Справа № 357/850/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Кошель Б. І. ,

при секретарі - Нізова А. Р.,

за участі:

представника позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 міста Біла Церква за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, мотивуючи тим, що 09 квітня 2019 року між ним та ОСОБА_3 було укладено Договір позики №09/04-2019, відповідно до якого ОСОБА_2 передав, а відповідач отримав у позику грошові кошти у розмірі 1 161 504,00 грн., що за курсом на день укладення договору еквівалентно 43 600,00 дол. США, зі строком повернення до 09 липня 2019 року. Згідно п.4,3, Договору за несвоєчасну оплату позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцеві штраф у розмірі 100 % від суми позики. На забезпечення виконання умов Договору між позивачем та ОСОБА_4 , як заставодавцем, було укладено договір застави транспортних засобів від 16.04.2019 року. Предметом застави були визначені наступні транспортні засоби:легковий автомобіль марки MESERATI, модель GHIBLI, випуску 2015 року, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , колір: БІЛИЙ, тип ТЗ - ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ - ЗАГАЛЬНИЙ СЕДАН-В, реєстраційний номер НОМЕР_2 , талегковий автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель CL 500, випуску 2008 року, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 , колір: ЧОРНИЙ, тип ТЗ - ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ КУПЕ-В, реєстраційний номер НОМЕР_4 . Проте у визначений договором позики строк ОСОБА_3 кошти не повернув. У зв`язку з невиконанням умов договору, виконавчим написом, вчиненим 13 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазарчук Н.В., зареєстрований за №2295, було запропоновано стягнення на згадані вище транспортні засоби - Предмети застави та за рахунок коштів, отриманих від реалізації Предмета застави задовольнити вимоги позивача до ОСОБА_3 , які станом на 13 жовтня 2020 року складали 87 200 доларів США, що еквівалентно 2 463 400 гривень, з яких: 43600 доларів США - неповернута сума позики станом на 13 жовтня 2020 року, та 43 600 доларів США - заборгованість по штрафу в розмірі 100 % від суми позики за Договором позики. 02 грудня 2020 року при проведенні виконавчих дій у виконавчому провадженні №63318517 приватним виконавцем було перераховано позивачу стягнуті кошти у розмірі 575 351,37 грн, що еквівалентно 20 146,55 дол США. Що стосується іншого предмета застави - автомобіля Мерседес, то його власник - ОСОБА_4 вимогу про передання вказаного автомобіля не виконала, на автомобіль виконавцем накладений арешт та оголошено у розшук. Тобто звернення стягнення на інший предмет застави - автомобіль Мерседес, не відбулося. Таким чином, станом на сьогодні розмір заборгованості ОСОБА_3 перед позивачем складає 67 053,45 доларів США. А тому, позивач просить стягнути з відповідача 67 053,45 дол. США, з яких: 23 453,45 дол США - сума неустойки (штрафу), 43 600 дол США - основна сума боргу.

09 березня 2021 року вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 05 травня 2021 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

28 травня 2021 року представник відповідача направила відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечувала, мотивуючи тим, що зі змісту розписки від 09.04.2019 року неможливо встановити, що відбулася передача певної суми коштів, крім того зазначена розписка не підтверджує факту укладення договору та не містить істотних умов договору. Крім того, розписка від 09.04.2019 року суперечить істотним умовам самого договору позики від 09.04.2019 року №09/04-2019, оскільки сума позики, визначена у розписці становить 40 000 дол. США, а відповідно до п.1 Договору позики - 1 161 504,00 грн., що еквівалентно 43 600 дол. США. Також представник зазначає, що відповідно до викладеної у позовній заяві інформації, залишок суми по сплаті неустойки, що передбачена п.4.3. Договору позики від 09.04.2019 № 09/04-2019 та є за своєю правовою природою є штрафом (у розмірі 100% відсуми позики) складає суму, що еквівалентна 23 453, 45 доларів США. Відповідно до п.1 Договору позики від 09.04.2019 № 09/04-2019 кінцевий термін виконання вимог по сплаті заборгованості становить-09.07.2019р. Право пред`явити вимогу до суду про виконання зобов`язання в частині сплати неустойки у вигляді штрафу 100% від суми позики виникло у Позивача за Договором позики від 09.04.2019 №09/04-2019 з 10.07.2019 року. Тобто Позивач мав право звертатися до суду в частині стягнення неустойки з 10.07.2019р. по 10.07.2020р., а позов був пред`явлений до суду 17 грудня 2020 р., тому можна зробити висновок, що Позивач звернувся до суду з пропуском позовної давності, що має наслідком відмови в задоволенні позову в частині вимоги, що стосується неустойки у сумі, що еквівалентна 23 453, 45 доларів США. Крім чого, звертає увагу, що факт стягнення на транспортні засоби у порядку виконавчого провадження №63318517 не може вважатися підставою для переривання строку позовної давності, оскільки воно відбулося без волевиявлення боржника. Вказує, що в матеріалах справи відсутні оригінали Договору позики від 09.04.2019 № 09/04-2019 та розписки, а згідно з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 грудня 2018 рокупо справі № 276/1271/13-ц (провадження № 61 -9707ев18): «Відсутнісгь оригіналу боргового документа у позичальника позбавляє його можливості вимагати від боржника виконання зобов`язання щодо повернення грошових коштів.». А тому, просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

