Справа № 379/924/19
Апеляційне провадження №22-ц/824/4953/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2021 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Сас Ю.В.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Таращанського районного суду Київської області від 28 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_3 , Таращанська міська рада Київської області до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог, щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом примусового знесення паркану,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року позивач звернулася до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом примусового знесення паркану.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона є власником 47/100 частки житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 . У власність ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в рівних частках перейшло 53/100 частки даного житлового будинку.

28.10.2010 на ім`я ОСОБА_4 , як іншого співвласника 53/100 частки житлового будинку, виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0, 0719 га, кадастровий номер :01:039:0023, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, а 27.12.2012 - на ім`я позивачки виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0, 0582 га, кадастровий номер :01:039:0031. У подальшому, зазначені державні акти рішенням Таращанського районного суду Київської області від 23.10.2014 року у справі № 379/372/14-ц, було визнано недійсними та скасовано.

Після цього, 05.04.2019 року відповідач ОСОБА_1 , не будучи власником (співвласником) частки житлового будинку, самовільно встановила бетонну огорожу, висотою близько 2, 0 м таким чином, що близько 0, 8 м земельної ділянки було зміщено (зменшено) в сторону належної їй (позивачці) частки будинковолодіння, цим самим створивши штучні обмеження щодо доступу до належної 47/100 частки житлового будинку.

Звернення позивача до місцевої ради та органу поліції з приводу даного конфлікту результатів не дали, у зв`язку із чим вона звернулась до суду із даним позовом, в якому просила суд усунути перешкоди в користуванні належною їй власністю (47/100 частки житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ) шляхом зобов`язання ОСОБА_1 знести бетонну огорожу разом із стовпчиками, висотою близько 2, 0 метрів, яка була встановлена нею 05 квітня 2019 року у будинковолодінні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 28 грудня 2020 року вищезазначений позов задоволено; зобов`язано усунути перешкоди в користуванні належною ОСОБА_2 власністю шляхом зобов`язання ОСОБА_1 знести бетонну огорожу разом із стовпчиками, висотою близько 2,0 м, яка була встановлена нею 05 квітня 2019 року у будинковолодінні; звільнено відповідача від сплати судового збору та компенсовано ОСОБА_2 за рахунок держави сплачений нею судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, відповідач подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржуване рішення вважає незаконним, та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та є помилковими. У зв`язку з цим апелянт просить апеляційний суд рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційних скарг зазначає, що судом першої інстанції були неповно з`ясовані обставини, що мають значення для вирішення справи, оскільки посилання позивача щодо перешкод в користуванні власністю (частиною житлового будинку) з підстав встановлення відповідачем паркану на земельній ділянці, яка їй не належить, не має ніякого фактичного обґрунтування та не підтверджено жодними доказами.

21 квітня 2021 року до Київського апеляційного суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона не погоджуюсь із доводами викладеними в апеляційній скарзі, просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

За результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів апеляційного суду проходить до наступних висновків:

У відповідності до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що підстави для його зміни чи скасування відсутні з огляду на наступне:

В ході розгляду справи встановлено, що згідно договору купівлі-продажу 47/100 частини житлового будинку, посвідченого 07.11.2006 року приватним нотаріусом Таращанського нотаріального округу Київської області Швець С.П., зареєстровано в реєстрі за № 3318, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Білоцерківського міжміського бюро технічної інвентаризації № 13031574 від 24.12.2006 року, позивач є власником 47/100 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 108444697 від 20.12.2017 року, позивач є власником 47/100 частки у праві спільної часткової власності житлового будинку по АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 24000052, дата та час державної реєстрації 13.12.2017 09:48:24, додаткові відомості: з конкретним користуванням: веранда 2-1 5,7 кв.м; прихожа 2-2 8,7 кв.м; житлові кімнати 2-3 6,8 кв.м, 2-4 8,4 кв.м, 2-8 14,6 кв.м; коридор 2-5 2,6 кв.м; кухня 2-6 10,4 кв.м; санвузол 2-7 2,0 кв.м; та такими господарськими будівлями та спорудами: сарай-літня кухня «Б-1»; погріб «Б/п»; вбиральня «Д-1», гараж (тимчасовий) «К-1» та огорожа 1/3 частина.

Згідно договору дарування від 28.06.2007 року, посвідченого 28.06.2007 року державним нотаріусом Таращанської державної нотаріальної контори Овраменко Л.В., зареєстровано в реєстрі за № 2083, ОСОБА_1 передала у власність (подарувала) ОСОБА_4 і ОСОБА_5 в рівних частинах кожному 53/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 та відповідні господарській будівлі та споруди.

Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 23.10.2014 у справі № 379/372/14-ц:

- визнано недійсним рішення Таращанської міської ради Київської області за № 354- 27- V від 22 жовтня 2009 року в частині передачі ОСОБА_2 у приватну власність земельної ділянки площею 0,08 га за адресою: АДРЕСА_2 ;

- визнано недійсними пункти 4.1 та 4.2 рішення Тарашанської міської ради Київської області за № 330- 23- УІ від 25 вересня 2012 року «Про затвердження технічної документації по виготовленню Державних Актів на право власності на земельні ділянки громадянам» у частині, що стосується затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельну ділянку, яка у Додатку № 2 до цього рішення значиться під порядковим № 4, стосується ОСОБА_2 і розташована на АДРЕСА_2 , загальною площею 0,0582 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та у частині передачі цієї земельної ділянки у власність ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер якої НОМЕР_1 , яка мешкає на АДРЕСА_1 ;

- визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЙ №902903, який був виданий Таращанською міською радою Київської області 27 грудня 2012 року ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0582 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий №:01:039:0031, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 ;

- визнано частково недійсним та скасовано рішення сесії Таращанської міської ради за №278-22-V від 19.02.2009 року, а саме рішення в частині надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо безоплатної передачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у спільну сумісну власність земельної ділянки, площею 0,072 га цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 ;

- визнано частково недійсним та скасовано рішення сесії Таращанської міської ради за №481-33-V від 03 серпня 2010 року, а саме : п. 5.1. та п.5.2. списку за №1 додатку №3 до рішення сесії Таращанської міської Ради Київської області за №481-33-У від 03 серпня 2010 року, в частині затвердження технічної документації із землеустрою по виготовленню державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам міста Тараща та передачі у приватну власність ОСОБА_4 та ОСОБА_5 земельної ділянки, загальною площею 0,0719 га цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 ;

- визнано недійсним та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку, серія ЯК №196089, площею 0,0719 га, кадастровий номер - :01:039:0023, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, виданий 28 жовтня 2010 року на ім`я - ОСОБА_4 та зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №85;

- визнано недійсним та скасовано Додаток до державного акту на право приватної власності на земельну ділянку (Список співвласників земельної ділянки), серія ЯК №196089, виданий 27 вересня 2010 року на ім`я - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ;

- скасовано державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, що розташована по АДРЕСА_1 кадастровий номер :01:039:0023, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК №196089, виданий 28 жовтня 2010 року на ім`я - ОСОБА_4 та зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №85.

З листа Міжрайонного управління у Ставищенському та Таращанському районах ГУ Держгеокадастру № 58/118-19 від 08.05.2019 року, вбачається, що на виконання зазначеного рішення суду від 23.10.2014 року державним кадастровим реєстратором проведено скасування державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами: :01:039:0023, :01:039:0031.

Згідно акту роботи комісії Таращанської міської ради від 09.04.2019 року за наслідками розгляду заяви позивачки від 08.04.2019 року про направлення комісії для вирішення конфлікту з проживаючою в другій частині житлового будинку сусідкою ОСОБА_1 , яка встановила бетонну огорожу і захватила земельну ділянку для ведення городництва, ОСОБА_2 запропоновано з питань виявлених порушень звернутися до Таращанського ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області. Крім того, комісією встановлено, що ОСОБА_1 05.04.2019 самовільно без погодження із співвласниками житлового будинку вигородила частину земельної ділянки садиби АДРЕСА_1 , встановивши огорожу із бетонних елементів висотою близько 2,0 м. В результаті цього, співвласник житлового будинку ОСОБА_2 не має доступу до належної їй частини житлового будинку.

Згідно договору про розірвання договору дарування (53/100 часток) житлового будинку, посвідченого 21.09.2019 в.о. державного нотаріуса Таращанської районної державної нотаріальної контори Київської області Калітенко Л.Б., зареєстровано в реєстрі за № 350, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 розірвали договір дарування 53/100 часток житлового будинку, який посвідчено Таращанською районною державною нотаріальною конторою Київської області 28 червня 2007 року за реєстровим № 2083.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із того, що стороною позивача доведено, що діями відповідача порушується її право у користуванні та розпорядженні 47/100 часткою житлового будинку. Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , знаходяться у володінні сторін в ідеальних частках. Вказані частки фактично не виділені в окремі домоволодіння, відтак будинок перебуває у спільній частковій власності сторін.

Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 23.10.2014 у справі № 379/372/14-ц було визнано недійсними та скасовані рішення про виділення співвласникам земельних ділянок, державні акти на них та їх державну реєстрацію. За таких умов на даний час земельна ділянка, на якій розташований будинок, знаходиться у власності територіальної громади, однак перебуває у спільному користуванні власників домоволодіння, оскільки призначена для розміщення і обслуговування такого будинку.

Оскільки земельна ділянка перебуває у спільному користуванні сторін, створення одним із співвласників будь-яких перешкод для інших в такому користуванні є незаконним та недопустимим.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість висновку суду першої інстанції стосовно наявності підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, відтак дійшов до правильного висновку по суті позовних вимог. Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи апеляційним судом, колегія суддів вважає, що підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду в даному випадку відсутні, відтак апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Таращанського районного суду Київської області від 28 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько