Справа № 331/3692/20
Провадження № 2-о/331/10/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2021 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді: Антоненко М.В.

за участю секретаря судового засідання: Федорової К.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення юридичних фактів,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою у якій просить встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , як такими, що є рідними сестрами між собою та між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , 1886 року народження як такими, що є донькою та мамою між собою, факт прийняття спадщини ОСОБА_6 , 1886 року народження після смерті своєї доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , факт прийняття спадщини ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 після смерті матері ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Встановлення вказаних фактів заявнику необхідно для оформлення спадкових прав на частину житлового будинку після померлої дружини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив , що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла мати його дружини, ОСОБА_7 , 1948 року народження, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . На час смерті їй на праві спільної сумісної належало 9/25 частин (9/75 частин її відповідно до свідоцтва № НОМЕР_7 від 18.12.1968 року, 18/75 від матері ОСОБА_6 ) житлового будинку АДРЕСА_1 та 1/3 частина квартири АДРЕСА_2 , тобто, після її смерті відкрилася спадщина на зазначене майно.

В обґрунтування заяви зазначено, що 10.07.2012 року заявник отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 на іншу частину спадкового майна отримати свідоцтво не зміг, через відсутність документів щодо родинних відносин. між ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , а саме, через те, що у документах, наданих нотаріусу їх ім.*я та по-батькові зазначено по різному.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_11 (вона ж ОСОБА_12 ), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 ., після неї спадщину у вигляді 9/75 частин жилого будинку АДРЕСА_1 прийняла її мати ОСОБА_6 , так як проживала та була зареєстрована у цьому ж будинку, шляхом вступу в управління спадковим майном, але свідоцтво про право на спадщину за законом вона не отримала, спадщину не оформила. Відповідно до свідоцтва про шлюб № НОМЕР_8 05.10.1947 року було зареєстровано шлюб ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_14 , чоловік ОСОБА_15 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 .

Відповідно до свідоцтва про народження № НОМЕР_4 ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 її батьками зазначено ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . Відповідно до свідоцтва про народження № НОМЕР_4 ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_1 її батьками зазначено ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . Тобто, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідними сестрами. Відповідно до договору купівлі-продажу від 04.08.1941 року ОСОБА_21 придбав 1/10 частину домоволодіння АДРЕСА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ОСОБА_21 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , спадщину після нього у вигляді 1/10 частини домоволодіння АДРЕСА_1 оформили та отримали свідоцтво про право на спадщину від 10.05.1950 року його дружинна ОСОБА_22 та доньки ОСОБА_23 (мовою оригіналу) та ОСОБА_24 (мовою оригіналу). Даний документ видано нотаріусом Запорізької міської державної нотаріальної контори, ніким не оспорене, він є чинним і доводить родинні відносини між особами, зазначеними у ньому, а саме, те, що ОСОБА_25 є дружиною ОСОБА_21 , а ОСОБА_23 та ОСОБА_24 є доньками. Відповідно до свідоцтва № НОМЕР_7 від 18.12.1968 року 9/25 частин жилого будинку АДРЕСА_1 належать на праві спільної часткової власності ОСОБА_22 - 9/75 часток, ОСОБА_12 -9/75 часток, ОСОБА_13 - 9/75 часток.

ІНФОРМАЦІЯ_8 померла ОСОБА_22 , спадщину після неї оформила та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 19.06.1978 року її донька ОСОБА_3 , тобто, на час її смерті ОСОБА_3 , належало вже 9/25 частин жилого будинку АДРЕСА_1 . Даний документ видано нотаріусом Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори ніким не оспорене, він є чинним і доводить родинні відносини між особами, зазначеними у ньому, а саме, ОСОБА_22 та ОСОБА_3 , як такими, що є донькою та мамою між собою. Таким чином, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідними сестрами між собою, а ОСОБА_22 , 1886 року народження є їх матір*ю. Зазначене підтверджуються свідоцтвами про народження, свідоцтвом про шлюб та свідоцтвами про право на спадщину), де нотаріусом зазначено родинні відносини між зазначеними вище особами, копії яких додаються до заяви. Батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_3 та ОСОБА_14 , що підтверджується її свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 . ОСОБА_7 , 1948 року народження померла ІНФОРМАЦІЯ_9 . ОСОБА_14 помер ІНФОРМАЦІЯ_10 . Приймаючи до уваги неможливість оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку через різне написання померлих, заявник вимушений звернутися до суду з цією заявою про встановлення юридичних фактів.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03 листопада 2020 року провадження по справі відкрито, справу призначено до судового розгляду по суті в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні на 24.02.2021р. на 11-00 год.

06 жовтня 2021 року зацікавлена особа подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги визнає.

У вступному слові представник заявника заяву підтримала з підстав викладених у ній.

Зацікавлена особа вимоги, викладені у заяві визнала, не заперечувала проти задоволення.

Допитана судом свідок, ОСОБА_26 , підтвердила, що вона знає заявника, ОСОБА_1 , заінтересовану особу, ОСОБА_2 , які є батьком та донькою між собою. Також вона знала ОСОБА_7 , як маму ОСОБА_2 та дружину ОСОБА_1 , а також бабусю ОСОБА_2 , ОСОБА_27 . На час смерті бабусі ОСОБА_28 та її матері всі вони проживали у будинку АДРЕСА_1 .

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до наступного.

За правилами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків , встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст. ст. 1217, 1219 ЦК спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На підставі частини п`ятої статті 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Зазначені вище обставини стали підставою для мого звернення до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ № 5 від 07 лютого 2014 року незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна.

Пунктом 37 Постанови Пленуму ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ № 5 від 07 лютого 2014 року також передбачено, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у тому числі родинних відносин між особами.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_11 (вона ж ОСОБА_12 ), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

Після неї спадщину у вигляді 9/75 частин жилого будинку АДРЕСА_1 прийняла її мати ОСОБА_6 , так як проживала та була зареєстрована у цьому ж будинку, шляхом вступу в управління спадковим майном, але свідоцтво про право на спадщину за законом вона не отримала, спадщину не оформила.

Відповідно до свідоцтва про шлюб № НОМЕР_8 05.10.1947 року було зареєстровано шлюб ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_14 , чоловік ОСОБА_15 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 .

Відповідно до свідоцтва про народження № НОМЕР_4 ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 її батьками зазначено ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .

Відповідно до свідоцтва про народження № НОМЕР_4 ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_1 її батьками зазначено ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .

Відповідно до договору купівлі-продажу від 04.08.1941 року ОСОБА_21 придбав 1/10 частину домоволодіння АДРЕСА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ОСОБА_21 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 .

Спадщину після смерті ОСОБА_21 у вигляді 1/10 частини домоволодіння АДРЕСА_1 оформили та отримали свідоцтво про право на спадщину від 10.05.1950 року його дружинна ОСОБА_22 та доньки ОСОБА_23 (мовою оригіналу) та ОСОБА_24 (мовою оригіналу), що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, виданим нотаріусом Запорізької міської державної нотаріальної контори.

Відповідно до цього свідоцтва, ОСОБА_25 є дружиною ОСОБА_21 , а ОСОБА_23 та ОСОБА_24 є доньками.

Відповідно до свідоцтва № НОМЕР_7 від 18.12.1968 року 9/25 частин жилого будинку АДРЕСА_1 належать на праві спільної часткової власності ОСОБА_25 - 9/75 часток, ОСОБА_12 - 9/75 часток, ОСОБА_13 - 9/75 часток. ІНФОРМАЦІЯ_8 померла ОСОБА_25 , спадщину після неї оформила та отримали свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 12.06.1978 року її донька ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину.

Таким чином, на час її смерті ОСОБА_3 , належало 9/25 частин жилого будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до цього свідоцтва, виданого нотаріусом Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори ніким не оспорене, він є чинним і доводить родинні відносини між особами, зазначеними у ньому, а саме, ОСОБА_25 та ОСОБА_3 , як такими, що є донькю та мамою між собою.

01 серпня 2019 року ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бахматської Т.М. із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_29 .

Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бахматської Т.М. від 01.08.2019 року ОСОБА_2 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 9/25часток житлового будинку житлового будинку АДРЕСА_1 , після померлої ОСОБА_8

Вказана постанова вмотивована тим, що у спадковій справі № 88/2019 відсутні документи, що підтверджують родинні відносини між цими особами та відсутній документ, який підтверджує смерть спадкодавця.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 лютого 2020 року по справі № 331/3692/20 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_30 було відмовлено, у зв`язку з тим, шо фактично позовні вимоги стосуються визнання права власності на спадкове майно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщина після смерті якої відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_5 то до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення ЦК УРСР 1963 року.

Згідно зі статтею 525 ЦК УРСР 1963 року часом (моментом) відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до статей 529, 530 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Тобто, відповідно до норм чинного на час відкриття спадщини законодавства , оскільки на день смерті була жива рідна донька спадкодавця ОСОБА_7 , 1948 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , то саме вона була спадкоємцем за законом.

Позивачка, ОСОБА_2 , як онука ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в силу вимог статей 529, 530 ЦК УРСР не входить до осіб, що можуть бути спадкоємцями за законом, оскільки на час відкриття спадщини була жива її матір , яка була спадкоємцем.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивачка ОСОБА_2 не входила до кола спадкоємців за ЦК УРСР.

Відповідно до вимог п. п. 4, 5 ст. 82 ЦПК зазначені обставини, щодо особи, яка прийняла спадщину, встановлені судовим рішенням і повторному доведенню у цій справі не підлягають.

Пунктами 4 і 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року передбачено, що ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Пунктом 2 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України роз`яснено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Керуючись ст.ст. 3,4,11-13, 19, 263, 265,279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення юридичних фактів - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як такими, що є рідними сестрами між собою та між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , 1886 року народження як такими, що є донькою та мамою між собою.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_6 , 1886 року народження після смерті своєї доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 після смерті матері ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст судового рішення складений 07 жовтня 2021 року.

Суддя: М.В. Антоненко