся до суду з указаною заявою, посилаючись на те, що ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 19.07.2016 року в справі № 295/8187/16-ц його тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України до повного виконання своїх зобов`язань за судовим наказом № 906/1551/15-ц від 17.12.2015 року, виданим Господарським судом Житомирської області про стягнення з нього заборгованості в розмірі 543321,40 грн. на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». На виконання судового наказу відділом примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області відкрито виконавче провадження № 49750572. Станом на момент звернення із вказаною заявою до суду підстави для продовження дії такого заходу, як тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон, відсутні, оскільки зазначена заборгованість є погашеною, а зобов`язання за рішенням суду виконаним. Після того, як йому стало відомо про наявність тимчасового обмеження у виїзді за межі України, він звернувся до відділу примусового виконання рішень, на що йому надано відповідь від 08.12.2020 року про те, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження ВП № 49750572 з примусового виконання наказу від 17.12.2015 року № 906/1551/15, виданого Господарським судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 543321,40 грн., яке було завершене 04.10.2016 року на підставі п. 4 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Відтак заявник просить суд скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

У судове засіданні заявник, державний виконавець та представник АТ КБ «ПриватБанк» не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином.

Заявник подав заяву з проханням проводити судове засідання в його відсутності, зазначивши про підтримання вимог заяви.

Представник АТ КБ «ПриватБанк» причин неявки до суду не повідомив.

Від відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) надійшло клопотання про розгляд заяви у відсутності його представника та вказано, що 04.10.2016 року було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 4 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» відносно боржника ОСОБА_1 , станом на 03.06.2021 року згідно бази даних АСВП повторно виконавчі документи до відділу на виконання не надходили.

Дослідивши матеріали заяви, оцінивши докази в їх сукупностиі, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 313 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на свободу пересування і свободу вибору місця проживання. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи своєю власну. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Права, викладені в пункті 1, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві. Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів. Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника. Суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця.

Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 19.07.2016 року в справі № 295/8187/16-ц задоволено подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області Сладь Т.П. про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон, подане в рамках примусового виконання судового наказу № 906/1551/15-ц від 17.12.2015 року, виданого Господарським судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в розмірі 543321,40 грн, за виконавчим провадженням № 49750572.

У листі ПАТ КБ «ПриватБанк» від 11.07.2019 року повідомлено, що станом на 11.07.2019 року заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «ПриватБанк» відсутня.

Як убачається з листа в. о. начальника відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Корнєєва М. від 08.12.2020 року, на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 49750572 з примусового виконання наказу від 17.12.2015 року № 906/1551/15, виданого Господарським судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 543321,40 грн., яке було завершене 04.10.2016 року на підставі п. 4 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Аналогічні відомості містяться в клопотанні представника відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Сладь Т.П. від 03.06.2021 року, а також зазначено, що станом на 03.06.2021 року згідно бази даних АСВП повторно виконавчі документи до відділу на виконання не надходили.

Отже, виконавче провадження ВП 49750572, в якому було тимчасово обмежено боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, завершене, що свідчить про те, що підстави для продовження існування відносно заявника таких заходів забезпечення виконавчого провадження, як обмеження у праві виїзду за межі України, відсутні. .

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Таким чином, суд вважає, оскільки виконавче провадження завершено, тому у вжитті заходу щодо виконання рішення відпала необхідність, а застосований захід у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України стосовно ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст. ст. 260, 353, 441 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , паспорт для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 від 07.12.2006 року) у праві виїзду за межі України, встановлене ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 19.07.2016 року в справі № 295/8187/16-ц.

Ухвала може бути оскаржена до Житомрського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 11.06.2021 року.

Суддя Л.М. Семенцова