28.05.2021 року представник відповідача направила заяву про залучення третьої особи, в задоволенні якої протокольною ухвалою суду від 22 червня 2021 року було відмовлено.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, представник відповідача направила клопотання про вдкладення розгляду справи.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 09 квітня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір позики №09/04-2019 /а.с. 9/

Відповідно до п 1.1 вказаного Договору ОСОБА_2 передає у власність грошові кошти в розмірі 1 161 504,00 грн., що за встановленим курсом (1 долар США = 26,64 грн.), на день укладення цього Договору, еквівалентно 43 600,00 дол. США, а ОСОБА_3 зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів в строк - 09.07.2019 року.

Згідно п. 2.1. Передача зазначеної в п. 1 Цього Договору суми позики здійснюється під час підписання цього Договору. З цього моменту Договір позики вважається укладеним.

Згідно п. 4.3. Договору за несвоєчасну оплату позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцеві штраф у розмірі 100 % від суми позики.

На забезпечення виконання умов Договору між позивачем та ОСОБА_4 , як заставодавцем, було укладено договір застави транспортних засобів від 16.04.2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В.М., зареєстровано в реєстрі за №515. /а.с. 12/

Предметом застави були визначені наступні транспортні засоби:легковий автомобіль марки MESERATI, модель GHIBLI, випуску 2015 року, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , колір: БІЛИЙ, тип ТЗ - ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ - ЗАГАЛЬНИЙ СЕДАН-В, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та легковий автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель CL 500, випуску 2008 року, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 , колір: ЧОРНИЙ, тип ТЗ - ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ КУПЕ-В, реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Згідно п. 24 Договору застави транспортних засобів, заставодержатель здобуває право звернути стягнення на предмет застави у випадках: якщо в момент настання терміну виконання зобов`язань за договором позики, забезпеченими заставою, вони не будуть виконані; у випадках, передбачених п. 21 цього Договору.

Відповідно до п. 25. Договору застави звернення стягнення може здійснюватись на вибір Заставодержателя в такий спосіб: на підставі рішення суду; на підставі виконавчого напису нотаріуса; шляхом позасудового звернення стягнення на предмет застави.

Як зазначає позивач, у своїй позовній заяві, ним виконані всі умови кредитного договору, проте в зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань у останнього виникла заборгованість за договором, яка станом на 13 жовтня 2020 року становила 87 200 дол США, що еквівалентно 2 463 400 грн.00 коп.

Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами та згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до п. 3. ч. 1. ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За вимогами до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Кредитний договір укладається у письмовій формі та до відносин за кредитним договором застосовуються положення ст. ст. 1046 -1053 ЦК України.

Водночас, як встановлено судом, виконавчим написом, вчиненим 13 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазарчук Н.В., зареєстрований за №2295, було запропоновано стягнення на:

-легковий автомобіль марки MESERATI, модель GHIBLI, випуску 2015 року, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , колір: БІЛИЙ, тип ТЗ - ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ - ЗАГАЛЬНИЙ СЕДАН-В, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , виданого 20.10.2018 року ТСЦ 3246, дата першої реєстрації 17.08.2018 року та

- легковий автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель CL 500, випуску 2008 року, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 , колір: ЧОРНИЙ, тип ТЗ - ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ КУПЕ-В, реєстраційний номер НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , виданого 15.02.2017 року Центром 8044, дата першої реєстрації 08.06.2013 року, що по договору застави, посвідченого 16 квітня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В.М., за реєстровим №515 передані в заставу ОСОБА_2 в забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_3 по Договору поруки №09/04-2019 від 19 квітня 2019 року /а.с. 24/

За рахунок коштів, отриманих від реалізації транспортних засобів запропоновано задовольнити вимоги позивача до ОСОБА_3 , які станом на 13 жовтня 2020 року складали 87 200 доларів США, що було еквівалентом 2 463 400 гривень, з яких: 43600 доларів США - неповернута сума позики станом на 13 жовтня 2020 року; 43 600 доларів США - заборгованість по штрафу в розмірі 100 % від суми позики за Договором позики.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Мілоцьким О.Л. від 16.10.2020 року відкрито виконавче провадження №63318517 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мазарчук Н.В. від 13.10.2020 року, зареєстрований за №2295 про звернення стягнення на вищевказані транспортні засоби /а.с. 26/

02 грудня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Мілоцьким О.Л. було перераховано на банківський рахунок позивача стягнуті за виконавчим провадженням №63318517 грошові кошти в розмірі 575 351,37 грн, що станом на момент перерахування складало еквівалент 20 146,55 дол США, що підтверджується платіжним дорученням №369 від 02 грудня 2020 року /а.с. 28/.

