Справа № 510/1796/20
Провадження № 2/510/593/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.02.2021 р.

Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Бошков І.Д.,

за участю секретаря Березенко С.П.

розглядаючи у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Рені справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Відповідач позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності, про що надала письмову заяву.

Позивачі на задоволенні позовних вимог наполягали, просили розглянути справу у їх відсутності.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копії паспортів сторін та їх і/н; копія витягу з ДЗК про земельну ділянку від 10.09.2020р.; копія державного акту на право на земельну ділянку серії ЯК № 106237; копія витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 10.09.2020р.; копія державного акту на право на земельну ділянку серії ЯА № 088606;

копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_1 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 ; копія витягу з по господарської книги Долинської сільської ради від 16.06.2020р.; копія довідки Долинської сільської ради від 11.09.2020р.; копія оцінки вартості житлового будинку та земельної ділянки; копія технічного паспорту на житловий будинок по АДРЕСА_1 ; копія постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.09.2020р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачі є дітьми ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя йому належало: житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 , про що свідчить витяг з по господарської книги Долинської сільської ради від 16.06.2020р. № 372; земельна ділянка площею 0,2130 га, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 106237; земельна ділянка площею 2,51 га, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 088606. Після його смерті відкрилась спадщина на зазначене майно. На випадок смерті ОСОБА_4 не розпорядився належним йому майном, заповіт не залишив. Тому, спадкоємство здійснюється за законом.

Спадкоємцями першої черги були сторони по справі: діти - позивачі спадкодавця ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та відповідач його дружина ОСОБА_3 . У встановлений законодавством 6-ти місячний строк, ніхто із спадкоємців не звернувся до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Однак, вони прийняли спадщину з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На момент відкриття спадщини, позивачі проживали разом із спадкодавцем ОСОБА_4 про що свідчить довідка Долинської сільської ради. Таким чином, прийняли спадщину та не заявили про відмову від неї. Відповідач - матір позивачів також прийняла спадщину, але на неї не претендує та не заперечує щоб позивачі оформили її на своє ім`я.

Враховуючі ці обставини, позивачі пізніше звернулись до нотаріальної контори із заявами про видачу їм свідоцтва про право на спадщину, однак їм в цьому було відмовлено та державний нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, посилаючись на те, що на спадкове майно відсутні правовстановлюючі документи. Після смерті ОСОБА_4 це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на спадкове майно, як на об`єкт спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. Таким чином, позивачі фактично прийняли спадщину, що залишилася після померлого батька ОСОБА_4 і вважає, що має всі законні підстави для визнання за ними права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інші спадкоємці на неї не претендують.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, позивачі у справі є спадкоємицями за законом. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. Після смерті ОСОБА_4 позивачі прийняли спадщину фактично, шляхом постійного проживанням із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, як спадкоємці першої черги. Відповідач дружина спадкодавця не заперечує проти того, щоб вказане майно оформили позивачі на своє ім`я.

Таким чином, позивачі прийняли спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявили про відмову від неї.

Треба зазначити, що позивачі як спадкоємці першої черги, між собою дійшли згоди щодо розподілу спадкового майна, а саме: позивач, ОСОБА_1 (донька спадкодавця) успадковує після смерті батька житловий будинок та присадибну земельну ділянку, а земельну ділянку площе 2,51 га успадковує позивач ОСОБА_2 (син спадкодавця).

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивачі є суб`єктами набуття права власності на спадкове майно з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити їх вимоги щодо визнання за ними права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 200, 206, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1217, 1223, 1225, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на:

житловий будинок із надвірним спорудами та господарськими будівлями АДРЕСА_1 ;

земельну ділянку площею 0,2130 га (кадастровий номер :02:001:0330), розташована по АДРЕСА_2 , призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 106237;

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на земельну ділянку площею 2,51 га, (кадастровий номер :01:005:0330), розташована на території Долинської сільської ради Ренійського району, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 088606.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Ренійський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Д. Бошков