ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року м.Суми

Справа №592/5061/21

Номер провадження 22-ц/816/1068/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Національна поліція України, Головне управління Національної поліції в Сумській області

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 26 травня 2021 року, постановлену у складі судді Шелєхової Г.В. в приміщенні Зарічного районного суду м. Суми,

в с т а н о в и в:

В квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Національної поліції України, Головного управління Національної поліції України в Сумській області, в якому просить: визнати протиправними дії конвойної служби Національної поліції України в Сумській області щодо застосування/тримання його у кайданках в приміщенні камерного типу у залі суду; визнати протиправними дії конвойної служби Національної поліції України в Сумській області щодо безпідставного застосування до нього фізичних заходів в залі Роменського міськрайонного суду Сумської області 11 лютого 2020 року, внаслідок чого йому завдано фізичного болю і тілесні ушкодження; стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 312 000 грн в якості справедливої компенсації за понесені приниження честі та гідності, страждання і порушення його конституційних прав та врахування неминучості лікування здоров`я у майбутньому.

Зарічний районний суд м. Суми ухвалою від 26 травня 2021 року відмовив у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду, визначити її підсудність і направити в суд першої інстанції для розгляду справи по суті.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що не погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та звертає увагу суду, що в справі № 480/6561/20 ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року йому було відмовлено у відкритті провадження за аналогічною позовною заявою у зв`язку з тим, що такі питання не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

На думку заявника, позбавлення права на вирішення питання, викладеного в позовній заяві і в захисті прав є порушенням права на судовий захист, яке відповідно до ст. 64 Конституції України не може бути обмежене.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та відмовляючи у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір є публічно-правовим. У разі незгоди з діями працівників конвойної служби Головного управління Національної поліції у Сумській області, заінтересована особа має право на звернення до суду з позовом про оскарження дій у передбаченому законом порядку, звернувшись до відповідного адміністративного суду. А тому дана заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Справою адміністративної юрисдикції у розумінні п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Водночас приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є визнання протиправними дій працівників конвойної служби Національної поліції України в Сумській області щодо тримання ОСОБА_1 у кайданках в приміщенні камерного типу у залі суду та визнання протиправними дій відповідача щодо безпідставного застосування до нього фізичних заходів в залі суду.

Також ОСОБА_1 у своєму позові заявляє вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 312 000 грн.

Тобто, аналізуючи позовні вимоги ОСОБА_1 можна дійти висновку, що звертаючись із цим позовом, позивач оскаржує дії суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із здійсненням владно-управлінських функцій. При чому одночасно висуває вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, завданої йому під час вчинення таких дій.

За приписами ч. 5 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Зі змісту цієї норми випливає, що в такому порядку розглядаються адміністративним судом вимоги про відшкодування як матеріальної, так і моральної шкоди. Основною умовою такого розгляду є те, щоб така вимога була заподіяна (є похідною) протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, і якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Вказане узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, висловленим у постанові від 24 квітня 2019 року у справі № 807/559/18 (провадження № 11-1428апп18).

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що цей спір належить до юрисдикції адміністративних судів.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що в справі № 480/6561/20 ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року ОСОБА_1 було відмовлено у відкритті провадження за аналогічною позовною заявою, оскільки предмет позову в справі № 480/6561/20 не є тотожним в повному обсязі предмету позову в даній справі, а тому ОСОБА_1 не позбавлений можливості звернутися з даним позовом в порядку адміністративного судочинства, додавши до позовної заяви оскаржувану ухвалу місцевого суду про відмову у відкритті провадження у справі в порядку цивільного судочинства.

Таким чином колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 ззалишити без задоволення.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 26 травня 2021 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: В.І. Криворотенко

С.С.Ткачук