Як ствердив Позивач у позовній заяві та в судовому засіданні його представник, звернення стягнення на транспортний засіб легковий автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель CL 500, випуску 2008 року, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 , колір: ЧОРНИЙ, тип ТЗ - ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ КУПЕ-В, реєстраційний номер НОМЕР_4 на даний час триває, на автомобіль накладений арешт та він перебуває у розшуку.

Оскільки зазначених коштів не вистачило на погашення заборгованості, у відповідача залишилась заборгованість за договором позики у сумі 67 053,45 дол. США.

Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Статтею 572 ЦК України, яка кореспондується зі ст. 1 Закону України «Про заставу», визначено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщоінше не встановлено законом (право застави).

Згідно ч. 1 ст. 574 ЦК України, застава виникає на підставі договору, закону аборішення суду.

Статтею 19 Закону України «Про заставу» передбачено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Аналогічна позиція міститься в ст. 589 ЦК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» та ст. 590 ЦК України, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. При частковому виконанні боржником забезпеченого заставою зобов`язання застава зберігається в початковому обсязі. Якщо предмет одного договору заставискладають дві або більше речей (два чи більше прав), стягнення може бути звернено на всі ці речі (права) або на будь-яку з речей (на будь-яке з прав) за вибором заставодержателя. Якщо заставодержатель зверне стягнення на одну річ (право), він зберігає право наступного стягнення на інші речі (права), що складають предмет застави. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Звернення стягнення на заставлене майно державного підприємства (підприємства, не менше п`ятдесяти відсотків акцій (часток, паїв) якого є у державній власності) здійснюється за рішенням суду. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем, приватним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

Згідно положень ст. 24 Закону України «Про заставу» увипадках, коли суми, вирученої від продажу предмета застави, недостатньо для повного задоволення вимог заставодержателя, він має право, якщо інше не передбачено законом чи договором, одержати суму, якої не вистачає для повного задоволення вимоги, з іншого майна боржника в порядку черговості, передбаченої законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 та ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно пункту 7.2. Договору позики №09/04-2019 він діє до припинення зобов`язань позичальника за цим Договором позики (виконанням або з інших підстав, передбачених законодавством).

Як встановлено судом, позивач скористався своїм правом звернення стягнення на предмет застави, передбаченим положеннями ст.ст. 589, 590 ЦК України та ст.ст. 19, 20, 24 Закону України «Про заставу», в зв`язку з чим, виконавчим написом, вчиненим 13 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазарчук Н.В., зареєстрований за №2295,звернуто стягнення на заставлені транспортні засоби, який, як зазначено позивачем у позовній заяві та не заперечувалось у судовому засіданні представником позивача перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Мілоцького О.Л. Даний факт, крім того, підтверджується копіями виконавчого напису, від 13 жовтня 2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазарчук Н.В., зареєстрований за №2295, та постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №63318517 від 16.102020 року. /а.с. 24-27/

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи та пояснень представника позивача, на даний час на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Мілоцьким О.Л. перебуває виконавчий написом, від 13 жовтня 2020 року, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мазарчук Н.В., зареєстрований за №2295, і виконавчі дії по вказаному провадженні не закінчені і тривають.

Крім того, матеріали справи не містять жодних даних стосовно подальшої реалізації заставного майна позивачем, а відтак суд не може встановити, в якій частині була погашена заборгованість відповідача перед позивачем за рахунок реалізації заставного майна.

Враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне зазначити наступне. При одночасному стягненню суми боргу з боржника за рішенням суду та зверненням стягнення на предмет застави, що належить майновому поручителю, в рахунок погашення зазначеного боргу, має місце подвійне стягнення на користь кредитора однієї й тієї самої суми заборгованості одночасно як з боржника, так і з майнового поручителя за рахунок належного йому майна, тобто відбувається фактично подвоєння суми заборгованості, яка належить до виплати кредиторові.

Відповідно до частини 1статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно частини 1статті 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1статті 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частиною 1статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданимвідповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Приписами чатини 1 статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 1статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 6статті81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів що передбачено частиною 1 статті 89 ЦПК України.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічноз`ясованих обставин, на які сторонни посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного в сукупності та враховуючи те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами законність та обґрунтованість своїх вимог, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позивача, а відтак позов не підлягає задоволенню.

На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати, сплачені позивачем при подачі позову до суду, залишаються за ним.

Керуючись Законом України «Про заставу», ст.ст. 546, 572, 574, 590 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58-61, 88, 208, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Повний текст рішення складено 30.06.2021 року.

СуддяБ. І. Кошель