Провадження № 22-ц/4808/38/21
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач Томин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючої Томин О.О.,

суддів: Пнівчук О.В., Василишин Л.В.,

за участю секретаря Петріва Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду, ухвалене суддею Бабій О.М. 23 вересня 2020 року в м. Івано-Франківську, повний текст якого виготовлено 5 жовтня 2020 року, у справі за позовом Комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гаркуші-29», до ОСОБА_1 про надання відповідачем постійного доступу до вузла комерційного обліку і внутрішньобудинкових систем водопостачання та водовідведення в будинку АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року Комунальне підприємство «Івано-Франківськводоекотехпром», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ФОП ОСОБА_2 , ОСББ «Гаркуші-29», звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про надання постійного доступу до вузла комерційного обліку і внутрішньобудинкових систем водопостачання та водовідведення в будинку АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивовано тим, що між позивачем та третьою особою ФОП ОСОБА_2 укладено ряд договорів на відпуск і споживання питної води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізації, а саме: №2300 від 01.06.2005 року, від 22.02.2006 року, від 22.01.2007 року, від 02.01.2010 року. Зокрема, згідно п. 1.1 Договору №2300 від 02.01.2010 року підприємство зобов`язувалось надавати абоненту послуги водопостачання холодної води та водовідведення в житловий будинок на АДРЕСА_1 . При цьому стояки внутрішньобудинкових систем централізованого водопостачання та водовідведення знаходяться у підвальному приміщенні даного будинку, яке належить на праві приватної власності відповідачу по справі ОСОБА_1

30.05.2018 року позивач припинив надання послуг централізованого водопостачання і водовідведення житлового будинку по АДРЕСА_1 у зв`язку із заборгованістю ФОП ОСОБА_2 за надані послуги. Згодом така заборгованість була погашена, однак водопостачання не вдалось відновити, оскільки відповідач не надав доступ до підвального приміщення, де знаходиться вузол комерційного обліку. Підтвердженням цього є листи від 13.06.2018 року, 12.07.2018 року, 27.07.2018 року, а також Акт від 27.07.2018 року.

14.12.2011 року між позивачем та ОСОБА_1 також було укладено Договір №1444 на відпуск і споживання питної води з комунального водопроводу та на приймання стічних вод до комунальної каналізації. Не допускаючи представників позивача до обстеження систем водопостачання та водовідведення, відповідач порушує умови договору.

На даний час третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, ОСББ «Гаркуші-29» звернулося до позивача із заявою про укладення договору на послуги централізованого водопостачання та водовідведення. Однак, у цьому випадку КП «Івано-Франківськводоекотехпром» слід розірвати договір з ФОП ОСОБА_2 , зняти останній показник її лічильника, укласти договір з ОСББ «Гаркуші-29» та опломбувати лічильник, що належить відповідачу. Тобто для реалізації цих дій необхідно надати доступ позивачу до відповідного засобу обліку.

Не допускаючи представників КП «Івано-Франківськводоекотехпром» як виконавця послуг централізованого водопостачання та водовідведення до вузла обліку та внутрішньобудинкових систем, відповідач порушує права та законні інтереси позивача, умови укладеного між позивачем та відповідачем договору, а також норми чинного законодавства в сфері права власності та надання житло-комунальних послуг. Як наслідок у будинку АДРЕСА_1 неможливо відновити водопостачання.

Просить зобов`язати ОСОБА_3 надати доступ до вузла комерційного обліку для відновлення водопостачання в будинку АДРЕСА_1 та зобов`язати не чинити перешкод позивачу у його постійному доступі до вузла комерційного обліку та мереж внутрішньобудинкових систем водопостачання та водовідведення в даному будинку.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 23 вересня 2020 року позов задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_1 надати Комунальному підприємству «Івано-Франківськводоекотехпром» доступ до вузла комерційного обліку та мереж внутрішньобудинкових систем водопостачання та водовідведення в будинку АДРЕСА_1 , а також стягнуто на користь позивача 1762,00 грн. судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням в частині задоволених позовних вимог, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає його незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що причиною звернення позивача до суду є необхідність укладення договору водопостачання та водовідведення з ОСББ «Гаркуші-29», а він не є учасником даних правовідносин.

Так, стояки мереж водопостачання та водовідведення будинку АДРЕСА_1 дійсно знаходяться у підвальних приміщеннях цього будинку, які належать відповідачу на праві власності. Однак водомірні вузли (лічильники) в цих стояках належать двом різним особам: йому та ФОП ОСОБА_2 , і на даний час ОСББ не передані. При цьому легітимність ОСББ «Гаркуші-29» також оспорюється в судовому порядку.

Вважає, що оскільки вищевказані водомірні вузли є технічно незалежними один від одного, саме ФОП ОСОБА_2 повинна забезпечити безперешкодний доступ представникам позивача для зняття показів з її лічильника, обстеження систем водопостачання, а суд першої інстанції не конкретизував, до чийого саме лічильника він має забезпечити доступ.

Зазначає, що 30.05.2018 року ним було допущено представників КП «Івано-Франківськводоекотехпром» в належні йому підвальні приміщення, і останніми було перекрито водопостачання будинку у зв`язку із заборгованістю ФОП ОСОБА_2 , після чого остання погрожувала йому зверненням в правоохоронні органи. Також 08.06.2018 року в колодязі, що знаходиться навпроти вказаного будинку, було відключене водопостачання і до його нежитлових підвальних приміщень. При цьому тільки КП «Івано-Франківськводоекотехпром» має доступ до водопровідного вводу в колодязі, який знаходиться за межами будинку, і жодних перешкод для відновлення водопостачання шляхом відкриття вводу апелянт не чинив.

Посилається і на те, що згідно Рекомендації Адміністративної колегії Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 26.10.2018 року №59/31-рк/к дії КП «Івано-Франківськводоекотехпром» щодо припинення надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення будинку АДРЕСА_1 з підстав, що не передбачені вимогами чинного законодавства, можуть призвести до ущемлення інтересів споживачів, і останнім рекомендовано утриматись від вчинення таких дій.

Вважає, що являється неналежним відповідачем, а права позивача жодним чином не порушені. Крім того, він звертався до КП «Івано-Франківськводоекотехпром» щодо можливого надання доступу до лічильника.

Просить скасувати рішення Івано-Франківського міського суду від 23 вересня 2020 року та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

КП «Івано-Франківськводоекотехпром» подало відзив на апеляційну скаргу. Зазначає, що підставою звернення до суду із вказаним позовом було саме те, що відповідач чинить перешкоди позивачу у доступі до вузла комерційного обліку і внутрішньобудинкових систем водопостачання та водовідведення у будинку АДРЕСА_1 , які знаходяться у належних йому приміщеннях, у в`язку з чим КП «Івано-Франківськводоекотехпром» позбавлений можливості відновити водопостачання у даному будинку. Третя особа - ОСББ «Гаркуші-29» залучене до участі у даній справі, оскільки за законом повинно сприяти належному утриманню та використанню спільного майна власників квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку. Разом з тим, питання укладення договору останнім на послуги централізованого водопостачання та водовідведення у будинку не є предметом розгляду даної справи. Також третя особа ФОП ОСОБА_2 залучена до участі у справі з огляду на те, що вона з 2005 року є стороною правовідносин з позивачем щодо надання ним послуг централізованого водопостачання та водовідведення у будинку АДРЕСА_1 , останній укладений з нею договір є чинним на даний час і позивач зобов`язаний його виконувати. Між тим, стояки внутрішньобудинкових систем водопостачання та водовідведення у будинку знаходяться у підвальному приміщенні, яке належить на праві власності відповідачу. На даний час позивачем прийнято рішення про відновлення водопостачання житлового будинку, однак відповідач не надає доступ до належних йому підвальних приміщень, що підтверджується листами позивача та складеним актами від 27.07.2018 року та від 13.12.2018 року. А недопускаючи представників позивача до обстеження вузла обліку та вказаних систем водопостачання та водовідведення, відповідач порушує умови договору про надання послуг, укладеного між ним та позивачем, права позивача та норми чинного законодавства. Таким чином рішення суду першої інстанції про зобов`язання відповідача надати КП «Івано-Франківськводоекотехпром» доступ до вузла комерційного обліку та мереж внутрішньобудинкових систем водопостачання та водовідведення у даному будинку є законним та обґрунтованим, а зі змісту апеляційної скарги не вбачається в чому полягає неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухваленого незаконного, на думку апелянта, судового рішення. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду без змін.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з`явились.

Представник позивача причини неявки суду не повідомив, повідомлявся про час та місце слухання справи належним чином.

Апелянт та його представник повідомлялися про час та місце розгляду справи належним чином.

Представник апелянта втретє подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його зайнятістю в розгляді іншої справи.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскільки судове рішення оскаржується в частині задоволених позовних вимог, то відповідно до положень частини першої статті 367 ЦПК України законність судового рішення, ухваленого у іншій частині, апеляційний суд не перевіряє.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, між КП «Івано-Франківськводоекотехпром» та третьою особою ФОП ОСОБА_2 було укладено ряд договорів на відпуск і споживання питної води з комунального водопроводу та на приймання стічних вод до комунальної каналізації будинку АДРЕСА_1 , а саме: №2300 від 01.06.2005 року, №2300 від 22.02.2006 року, №2300 від 22.01.2007 року, №2300 від 02.01.2010 року (т. 1, а.с. 8-24).

Згідно Додатку №1 до Договору «Дислокація об`єктів» та Додатку №2 «Акт визначення меж обслуговування водопроводу та каналізації» два водомірні вузли знаходяться в підвалі будинку та один на колодязі. Абонент обслуговує і постійно підтримує у робочому стані водопровідний ввід, включаючи запірну арматуру на врізці і колодязь, у якому вона встановлена, від місця приєднання до комунального водопроводу, каналізаційну мережу.

На підставі Договору купівлі-продажу від 06.08.2009 року відповідач ОСОБА_1 придбав у підприємця ОСОБА_2 нежитлові підвальні приміщення у вищевказаному житловому будинку (т. 1, а.с. 35-38).

25.11.2011 року ОСОБА_1 звернувся до КП «Івано-Франківськводоекотехпром» із заявою про укладення з ним договору на водопостачання та водовідведення. Зобов`язувався підтримувати у належному стані внутрішньобудинкові мережі та прилади обліку на них; надавати безперешкодний доступ до приладів обліку працівникам КП «Івано-Франківськводоекотехпром» та балансоутримувачам будинку; надати балансоутримувачу (його представникам) можливість підключення першого поверху до внутрішньобудинкової мережі (т. 1, а.с. 30, 39).

14.12.2011 року між КП «Івано-Франківськводоекотехпром» та ОСОБА_1 було укладено Договір №1444 на відпуск і споживання питної води з комунального водопроводу та на приймання стічних вод до комунальної каналізації, згідно якого позивач зобов`язувався надавати абоненту послуги водопостачання холодної води та водовідведення до нежитлових приміщень (цоколь) будинку АДРЕСА_1 (водомірний вузол один у підвалі) (т. 1, а.с. 25-29).

Зазначених обставин сторони не заперечили та визнавали, що обидва стояки внутрішньобудинкових систем централізованого водопостачання знаходяться у підвальному приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності відповідачу ОСОБА_1 .

Відповідно до Акту КП «Івано-Франківськводоекотехпром» №2300 від 30.05.2018 року позивачем було припинено надання послуг централізованого водопостачання і водовідведення житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 у зв`язку із наявністю заборгованості ОСОБА_2 (т. 1, а.с. 42).

Після погашення ОСОБА_2 заборгованості КП «Івано-Франківськводоекотехпром» було прийнято рішення про відновлення водопостачання житлового будинку по АДРЕСА_1 , і воно неодноразово, а саме 11.06.2018 року, 12.07.2018 року, 27.07.2018 року, 07.12.2018 року направляло ОСОБА_1 рекомендовані листи з повідомленнями про надання доступу до загальнобудинкового лічильника для відновлення водопостачання (т. 1, а.с. 40-41, 43, 48-49, 146-148).

Однак такі листи залишилися без задоволення.

Згідно копії Акту від 27.07.2018 року представника КП «Івано-Франківськводоекотехпром» не допущено для відновлення водопостачання у водомірний вузол робочими нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 46-47).

Відповідно до копії Акту від 13.12.2018 року місцем приєднання житлового будинку до комунального водопроводу є колодязь на АДРЕСА_1 , в якому запірна арматура перебуває у відкритому положенні. Доступу до загальнобудинкового водоміра не забезпечено, оскільки споживач у зазначений час не з`явився (т. 1, а.с. 149-152).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що факт ненадання відповідачем доступу до вузла комерційного обліку підтверджується матеріалами справи. А недопускаючи представників позивача до обстеження систем водопостачання та водовідведення, відповідач порушує умови договору про надання послуг, який укладений між позивачем та відповідачем, законні інтереси позивача та норми чинного законодавства. Отже вимога позову про зобов`язання ОСОБА_1 надати КП «Івано-Франківськводоекотехпром» доступ до вузла комерційного обліку та мереж внутрішньобудинкових систем водопостачання та водовідведення в будинку АДРЕСА_1 є обґрунтованою.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком з огляду на наступне.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частинами 1, 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Частиною 2 ст. 7 Закону України «Про комерційний обік теплової енергії та водопостачання» передбачено, що виконавець комунальної послуги має право доступу до будівель, приміщень і споруд у яких встановлено вузли комерційного обліку, для перевірки схоронності таких вузлів обліку та зняття показань їх засобів вимірювальної техніки.

За змістом ч. 1 ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний забезпечити представникам виконавця комунальної послуги доступ до свого житла, іншого об`єкта нерухомого майна для: 1) ліквідації та відвернення аварій, пов`язаних із наданням відповідної комунальної послуги, - цілодобово; 2) встановлення або заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічних чи профілактичних оглядів, зняття контрольних показань вузлів обліку - згідно з умовами договору про надання відповідної комунальної послуги, договору про управління багатоквартирним будинком.

Згідно п. 2.2.8 Договору на відпуск і споживання питної води з комунального водопроводу та на приймання стічних вод до комунальної каналізації №1444 від 14.12.2011 року, який укладений між позивачем та відповідачем, абонент зобов`язується забезпечити безперешкодний доступ представникам «Водоекотехпрому» для зняття показів водомірів; для обстеження систем водопостачання та водовідведення; для оперативного ознайомлення з технологією виробництва в процесі якого утворюються стічні води, для відбору проб стічних вод на випуску в міську каналізацію у будь який час доби; для припинення водопостачання та водовідведення об`єктів абонента.

Звертаючись до суду із вказаним вимогами, позивач вірно зазначив, що недопуск представників КП «Івано-Франківськводоекотехпром» до вузла обліку та внутрішньобудинкових систем позбавляє його як виконавця послуг централізованого водопостачання та водовідведення можливості виконання взятих на себе зобов`язань по наданню таких послуг, а також порушує умови укладеного між позивачем та відповідачем договору і норми чинного законодавства.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що користування нерухомістю з порушенням прав інших осіб є безумовним порушенням законодавства. Ураховуючи вказане судом першої інстанції зроблено вірний висновок щодо необхідності зобов`язання власника нежитлового приміщення цокольного поверху в будинку АДРЕСА_1 - ОСОБА_1 надати КП «Івано-Франківськводоекотехпром» доступ до вузла комерційного обліку та мереж внутрішньобудинкових систем водопостачання та водовідведення для відновлення водопостачання.

Схожі правовідносини були предметом розгляду у справах №591/467/18 (провадження 61-5811ск19) (постанова Верховного Суду від 12.08.2019 року), №523/3550/15-ц (провадження №61-22079св19) (постанова Верховного Суду від 03.08.2020 року).

Таким чином висновки суду першої інстанції про часткове задоволення позову є законними та обґрунтованими.

Твердження апелянта про те, що дані правовідносини виникли з приводу виконання договору про надання послуг між позивачем та ФОП ОСОБА_2 , а також укладення в майбутньому договору між позивачем та ОСББ «Гаркуші-29», а він є неналежним відповідачем по справі, не заслуговують на увагу, оскільки матеріалами справи встановлено та відповідачем не заперечувалося, що обидва водомірні вузли (лічильники) знаходяться в нежитлових підвальних приміщеннях, які належать на праві власності відповідачу.

Суд не бере до уваги також посилання апелянта на оспорення легітимності ОСББ «Гаркуші-29» в судовому порядку, оскільки така не є предметом даного спору.

Що стосується посилань апелянта на те, що ним було надано згоду КП «Івано-Франківськводоекотехпром» на доступ до вузла комерційного обліку та мереж внутрішньобудинкових систем водопостачання та водовідведення в будинку АДРЕСА_1 у присутності ФОП ОСОБА_2 , то такі є голослівними та нічим не підтверджені. Більше того, в матеріалах справи наявна копія Акту комісії КП «Івано-Франківськводоекотехпром» від 13.12.2018 року, із якого вбачається, що споживач у зазначений час не з`явився (т. 1, а.с. 149-152).

Між тим, Рекомендації Адміністративної колегії Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 26.10.2018 року №59/31-рк/к, на які посилався у своїй апеляційній скарзі відповідач, саме містять посилання на необхідність дотримання КП «Івано-Франківськводоекотехпром» інтересів споживачів шляхом відновлення надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення будинку АДРЕСА_1 , для чого слід надати доступ до вузла комерційного обліку та мереж внутрішньобудинкових систем водопостачання та водовідведення у підвальних приміщеннях будинку.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування з наведених апелянтом доводів не вбачається.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду від 23 вересня 2020 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 23 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуюча: О.О. Томин

Судді: О.В. Пнівчук

Л.В. Василишин

Повний текст постанови складено 22 лютого 2021 року.