Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/177/21

Провадження №2/377/169/21

30 червня 2021 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді Малишенко Т.О., за участю секретаря судового засідання Маряхіної І.В., сторони відсутні, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на неповнолітню дитину, а саме зменшення розміру аліментів,

У С Т А Н О В И В:

23.03.2021 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на ст.ст. 180-184,192 СК України, просить змінити розмір аліментів, що стягуються на неповнолітню дитину. Позовна заява мотивована тим, що згідно рішення Славутицького міського суду від 02.03.2011 року з нього стягуються аліменти на користь відповідача на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, кожен місяць але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця починаючи з 27.01.2011 року, до досягнення дитиною повноліття. На даному етапі у позивача змінився сімейний стан, народилась дитина від іншої жінки. Враховуючи що його середньо місячний дохід становить біля 17606 гривень, тобто кожного місяця з нього утримуються аліменти у розмірі 5809,98 гривень на сина ОСОБА_3 , проте йому необхідні кошти не тільки на своє утримання а і на утримання другого сина ОСОБА_4 . На цей рік встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу становить біля 2395 гривень, тобто необхідно зменшити розмір аліментів з 1/3 до 1/6 частини всіх видів доходів, це буде становити з урахуванням його доходу 2904 гривні 99 копійок. Тому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього згідно рішення на сина ОСОБА_3 , з 1/3 до 1/6 частини всіх видів його доходів щомісячно.

Ухвалою судді від 02.04.2021 року після виконання вимог, передбачених ч.6 ст.187 ЦПК України, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче засідання.

21.04.2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити у задоволенні позову. Відзив мотивований тим, позовні вимоги в повній мірі необгрунтовані та не підтверджені доказами, які свідчать про наявність передбачених законом підстав для зменшення розміру аліментів. Шлюб між нею та позивачем ОСОБА_5 було розірвано 12.11.2010. За час шлюбу у них народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В зв`язку з тим, що ОСОБА_5 в добровільному порядку не надавав допомоги на утримання їх спільної дитини, вона вимушена була звернутися до суду з позовною заявою про стягнення аліментів. Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 02.03.2011, яке набрало законної сили 13.03.2011, з ОСОБА_5 стягнуто аліменти: на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до його повноліття у розмірі 1/3 частини від всіх видів його доходів, кожен місяць, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку починаючи з 27.01.2011. Встановлений діагноз позбавляє можливості їх дитині - ОСОБА_3 повноцінно жити без допомоги та догляду сторонніх осіб. Клінічним висновком, виданим 21.08.2017 Кафедрою загальної, дитячої, судової психіатрії та наркології НМАПО ім. П.Л. Шупика Територіального медичного об`єднання «Психіатрія» у місті Києві, було встановлено ОСОБА_7 діагноз: дитячий аутизм. Син ОСОБА_8 , в силу встановленого діагнозу, позбавлений можливості сходити самостійно в туалет та душ, самостійно їсти, тощо, що в свою чергу підтверджує той факт, що дитина потребує постійного догляду та допомоги. Посилання позивача на той факт, що в нього народилась ще одна дитина - син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не позбавляють його обов`язку продовжувати матеріально утримувати їх спільного сина ОСОБА_3 .

29.04.2021 року ухвалою суду було закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

27.05.2021 року ухвалою суду відкладено розгляд справи про відсутнійсть у суду відомостей що сторони повідомлені про час і місце розгляду справи.

30.06.2021 року сторони в судове засідання не з`явились.

Позивач про час і місце розгляду справи повідомлений, в справі є письмове клопотання про розгляд справи без його участі ( а.с.6).

Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду по електронній пошті надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Судом встановлено, що:

шлюб між сторонами позивачем ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_10 було розірвано 12.11.2010.

За час шлюбу у них народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 02.03.2011, яке набрало законної сили 13.03.2011, з ОСОБА_5 стягнуто аліменти:

-на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до його повноліття у розмірі 1/3 частини від всіх видів його доходів, кожен місяць, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку починаючи з 27.01.2011 на користь ОСОБА_11 ;

-на утримання ОСОБА_11 у розмірі 1/5 частини всіх видів його доходів кожен місяць до досягнення сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьохрічного віку.

Відповідно до копії свідоцтва про народження у позивача ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_12 , матір`ю дитини зазначена ОСОБА_13 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження у відповідача ОСОБА_14 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 дочка ОСОБА_15 , батьком дитини зазначений ОСОБА_16 .

З пакету документів які долучені до матеріалів справи вбачається, що спільний син сторін - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дитиною інвалідом із встановленим діагнозом: дитячий аутизм. Встановлений діагноз позбавляє можливості дитині - ОСОБА_3 повноцінно жити без допомоги та догляду сторонніх осіб. Це підтверджується документами:

-клінічним висновком, виданим 21.08.2017 Кафедрою загальної, дитячої, судової психіатрії та наркології НМАПО ім. П.Л.Шупика Територіального медичного об`єднання «Психіатрія» у місті Києві, яким було встановлено ОСОБА_6 діагноз: дитячий аутизм;

-посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 21.11.2017 Управлінням соціального захисту населення на дитину-інваліда ОСОБА_6 , в якому також зазначено дані про законного представника (опікуна) дитини - інваліда - ОСОБА_11 ;

-довідкою про отримання допомоги № 544, виданої 14.05.2021 Управлінням соціального захисту населення Славутицької міської ради Вишгородського району київської області.

Як вбачається з довідки про отримання допомоги № 544, виданої 14.05.2021 Управлінням соціального захисту населення Славутицької міської ради Вишгородського району київської області, відповідач - ОСОБА_14 , перебуває на обліку та їй відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» з 01.11.2017 по 04.12.2026 призначено допомогу на дитину з інвалідністю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та надбавку на догляд за дитиною з інвалідністю віком до 18 років. Загальна сума доходу за період з 01.10.2020 по 31.03.2021, за винятком аліментів, становить 14458 гривень.

Відповідно до виписки з медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_6 , №08/10579, ОСОБА_8 часто хворіє на сезонні захворювання, що також потребує значних витрат на придбання відповідних ліків. В силу встановленого діагнозу, дитина позбавлена можливості самостійно обслуговувати себе, тобто це підтверджує, що дитина потребує постійного догляду та допомоги.

З наданої інформації вбачається, що директором Славутицької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № З Славутицької міської ради Київської області було затверджено індивідуальний навчальний план на 2019-2020 навчальний рік учня 4-Б класу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який навчається за індивідуальною формою (педагогічний патронаж).

01.10.2019 між ОСОБА_14 , (відповідачем по справі) та ФОП ОСОБА_17 було укладено договір про надання послуги «муніципальна няня», вартість послуг за цим договором становить 75 гривень за одну годину, а загальна сума, яка підлягає оплаті за один календарний місяць становить 600 гривень.

Надані документи підтверджують той факт, що ОСОБА_8 позбавлений можливості через свою хворобу приймати участь у навчальному процесі на рівні з іншими дітьми, потребує окремого підходу для здобуття освіти, та потребує стороннього догляду а також додаткових матеріальних витрат з боку батьків.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Враховуючи положення ст.ст. 8 - 11 ЦПК України, при вирішенні спору в межах заявлених вимог та відповідно до встановлених обставин справи на підставі доказів сторін суд застосовує Закони України, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Як зазначено у ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-12 від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ч.1 ст.7 цієї Конвенції дитина реєструється зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до вимог ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України).

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне їх утримання.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зазначені позивачем докази не свідчать про погіршення його матеріального стану, оскільки він має постійне місце роботи і розмір його доходів за цим місцем роботи не зменшився, посилання позивача на той факт, що в нього народилась ще одна дитина - син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не позбавляють його обов`язку продовжувати матеріально утримувати спільного сина ОСОБА_3 .

Виходячи з викладеного, суд вважає, що позивачем не доведено наявності підстав, передбачених ст.192 СК України, для зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього згідно судового рішення Славутицького міського суду Київської області від 02.03.2011 року на користь відповідача у розмірі 1/3 частки від всіх видів його доходів щомісяця на утримання неповнолітньї дитини. Вказаний розмір аліментів суд вважає справедливим і таким, що забезпечує необхідну участь батька в утриманні дитини, яка проживає разом з відповідачем, і є достатнім для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини з урахуванням захворювання дитини. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.180,181,182,183,192 СК України, ст.ст.263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_18 до ОСОБА_2 - про зміну розміру аліментів, а саме зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд Київської області. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення виготовлено 30.06.2021 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Т. О. Малишенко