Справа №568/484/21
Провадження №2-др/568/1/21
01 липня 2021 р. м.Радивилів
Радивилівський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Сільман А.О.
секретар судового засідання Саган В.В.
представник позивача Бернадський О.В.
розглянувши у судовому засіданні заяву про стягнення витрат на правничу допомогу
за позовом ОСОБА_1 до відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Радивилівської районної державної адміністрації Рівненської області про стягнення середньомісячного заробітку за час затримки проведення повного розрахунку при звільненні працівника
Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 22.06.21 р. позовну заяву ОСОБА_1 задоволен частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 60301,5 грн.

29.06.21 р. від представника позивача надійшла заява про долучення доказів оплати правової допомоги в сумі 15000 грн.

Ухвалою від 29.06.21 р. заяву призначено до розгляду на 01.07.21 р.

В судове засідання відповідач не з`явився. Причини неявки не повідомив. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду, телефонограмою та шляхом надіслання ухвали на електронну адресу.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про судове засідання, жодних клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, тому, суд визнав за можливе здійснити розгляд заяви без участі відповідача.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, суд враховує наступне.

Пунктом 12 частини третьої статті 2 ЦПК України визначено, що одним із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України).

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.

Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

У розумінні положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі недотримання, на її думку, вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 141 ЦПК України.

Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 22.06.21 р., яким задоволено позовні вимоги частково, не було вирішено питання стосовно розподілу судових витрат, зокрема витрат на професійну правничу допомогу.

В позовній заяві та в судовому засіданні до початку судових дебатів, представником позивача заявлено клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу.

29.06.21 р. позивачем подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в якій зазначено, що останній день подачі заяви припав на вихідний, а тому дана заява подається в перший робочий день.

У відповідності до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частини друга, третя статті 270 ЦПК України).

Як вбачається із матеріалів справи 12.04.21 р. між позивачем та адвокатським бюро "Бернацький і партнери" укладено договір про надання правової допомоги № 12-05/21-04.

Відповідно до умов Договору, адвокатське бюро бере на себе зобов`язання надавати клієнту професійну правничу допомогу у справі ОСОБА_1 про стягнення середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку.

Розділом 4 Договору сторони узгодили розмір гонорару, який клієнт сплачує Бюро за надану правову допомогу.

Додатком № 1 до Договору сторони узгодили вартість правової послуги адвоката.

Додатком № 2 до Договору сторони обумовили гонорар адвоката в розмірі 5000 грн. за позитивний результат.

Перелік виконаних робіт з визначенням витраченого часу та вартості зафіксовано в акті приймання-передачі виконаних робіт від 22.06.21 року на загальну суму 10000 грн.

З детального опису робіт (надання послуг) вбачається, що Бюро витрачено 15 год 30 хв часу та надано послуги на загальну суму 15000 грн., які складаються: з правових послуг на суму 10000 грн. та 5000 грн. гонорару.

На підтвердження надання послуг, позивача надано рахунок № 031 від 29.06.21 р. на суму 15000 грн.

Суд враховує, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналогічний правовий висновок викладений Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19).

Суд врахувує, що сума за позитивний результат обумовлена сторонами до сплати у твердому розмірі під відкладальною умовою, є складовою частиною гонорару адвоката, тож належить до судових витрат.

Суд вважає, що дані витрати співмірні з ціною позову, складністю справи та її значенням для позивача. При цьому загальна сума витрат на адвокатські послуги, передбачена договором, складає 5 000 грн,. що не виходить за розумні межі визначення розміру гонорару.

Отже, вимоги про стягнення 5000 грн. гонорару за позитивний результат слід задоволити частково пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що вимоги позивача задоволені частково на суму 60301,5 грн і вказана сума від суми позову (161121,82 грн.) складає 37,4 %, у відсотковому співвідношенні до розміру задоволених позовних вимог, тому підлягає до стягнення 1870 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18.

Заяв про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу відповідно до вимог частини п`ятої статті 137 ЦПК України від відповідача до суду не надходило.

Визначена судом сума витрат на адвокатські послуги не виходить за розумні межі визначення гонорару, з урахуванням гонорару успіху, є співмірною зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами, часом, витраченим на їх виконання та обсягом наданих адвокатом послуг, значенням справи для сторони.

При таких обставин, суд дійшов висновку про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 11870 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 141, 270, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі №568/484/21 за позовом ОСОБА_1 до Відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Радивилівської районної державної адміністрації Рівненської області про стягнення середньомісячного заробітку за час затримки проведення повного розрахунку при звільненні працівника

Стягнути з відділу освіти, культури, туризму, молоді та спорту Радивилівської державної адмінстрації Рівненської області (Рівненська обл., м. Радивилів, вул. І.Франка, 11, код 02145872) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) 11870 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу.

В частині стягнення 3130 грн. витрат - відмовити.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлений 01.07.21 р.

Суддя А.О. Сільман