Справа № 308/2523/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 лютого 2021 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Кондор Р.Ю., Мацунич М.В.,

з участю секретаря: Балаж Н.С..

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою АТ КБ «Приват Банк» на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 01 квітня 2019 року у справі № 308/2523/18 (Головуючий: Придачук О.А.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2018 року АТ КБ «Приват Банк» звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 06.05.2011 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 5 700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. А тому підписання позивачем договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, та надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Позивач зазначає, що згідно відповіді від 21.12.2016 року спадкоємці померлого ОСОБА_2 із заявами про прийняття чи відмови від спадщини до нотаріальної контори не зверталися та спадкова справа після смерті спадкодавця булла заведена на підставі претензії ПАТ КБ «ПриватБанк».

Посилачись на положення ст. 1268 ЦК України позивач вказує, що спадкоємцем який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 , і таким чином останній прийняв спадщину до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулос відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним процесуальним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. 23 січня 2017 року до спадкоємця ОСОБА_1 було направлено лист претензію, згідно якого позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано.

Станом на дату смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 06.05.2011 року становить 7 815,36 грн, з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, яка складається з наступного: 2 734,09 тіло кредиту, 3 405,29 грн. нараховано процентів за користування кредитом, 1 675 грн. нараховано пені.

Посилаючись на вказані обставини Пат КБ «Приват Банк» просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість у розмірі 7 815,36 грн. за кредитним договором № б/н від 06.05.2011 року та судові витрати.

Справа розглянута судом у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 01 квітня 2019 року у задоволенні позову ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду АТ КБ «Приват Банк» подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для відмови у позові відсутні, так як висновки суду не ґрунтуються на обставинах справи і жодних доказів, що відповідач не мешкав разом з позичальником за адресою своєї реєстрації не містять.

Заслухавши пояснення представника АТ КБ «Приват банк» Дурдинець Р.Ю., яка підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

ОСОБА_1 на неодноразові виклики у судове засідання апеляційної інстанції не з`явився, і дана обставина не перешкоджає розгляду справи у його відсутності у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Встановлено, що 06.05.2011 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_2 укладено договір б/н, згідно якого отримав кредит у розмірі 5 700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Позичальник не належним чином виконав взяті на себе зобов`язання і станом на дату смерті заборгованість перед банком склала 7 815,36 грн. з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, яка складається із заборгованості по тілу кредиту 2 734,09 грн., нарахованих процентів за користування кредитом 3 405,29 грн., нарахованої пені 1 675 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що стверджується свідоцтвом про смерть видане Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області.

Правовідносини, що виникають з договору кредиту допускають правонаступництво в порядку спадкування, та обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців.

Відповідно до положень ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права й обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за винятком прав і обов`язків, зазначених у ст. 1219 ЦК України.

Частинами 1, 3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин, - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк.

Із матеріалів справи вбачається, що 07 грудня 2016 року позивачем була направлена претензія кредитора до Першої Ужгородської державної нотаріальної контори і 21 грудня 2016 року отримана відповідь, що претензію кредитора долучено до матеріалів спадкової справи.

Згідно копії паспортів позичальника (спадкодавця) та відповідача ОСОБА_1 зазначена адреса реєстрації одна і та сама АДРЕСА_1 .

Із відомостей з реєстру права власності на нерухоме майно квартира АДРЕСА_2 зареєстрована за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, дата внесення запису 12.02.2008 року.

Згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вищезазначена квартира зареєстрована за ОСОБА_1 у розмірі Ѕ частки, дата внесення запису 02.06.2017.

Враховуючи вищезазначені обставини, судова колегія вважає, що відповідач не відмовлявся від спадщини у передбаченій 6-ти місячний строк від дня відкриття спадщини, мешкав разом із позичальником за адресою своєї реєстрації до дня його смерті і ОСОБА_1 вважається таким, що прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника ОСОБА_2 .

Разом з тим, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України.

Крім того, відповідач не довів, що він не проживав постійно разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, що спадкового майна за померлим позичальником немає, або воно є меншою вартістю, ніж заявлені кредитором спадкодавця вимоги.

При постановленні рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції не звернув увагу на вищезазначене і рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у відповідності до п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, яким позовні вимоги АТ КБ «Приват Банк» слід задовольнити із вищезазначених підстав.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу АТ КБ «Приват Банк» задовольнити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 01 квітня 2019 року скасувати.

Позов АТ КБ «Приват Банк» задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приват Банк» заборгованість по тілу кредиту 2 734,09 грн., нарахованих процентів за користування кредитом 3 409,29 грн. та пені 1 675,98 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного текста судового рішення

Повний текст постанови складено 19 лютого 2021 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой