Справа № 297/469/16-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 червня 2021 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Джуга С.Д., Куштан Б.П.

з участю секретаря: Мацола О.-Д.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Берегівського районного суду від 24 червня 2019 року у справі №297/469/16-ц (Головуючий: Гецко Ю.Ю.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Берегівської міської ради про поновлення батьківських прав, посилаючись на те, що з 24 липня 1999 року позивач перебував із відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, від якого народилось дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Берегівського районного суду 05 лютого 2015 року шлюб між сторонами розірвано і позбавлено ОСОБА_2 батьківських прав щодо його дітей.

Зазначив, що у листопаді 2014 року для кар`єрного зростання позивач добровільно відмовився від українського громадянства, для чого йому була необхідна згода його дружини. Дружина погодилась надати йому таку згоду за умови його відмови від батьківських прав. Вважав, що підписав відмову від батьківських прав вимушено, проти своєї волі, не усвідомлював змісту підписаної ним заяви у нотаріуса, оскільки українською мовою не володіє. Також позивач зазначав, що має службову квартиру, однак, дружина у 2014 році відмовилася переїхати до нього з дітьми до м. Будапешт (Угорщина). Стверджує, що належно виконував свої батьківські обов`язки, сплачує аліменти у розмірі еквівалентному 5000 грн. щомісячно, а батьківських прав позбавлений незаконно.

Посилаючись на вказані обставини ОСОБА_2 просив суд задовольнити заявлені ним позовні вимоги.

Рішенням Берегівського районного суду від 24 червня 2019 року позовна заява ОСОБА_2 задоволено.

Поновлено батьківські права ОСОБА_2 щодо малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Не погоджуючись із даним рішенням суду ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для задоволення позовних вимог відсутні, так як позивач не використовував своїх процесуальних прав та не довів підстави свого позову, і суд поновив батьківські права позивача, не перевіривши обставини викладені у ст. 169 СК України. Позивач не виконує своїх батьківських обов`язків, не виховує та не утримує дітей, проживає окремо від них, в іншій державі, він навіть не знає чи навчаються діти в школі, його не цікавлять їх потреби, нахили, інтереси, вподобання, це чужа для дітей людина, яка все життя займається виключно собою та поступає так, як вважає корисним виключно для себе не рахуючись із обов`язками відносно своїх дітей.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її представника адвоката Сковородько І.Ф., які підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, представника ОСОБА_2 адвоката Пуканич Е.В., який просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного висновку.

Встановлено, що з 24 липня 1999 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого народилось троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Берегівського районного суду від 05 лютого 2015 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано і позбавлено ОСОБА_2 батьківських прав щодо його дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Статтею 169 СК України, особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення.

При постановленні рішення від 05 лютого 2015 року про позбавлення батьківських прав відносно його дітей, суд зазначив, що позивач усунувся від виконання своїх батьківських обов`язків при цьому навіть склав відповідну заяву про відмову від батьківських прав та обов`язків, яку посвідчив нотаріально.

Разом з тим, позбавляючи позивача батьківських прав відносно його малолітніх дітей, суд у рішенні не зазначив, які обов`язки батьків не виконував позивач, чи виконував їх належним чином, чи ухилявся від своїх обов`язків, з урахуванням того, що чинним законодавством не передбачена відмова батьків від батьківських прав та обов`язків.

Крім того, матеріали справи не містять висновку органу опіки та піклування щодо доцільності поновлення батьківських прав ОСОБА_2 , що згідно ч. 4 ст. 19 СК України є обов`язковим і дана обставина є підставою для скасування судового рішення у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України і з ухваленням нового рішення, оскільки суд розглянув справу без такого висновку органу опіки і піклування, який є обов`язковим.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 11 лютого 2020 року зобов`язано орган опіки та піклування виконавчого комітету Берегівської міської ради розглянути питання про доцільність поновлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо його малолітніх дітей і згідно висновку від 24.06.2020 року № 499/03-17 цього органу вважають за недоцільне поновлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Висновок органу опіки і піклування Берегівської міської ради про недоцільність поновлення батьківських прав є недостатньо обґрунтованим, у ньому відсутні відомості, які б свідчили, що позивачем не зроблено жодних спроб налагодити контакти з дітьми, що він не виявляє бажання виконувати батьківські обов`язки, покладені на нього законом, тобто самоусунувся від виконання своїх обов`язків, свідомо нехтує ними і таке поновлення батьківських прав не відповідає інтересам дитини.

