Справа № 635/5277/20
Провадження № 2/635/586/2021
15 лютого 2021 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Даниленко Т.П.,
за участі секретаря судового засідання Саніної Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської районної державної адміністрації Харківської області, третя особа - Шоста Харківська міська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 01.09.2020 позовну заяву залишено без руху.
У встановлений судом строк недоліки позовної заяви усунуті.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30.09.2020 провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20.11.2020 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.
Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити.
Представник відповідача Харківської районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив.
Представник третьої особи Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надійшла заява, в якій зазначено, що проти задоволення позовних вимог третя особа не заперечує, просить прийняти рішення на розсуд суду відповідно до діючого законодавства.
Будь-яких інших заяв та клопотань учасниками справи не надано.
За таких обставин, на підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив на позов відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 08.04.1964, виданого Бюро РАГС Дзержинського району м.Харкова, батьками ОСОБА_1 зазначені - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 батько позивача ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_4 від 13.07.1998, виданого Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану.
ОСОБА_1 прийняла спадщину шляхом подання відповідної заяви до Шостої Харківської державної нотаріальної контори.
06.10.1999 позивач отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на наступне спадкове майно: - прості іменні акції, що знаходяться в Акціонерному комерційному банку «Автокразбанк» м. Кременчука; - прості іменні акції, що знаходяться в Акціонерному товаристві відкритого типу «ЕкспресАгро»; - грошових вкладів з нарахованими відсотками, нарахуваннями, компенсаціями, індексаціями, що знаходяться у Філії Свердловського відділення ощадного банку № 8387/076 м. Бєлгорода на рахунку № НОМЕР_1 та у Філії відділення ощадного банку № 64/061 м. Курська на рахунку № НОМЕР_2 , яке видано позивачу на 1/3 частину зазначеного майна, оскільки 1/3 майна успадкувала дружина померлого ОСОБА_3 , а 1/3 частини майна залишилася відкритою.
Між ОСОБА_1 та її матір`ю ОСОБА_3 укладено договір довічного утримання, що підтверджується копією договору від 16.12.1999, посвідчений державним нотаріусом Першої Харківської державної нотаріальної контори Христенко Н.Л., який доданий до матеріалів справи.
Крім того, 14.04.1999 ОСОБА_3 склала на користь ОСОБА_1 заповіт, яким заповідала позивачу все належне їй майно де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, копія якого мається в матеріалах справи.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_5 від 04.05.2001, виданого Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану 04.05.2001.
Після смерті обох батьків позивач ОСОБА_3 у встановленому законом порядку успадкувала 5/6 частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
ОСОБА_4 , який є рідним братом позивача, у встановлений законом строк не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлого батька, однак звернувся до Мончегорського міського суду Мурманської області із заявою про продовження строку для прийняття спадщини після смерті померлого батька.
На підставі рішення Мончегорського міського суду Мурманської області від 13.05.1999, яким ОСОБА_4 продовжено строк для прийняття спадщини, який 07.02.2002 у Шостій Державній нотаріальній конторі м. Харкова отримав свідоцтво про право власності на 1/6 частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.02.2003 визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 07.02.2002, видане Шостою Державною нотаріальною конторою м. Харкова ОСОБА_4 на 1/6 частини квартири АДРЕСА_3 , зареєстроване в реєстрі за № 1-2-3. За ОСОБА_1 визнано право власності на всю квартиру АДРЕСА_3 .

Зокрема, рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова встановлено той факт, що рішення Мончегорського міського суду Мурманської області від 13.05.1999, яким ОСОБА_4 продовжено строк для прийняття спадщини не має юридичної сили на території України, оскільки ст. 570 ЦК України передбачено, що відносини по спадкоємству визначаються за законом тієї країни, де спадкодавець мав останнє постійне місце проживання, тобто ОСОБА_4 пропустив строк на прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_2 .

Ухвалю судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 12.05.2003 рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.02.2003 залишено без змін.

Ухвалою судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 16.12.2004 рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.02.2003 та ухвалу апеляційного суду Харківської області від і 02.05.2003 залишено без змін.

З огляду на наведене, оскільки ОСОБА_4 пропустив строк на прийняття спадщини, то відповідно, останній не має право на отримання спадщини після смерті батька.

Крім того, вже після оформлення своїх прав на спадщину за законом після смерті батька позивачу стало відомо, що ОСОБА_2 на праві власності, окрім того майна, що успадкувала позивач, належала земельна ділянка загальною площею 0,1500 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки позивач, як спадкоємець, своєчасно звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, то відповідно вона прийняла все майно, що належало батькові, в тому числі і вищевказану земельну ділянку.

У зв`язку з тим, що видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена, то позивач звернулася до Шостої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки загальною площею 0,1500 га, (кадастровий номер ділянки: :00:023:0089), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Незважаючи на той факт, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті батька, оскільки мати померла, а брат спадщину не прийняв, нотаріус видав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частини земельної ділянки загальною площею 0,1500 га, (кадастровий номер ділянки: :00:023:0089), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до якого, спадкоємцями ОСОБА_2 є його дочка - ОСОБА_1 , його дружина - ОСОБА_3 (яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ), та його син - ОСОБА_4 . Оскільки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, то позивач, як спадкоємець останньої, отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/3 частини земельної ділянки загальною площею 0,1500 га, (кадастровий номер ділянки: :00:023:0089), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, 1/3 частини земельної ділянки загальною площею 0,1500 га, (кадастровий номер ділянки: :00:023:0089), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , залишилася відкритою для ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 спадщину не приймав, а відповідно і не має права на її отримання, що підтверджено рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова, який встановив, що рішення Мончегорського міського суду Мурманської області від 13.05.1999, яким ОСОБА_4 продовжено строк для прийняття спадщини не має юридичної сили на території України, оскільки ст. 570 ІДК України передбачено, що відносини по спадкоємству визначаються за законом тієї країни, де спадкодавець мав останнє постійне місце проживання. Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 пропустив строк на прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_2 і вважається таким, що спадщину не прийняв.

Частиною четвертою статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, ОСОБА_4 , який був громадянином Російської Федерації та мешкав у Мурманській області, у 2009 році помер.

Спадкоємці ОСОБА_4 не зверталися до нотаріуса для прийняття спадщини в Україні.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 за № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 за №2 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставин, єдиним способом реалізації спадкових прав позивачем після смерті батька - ОСОБА_2 , є визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Часом відкриття спадщини за ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, наведені вище норми закону та судову практику, суд констатує, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті її батька - ОСОБА_2 , прийняла спадщину після його смерті, оскільки у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами, не спростовані учасниками справи, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 263-265, 315, 354 ЦПК України, ст. ст. 1217, 1218, 1225, 1258, 1264 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Харківської районної державної адміністрації Харківської області, третя особа - Шоста Харківська міська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 1/3 частини земельної ділянки, загальною площею 0,15 га (кадастровий номер :00:023:0089), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 .

Відповідач: Харківська районна державна адміністрація Харківської області, , місце реєстрації: м. Харків, Григорівське шосе, 52.

Третяособа: Шоста Харківська міськадержавна нотаріальна контора, код ЄРПОУ 02900676, місцереєстрації: м. Харків, майданСвободи, 5, Держпром, 6 підїзд, 4 поверх.

Повний текст рішення складено та підписано 25.02.2021.

Суддя Т.П.Даниленко