КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

01.07.21 справа № 133/1250/21

провадження № 6/133/41/21

Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Пєтухова Н.О., вирішуючи питання про прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі за заявою ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків для його пред`явлення по цивільній справі № 2-1762,

ВСТАНОВИЛА:

21.04.2021 до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області із завою звернулалося ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків для його пред`явлення по цивільній справі № 2-1762.

При вирішенні питання про прийняття її до розгляду та відкриття провадження у справі суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам процесуального закону, а тому ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 26.04.2021 заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків, оскільки заява була подана без дотримання вимог статті 175 і 177 ЦПК України, а саме - не зазначено населений пункт, у якому проживає боржник ОСОБА_1 .

Заявнику було надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

05.05.2021 вказану ухвалу суду, згідно супровідного листа, було надіслано на електронну скриньку за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зазначена в заяві ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп». З довідки про доставку електронного листа вбачається, що документ в електронному вигляді «ухвала» від 26.04.2021 по справі № 133/1250/21 було доставлено 05.05.2021 о 14:42:23

01.06.2021 вищезазначену ухвалу суду було повторно надіслано на електронну скриньку за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зазначена в заяві ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп». З довідки про доставку електронного листа вбачається, що документ в електронному вигляді «ухвала» від 26.04.2021 по справі № 133/1250/21 було доставлено 01.06.2021 о 14:03:17.

Згідно ч. 1 ст. 258 ЦПК України, судовими рішеннями є: ухвали; рішення; постанови; судові накази.

Відповідно до положень п. 2 ч. 6 ст. 272 ЦПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи, тобто це вважається належним врученням відповідного процесуального документу.

Отже, за наявності довідок про доставку електронних листів, суд доходить висновку, що заявник належним чином повідомлений про залишення його заяви без руху. Строк, протягом якого недолік заяви мав бути усунутим, повинен обчислюватись з дати отримання відповідної ухвали суду. Оскільки судом було повторно направлено ухвалу про залишенянн заяви без руху, і адресат її отримав 01.06.2021, то саме з цієї дати має обчислюватись десятиденний строк для усунення недоліків.

Станом на 30.06.2021 судом будь-яких повідомлень (документів) щодо виконання ухвали суду від 26.04.2021 отримано не було.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Отже, якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, яка її подала.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервалу часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, так як обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції. Якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», рішення від 03 квітня 2008 у справі «Пономарьов проти України», рішення від 28 жовтня 1998 року у справі «Осман проти Сполученого королівства» ).

Разом з тим, відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), має тлумачитися з урахуванням верховенства права, яке вимагає, щоб сторони у справі мали ефективний судовий засіб, що давав би їм можливість заявляти про свої громадянські права. Таким чином, це положення втілює «право на суд», право на доступ до якого, тобто право на звернення до суду у цивільних справах, є лише одним аспектом; однак, це аспект, який фактично дає можливість скористатися додатковими гарантіями, викладеними в пункті 1 статті 6 Конвенції.

Суд також зазначає, що Конвенція покликана гарантувати не права, які є теоретичними або ілюзорними, а права, які є практичними та ефективними. Це особливо стосується гарантій, закріплених у статті 6 Конвенції, з огляду на важливе місце, яке в демократичному суспільстві займає право на справедливий суд з усіма гарантіями відповідно до цієї статті. Правила, що регулюють офіційні кроки та строки, які мають бути дотримані при подачі апеляційної скарги або заяв на судовий перегляд, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності.

У цій справі заявник був поінформований про обов`язок виправити недоліки заяви відповідно до вимог статей 175, 177 ЦПК України.

Отже, оскільки ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» не усунула недоліки заяви і, таким чином, не вичерпала наявних засобів захисту свого права, суд дійшов висновку, що є підстави вважати заяву неподаною та повернути її, як це визначено ст. 185 ЦПК України, у разі неусунення її недоліків.

Суд роз`яснює, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст. ст.10, 185, 258, 260, 272, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИЛА:

Заяву ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення строків для його пред`явлення по цивільній справі № 2-1762, повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали, а також заяву з доданими документами невідкладно направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення їй копії ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Н.О. Пєтухова

Дата документу 01.07.21