БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 361/8666/20 провадження № 2/361/1725/21
У Х В А Л А

«24» червня 2021 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судового засідання Шаварин С.С.,

під час розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Соломонової Вікторії Вікторівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про зміну місця відкриття спадщини,

в с т а н о в и в:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, в якому просить змінити місце відкриття спадщини шляхом визначення місця відкриття спадщини Броварську районну державну нотаріальну контору.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 січня 2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження.

04 березня 2021 року відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Соломонова В.В. звернулася до суду із заявою про передачу даної справи на розгляд до Печерського районного суду міста Києва. Заява мотивована тим, що у даному випадку предметом спору є нотаріальна дія, при цьому робочим місцем приватного нотаріуса Соломонової В.В. є: АДРЕСА_1 . На спірні правовідносини норми статті 30 ЦПК України не розповсюджуються.

Відповідно до частини першої статті 27 Цивільного процесуального кодексу України

(далі ЦПК України) позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

У позовній заяві позивач зазначає адресу відповідача: 01601, місто Київ, вулиця Мечникова, 3, що знаходиться Печерському районі міста Києва.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Статтею 3 вказаного Закону визначено, що нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Нотаріальний округ - територіальна одиниця, в межах якої нотаріус здійснює нотаріальну діяльність і в межах якого знаходиться державна нотаріальна контора, в якій працює державний нотаріус, або робоче місце (контора) приватного нотаріуса, що передбачено статтею 13-1 Закону України «Про нотаріат».

З Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07 лютого 2014 року вбачається, що подання позовної заяви до суду за зареєстрованим місцем проживання відповідача - нотаріуса неможливе, оскільки нотаріус діє не як фізична особа, а як орган юрисдикційної діяльності від імені держави. Отже, суди мають враховувати таке: у випадках оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні, коли відповідачем у справі є приватний або державний нотаріус, позов повинен подаватися за місцем здійснення ним зареєстрованої нотаріальної діяльності, а не за місцем його зареєстрованого проживання чи перебування як фізичної особи.

У даному випадку звернення позивача із позовом про зміну місця відкриття спадщини до Броварського міськрайонного суду Київської області мотивовано вимогами частини першої статті

30 ЦПК України.

Так, відповідно до частини першої статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являється за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 жовтня 2018 року зроблено висновок, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 Цивільного кодексу України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Тлумачення частини першої статті 30 ЦПК свідчить, що правила виключної підсудності застосовуються до будь-яких позовів пов`язаних з правом особи на нерухоме майно (виникненням, зміною, припиненням), про недійсність договорів щодо такого майна та застосування наслідків недійсності договору, з приводу невиконання умов договору, предметом якого є нерухоме майно, з приводу звернення стягнення на нерухоме майно.

Виходячи зі змісту позовних вимог, а саме оскарження нотаріальної дії щодо місця відкриття спадщини, позов до відповідача - приватного нотаріуса підлягає до розгляду судом за місцем здійснення нотаріусом зареєстрованої нотаріальної діяльності.

Враховуючи, що місцем здійснення нотаріальної діяльності відповідача є: АДРЕСА_1 що знаходиться у Печерському районі міста Києва, справа не підсудна Броварському міськрайонному суду Київської області.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною першою статті 32 ЦПК України встановлено, що спори між судами про підсудність не допускаються.

Керуючись статтями 255, 260, 353 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області,

у х в а л и в:

Передати на розгляд до Печерського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Соломонової Вікторії Вікторівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про зміну місця відкриття спадщини.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин