У Х В А Л А

26 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 357/2904/18

провадження № 61-1136ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Хоменком Віталієм Олексійовичем,на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ майна, що є спільною сумісною власністю та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю та поділ майна, що є спільною сумісною власністю,

В С Т А Н О В И В :

20 січня 2021 року ОСОБА_1 через адвоката Хоменка В. О. направив до Верховного Суду поштовим зв`язком касаційну скаргу на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 липня 2020 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Згідно із частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Київський апеляційний суд прийняв постанову 23 липня 2020 року, дату складення повного тексту постанови не зазначено, останній день строку на касаційне оскарження припадав на 25 серпня 2020 року (з урахуванням вихідних днів).

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що копію оскаржуваного судового рішення не отримував, з повним текстом оскаржуваної постанови Київського апеляційного суду від 23 липня 2020 року ознайомився його адвокат 13 січня 2021 року, що підтверджується копією розписки, яка додана до касаційної скарги та клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

У постанові Київського апеляційного суду від 23 липня 2020 року зазначено, що у судовому засіданні брали участь представники ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , інші учасники справи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, але до суду не з`явилися.

Враховуючи зазначене, заявник був повідомлений про розгляд справи.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження рішення (справа «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року, справа «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі і безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки заявнику було відомо про розгляд справи, зазначені ним причини не дають підстав для визнання їх поважними, оскільки вони не зумовлені особливими і непереборними обставинами та свідчать про те, що у розумний інтервал часу заявник не вживав заходів, щоб оскаржити судове рішення у межах строків на касаційне оскарження.

У справі «Устименко проти України» (рішення від 29 січня 2016 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що сама концепція «поважних причин» не є чіткою, тому для національних судів ще важливішим було вказати причини свого рішення про поновлення пропущеного строку і відновлення провадження у справі заявника.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Отже, заявнику необхідно зазначити поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження, зокрема, вказати поважні причини, які перешкоджали йому отримати повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду та звернутись із касаційною скаргою до 25 серпня 2020 року, надати належні та допустимі докази на їх підтвердження, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Хоменком Віталієм Олексійовичем, залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 26 березня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник