Справа № 219/4467/21
Провадження № 2/219/2052/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 липня 2021 року м. Бахмут Донецька область

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Худіної О.О., при секретарі Курилової А.О., без сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бахмут Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та знаття з реєстрації, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, відповідно до якого просить визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 , та зняти їх з реєстрації.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що 11.04.2007 року згідно договору купівлі продажу квартири, право власності на квартиру АДРЕСА_1 на лежить позивачу. Договір купівлі продажу квартири зареєстровано в реєстрі за № 1050. Відповідачі 01.07.2014 року виїхали із зазначеної квартири, квартира звільнена від особистих речей відповідачів, однак відповідачі з реєстраційного обліку не знялися, внаслідок чого позивач вимушена звернутися до суду. Відповідачі фактично у квартирі не проживають тривалий час, участі в оплаті житлово комунальних послуг не приймають. Позивач сплачує житлово комунальні послуги самостійно, тобто несе додаткові витрати, а також він позбавлений права оформити субсидію на сплату житлово комунальних послуг.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 31 травня 2021 року по справі відкрито провадження, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання з викликом сторін.

Позивач у судове засідання надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 до початку судового засідання надала заяву, відповідно до якої вказала, що вона є відповідачем та законним представником неповнолітньої ОСОБА_3 , 2006 року народження. Позовні вимоги ОСОБА_1 визнає у повному обсязі та просить їх задовольнити, справу розглянути без участі відповідачів. Вказує, що її неповнолітня донька ОСОБА_3 житлом забезпечена, її права у зв`язку з визнанням її такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняттям з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 порушені не будуть.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку.

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно договору купівлі продажу квартири від 11.04.2007 року володільцем квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 (а.с.5-7).

З акту обстеження квартири від 08.04.2021 року наданого комісією КП «Мирком» вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані та проживають: ОСОБА_1 (власник), ОСОБА_4 (донька), ОСОБА_5 (онука), ОСОБА_6 (онука); зареєстровані, але не проживають з ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (донька), ОСОБА_3 (онука) (а.с.8, 15).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію за місцем перебування № 357 ОСОБА_2 та її донька ОСОБА_3 , 2006 року народження зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 9-14).

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст.17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно ст.321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності.

З норми ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» випливає, що зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст..7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим таку вимогу, як позбавлення права користування житловим приміщенням.

Із вищевикладеного вбачається, що відповідачі дійсно не проживають за адресою реєстрації без поважних причин, що створює перешкоди у здійсненні позивачкою її права користування та розпоряджання належним їй майном, тому, суд, дослідивши матеріали справи, вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, встановленими, а позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та ст.41 Конституції України, ст. ст. 319,321 ЦК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст.ст.12, 13, 77, 78, 141, 206, 259, 263, 264 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 , та зняти їх з реєстрації.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач та законний представник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя О.О. Худіна

01.07.2021