Справа № 766/1902/21
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

26 лютого 2021 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Рядча Т.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась з позовом до Херсонського міського суду Херсонської області до Товариства з обмеженою відповідальність «Дніпроінвестрейд» про захист прав споживачів та стягнення заборгованості.

Разом з позовною заявою позивачка подала заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на приміщення АДРЕСА_1 , загальною площею 126,38 кв.м., та/або приміщення №114, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності ТОВ «Дніпроінвестрейд» в межах ціни позову 534 000 грн. В обґрунтування заяви зазначено, що між позивачкою та ТОВ «Дніпроінвестрейд» укладено попередній договір купівлі-продажу майнових прав №31/10-17. За умовами договору позивачка повинна внести плату за квартиру, а відповідач зобов`язаний передати у власність майнові права на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 в строк до 30.05.2018 року. За цим договором позивачка внесла до каси ТОВ «Дніпроінвестрейд», обумовлену договором суму, 534 000,00 грн. ТОВ «Дніпроінвестрейд» не виконано умови, укладеного договору, а саме до 30.05.2018 року не закінчено будівництво, не введено будинок в експлуатацію та не передано позивачу квартиру. У зв`язку з цим, позивачка звернулась до суду і вважає, що невжиття заходів щодо забезпечення позову, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву та дослідивши надані заявницею докази, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до роз`яснень наданих в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Отже, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому, на порушення положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України позивачкою не доведено суду належними та достатніми доказами, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання імовірного рішення суду, що існує реальна загроза невиконання рішення суду, наміри відповідача розпорядитися спірним майном.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження наявності достатніх підстав для забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149,150, 153, 260 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

В задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: Т.І.Рядча