Позивач щомісяця добровільно сплачував відповідачці аліменти на утримання дітей у розмірі біля 5 000 грн., що не заперечувалось нею. Згідно висновку, наданого міським психолого-медико-педагогічним центром Берегівської міської ради від 5 травня 2016 № 117 стверджується, що неповнолітня ОСОБА_3 , 2002 року народження, виявляє позитивне ставлення як до матері, так і до батька, відзначає, що мати й батько її люблять.

Враховуючи вищезазначене, а також обставини, які були підставою для позбавлення батьківських прав, так як суд розглянув справу у відсутності позивача, не з`ясував та у рішенні суду від 05 лютого 2016 року не навів мотивів, які обов`язки батька не виконує, чи виконує неналежним чином, чи ухилявся від виконання свої обов`язків позивач та застосування до нього такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав.

Судова колегія встановивши фактичні обставини і зміст спірних правовідносин вважає, що підстав про недоцільність поновлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно своїх неповнолітніх дітей і таке поновлення батьківських прав буде суперечити інтересам дітей відсутні.

У відповідності до ч. 3 ст. 169 СК України поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття.

На момент розгляду справ у суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є повнолітньою.

Із матеріалів справи вбачається, що звернення до суду із позовом ОСОБА_2 про поновлення батьківських прав мало місце 29 лютого 2016 року і на час прийняття оскаржуваного рішення 24 червня 2019 року ОСОБА_3 була неповнолітньою.

У зв`язку із скасуванням судового рішення суду першої інстанції, яке прийнято з порушенням норм процесуального права, так як суд розглянув справу без висновку органу опіки та піклування, що згідно із ч. 4 ст. 19 СК України є обов`язковим та у зв`язку з неналежним повідомленням відповідача про дату, час і місце розгляду справи, так як у матеріалах справи (т. 2 а.с. 3) наявне повідомлення про направлення судової повістки відповідачу 13.04.2019 року, а вручено 25.04.2019 року і згідно довідки суду (а.с.5 т.2) справа призначена судом на 15.04.2019 року не розглянулася.

Відомості, які б свідчили проналежне повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи призначені судом на 09.20 год. на 24.06.2019 року у матеріалах справи відсутні і дана обставина є обов`язковою підставою для скасування судового рішення у відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України та ухвалення нового рішення.

Виходячи із даної ситуації, суд апеляційної інстанції зважаючи на інтереси не лише дитини, а і батька також, так як поновлення батьківських прав відновлює не лише немайнові правові зв`язки батька з дітьми, а й повернення їм цілий ряд інших визначених правових можливостей, а тому позовні вимоги ОСОБА_2 слід задовольнити у повному обсязі із вищезазначених підстав.

Доводи ОСОБА_1 про те, що позивач не виконує своїх батьківських обов`язків, не виховує та не утримує дітей, проживає окремо від них, в іншій державі, він навіть не знає чи навчаються діти в школі, його не цікавлять їх потреби, нахили, інтереси, вподобання, це чужа для дітей людина, яка все життя займається виключно собою та поступає так, як вважає корисним виключно для себе не рахуючись із обов`язками відносно своїх дітей, судова колегія вважає, що це є суб`єктивна думка відповідача і не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Берегівського районного суду від 24 червня 2019 року скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Поновити батьківські права ОСОБА_2 щодо малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 01 липня 2021 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой