Справа № 195/588/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

24.06.2021 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Омеко М.В., за участю секретаря Мартиновій Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства Лариса про розірвання договору оренди землі та стягнення орендної плати,-

ВСТАНОВИВ:

05.04.2021 року ОСОБА_1 звернувся до Томаківського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Селянського (фермерського) господарства Лариса про розірвання договору оренди землі та стягнення орендної плати , просить: розірвати договір оренди землі № б/н від 04.01.2010 року, укладений між ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) та орендарем Фермерським господарством Лариса (Код ) в особі ОСОБА_2 , який був зареєстрований 30.12.2010 року у державному реєстрі земель за №57. Скасувати запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, який був зареєстрований 30.12.2010 року у державному реєстрі земель за №57, запис про інше речове право 22525083 від 22.09.2017 року (підстава виникнення договір оренди землі), здійснений державним реєстратором Томаківської районної державної адміністрації. Стягнути з Фермерського господарства Лариса на користь ОСОБА_1 у сумі 9 702,83 грн., обґрунтовуючи наступним.

ОСОБА_1 , 1964 року народження, є власником земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0076, розміром 5,990 гектарів, розташованої на території Володимирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

04 січня 2010 року між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем Фермерським господарством Лариса в особі ОСОБА_2 був укладений договір оренди землі (земельної ділянки) № НОМЕР_2 , розміром 5,990 гектарів, розташованої на території Володимирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області. Вказана земельна ділянка була передана Фермерському господарству Лариса відповідно до Акту приймання-передачі земельної ділянки по договору оренди від 04.01.2010 року.

30.12.2010 року вищевказаний договір оренди землі був зареєстрований у Томаківському районному відділі ДП ЦГЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 30.12.2010 року за №57 (відмітка про реєстрацію міститься на договорі оренди землі).

Пунктом 2 Договору встановлено, що в оренду передається земельна ділянка площею 5,990 га., номер земельної ділянки № НОМЕР_2 .

Відповідно до п.5 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки, зазначена в договорі оренди, становить 78 210 грн.

Відповідно до п.8 Договору строк оренди становить 10 років, починаючи з дати реєстрації.

Пунктом 9 Договору оренди передбачено, що орендна плата вноситься орендарем щорічно у розмірі 1,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки: 1 173 грн, в грошовому еквіваленті.

Також, п.11 Договору оренди передбачено, що орендна плата вноситься у строки не пізніше 01 грудня поточного року.

Відповідно до п.13 укладеного договору оренди землі розмір орендної плати переглядається щорічно у разі:

- зміни умов господарювання, передбачених договором;

- зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджуються документами;

- в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 28 укладеного договору оренди землі закріплено право орендодавця на своєчасне внесення орендної плати.

Пунктом 31 укладеного договору оренди землі закріплено обов`язок орендаря у відповідності з цим Договором своєчасно, якісно та в повному обсязі вносити орендну плату.

Пунктом 9 спірного договору оренди землі передбачено, що орендна плата вноситься орендарем щорічно у розмірі 1.5% від нормативної грошової оцінки землі: 1 173 грн. в грошовому еквіваленті. Проте позивач зазначає, що відповідач сплачував вдвічі менше, ніж мінімальний розмір, встановлений Указом Президента. Крім того орендна плата здійснювалась без урахування проведення індексації розміру такої плати з урахуванням індексу інфляції .

Позивач вважає, що таким чином фермерське господарство Лариса не належно виконувало свої зобов`язання за договором оренди від 04.0.2010 року систематично сплачувало орендну плату не у повному обсязі та без урахування її індексації. Орендар сплачував орендну плату лише частково в грошовій формі, в натуральній та відробітковій формі сплата не здійснювалась.

Стверджує, що розмір невиплаченої орендної плати в грошовій формі з 2010 року по 2017 рік складає 9 702,83 грн.

12.09.2017 року між орендарем СФГ Лариса в особі ОСОБА_2 та орендавцем ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 30.12.2010 року № б/н.

Вказану додаткову угоду зареєстровано 22.09.2017 року.

Умовами додаткової угоди збільшено строк оренди земельної ділянки до 25 років, встановлено орендну плату у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, нормативна грошова оцінка земельної ділянки, станом на 28.08.2017 року складає 251 112,09 грн. Вказано, що розмір орендної плати складає 7 534,29 грн..

Однак позивач вказує на те, що умови щодо своєчасної та повної виплати орендної плати у грошовій, натуральній та відробітковій платі порушуються орендарем і до теперішнього часу.

На підставі чого був змушений звернутися до суду з даними позовними вимогами.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити. Позивач в судовому засіданні пояснив, що СФГ ОСОБА_3 систематично не здійснювали орендну плату протягом декількох років, що і стало підставою для його звернення до суду. Про неповну сплату орендної оплати дізнався лише декілька років назад, коли при купівлі будинку звернувся до голови СФГ Лариса з проханням дати грошові кошти в рахунок орендної плати наперед. Стверджує, що претензій в нього до СФГ Лариса до 2018 року не було. Орендну плату отримував лише в натуральній формі, проте воду йому не привозили. Підтвердив що отримав грошові кошти за 2019-2020 роки. Щодо змін умов договору до СФГ Лариса не звертався. Додаткову угоду підписав, проте не читав перед тим як підписати. За 2010 рік по 2017 рік грошей в рахунок орендної плати від СФГЛариса у розмірі 1.5% від нормативної грошової оцінки землі не отримував, хоча повинен був отримувати вже в розмір 3 % від нормативної грошової оцінки землі.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти заявлених вимог, вказують на те, що орендна плата відповідно до договору від 2010 року здійснювалась відповідно до умов договору в повному обсязі. Вказали на те, що позивач не звертався до СФГ Лариса з претензією щодо сплати орендної оплати за договором оренди землі. Просять суд застосувати строк позовної давності .

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що являється дружиною позивача. Підтвердила що орендна плата з 2010 року здійснювалась лише в натуральній формі, а саме надавалось зерно,борошно, цукор, насіння, здійснювалась оранка, вспашка землі. Воду не доставляли.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що проживає в АДРЕСА_1 , та є сусідкою колишнього, покійного голови СФГ Лариса ОСОБА_2 , підтвердила, що він влаштував підпал в себе на подвір`ї домоволодіння та спалив документацію СФГ Лариса . Що зокрема підтверджується показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_6 , яка пояснила, що часто готовила їсти механізаторам СФГ ОСОБА_3 на території домоволодіння колишнього, покійного голови СФГ Лариса ОСОБА_2 . Одного разу вийшла і побачила, як ОСОБА_2 палив якусь документацію.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив що працює в СФГЛариса трактористом та неодноразово здійснював оранку,культивацію, видавав зерно позивачу ОСОБА_1 . Претензій від ОСОБА_1 щодо несплати орендної оплати не чув.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що працює в СФГ Лариса трактористом. Підтвердив, що обробляв город ОСОБА_1 за вказівкою керівництва СФГЛариса, привозив йому муку, цукор.

Заслухавши учасників справи, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті у їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0076, розміром 5,990 гектарів, розташованої на території Володимирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що зокрема підтверджується копією державного акту на землю серія Р2 № 165843.

04.01.2010 року між ОСОБА_1 та орендарем ФГ Лариса в особі ОСОБА_2 був укладений договір оренди землі (земельної ділянки) № НОМЕР_2 , розміром 5,990 гектарів, розташованої на території Володимирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області.

30.12.2010 року вищевказаний договір оренди землі був зареєстрований у Томаківському районному відділі ДП ЦГЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 30.12.2010 року за № 57.

Відповідно до п.8 договору строк оренди становить 10 років, починаючи з дати реєстрації.

Пунктом д ч.1 ст. 141 ЗК України передбачено,що підставою припинення права користування земельною ділянкою є зокрема , систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Статтею 792 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно з частиною 2 статті 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Законом України «Про оренду землі» визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі, а статтею 13 передбачено, що договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

12.09.2017 року між ОСОБА_1 та СФГ Лариса в особі ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 30.12.2010 року № б/н.

Вказана додаткова угода зареєстрована 22.09.2017 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права

Умовами додаткової угоди збільшено строк оренди земельної ділянки до 25 років,встановлено орендну плату у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, нормативна грошова оцінка земельної ділянки , станом на 28.08.2017 року складає 251 112,09 грн.

Зокрема у 2018 році позивачу було нараховано та виплачено 7534 грн.29 коп., що відповідає підвищеному розміру орендної плати, визначеної у додатковій угоді, що підтверджується податковим розрахунком сум доходу, нарахованого на користь фізичних осб і сум утриманого з них податку за третій квартал 2018 року, з яких було утримано податки згідно чинного законодавства.

Таким чином, з 2018 року позивачем недоведенно систематичної несплати орендної плати.

Згідно заяви ОСОБА_1 від 27.07.2018 року, останній звернувся до керівника СФГЛариса ОСОБА_9 з проханням видать йому орендну плату за земельний пай за 2019-2020 роки.

Відповідно до видаткових касових ордерів № 16,17 ОСОБА_1 отримав по 11 000 грн за кожен рік.

Пунктом 36 спірного договору оренди передбачено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку.

Як встановлено в судовому засіданні,самими показами позивача в період 2010 по 2021 рік він не звертався до відповідача про підвищення орендної плати, не висловлював жодних претензій до відповідача щодо розміру та своєчасності сплати орендної плати.

Натомість в 2017 році позивач добровільно підписав додаткову угоду, яка передбачала збільшення орендної плати, тобто була вигідною для позивача.

Щодо вимог позивача про стягнення з СФГ Лариса орендної плати за період 2010-2017 роки, які за твердженням позивача складають 9 702.83 грн., суд, зауважує наступне,а саме, що орендна плата відповідно д п.11 договору вноситься не пізніше 01 грудня поточного року.

Отже орендна плата за 2017 рік підлягала сплаті до 01 грудня 2017 року включно, тобто останній день для звернення до суду щодо стягнення останнього платежу в межах строку позовної давності був 01 грудня 2020 року.

Натомість позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даними позовними вимогами в квітня 2021 року з пропуском строку позовної давності.

Стаття 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2020 року по справі № 920/418/19.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відмову в задоволені заявлених позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки вони не знайшли свого підтвердження ні матеріалами справи ні в судовому засіданні.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.4,10,12,13,27, 76,81,141,258, 263-265,273 ЦПК України, ст. ст. 626-628,792, ст.ст. 256,257,261,267 ЦК України, ст.ст. 2, 20,21,141 Закону України Про оренду землі, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серія НОМЕР_3 , який проживає за адресою с. Новоукраїнка) до Селянського (фермерського) господарства Лариса () про розірвання договору оренди землі та стягнення орендної плати.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: М. В. Омеко