Справа № 167/399/21
Номер провадження 2/167/211/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2021 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Требика В.Б.,

з участю:

секретаря судового засідання Наумчука І.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру та індексацію аліментів,

в с т а н о в и в :

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 у якому

(з урахуванням уточнення позивача у судовому засіданні позовних вимог) просить:

1) збільшити розмір аліментів на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 600 грн. до 2500 грн. на місяць, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; 2) провести індексацію аліментів на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 1 січня 2016 року по теперішній час та стягнення проіндексованих аліментів з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 .

Позов обґрунтовує тим, що 23 серпня 2007 року сторони уклали шлюб, мають спільну дитину ОСОБА_3 , який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 12 червня 2015 року шлюб між сторонами розірвано та стягнуто з відповідача в користь позивача аліменти на ОСОБА_3 в розмірі 600 грн. щомісячно. Зазначає, що з липня 2019 року відповідач не бере участі у вихованні дитини, припинив перераховувати присуджені рішенням суду аліменти, хоча періодично їздить на заробітки у Республіку Польща та придбав автомобіль. На даний час син ОСОБА_4 навчається в дев`ятому класі, займається з репетиторами та відвідує гуртки, тому ОСОБА_1 не може самостійно забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, а тому вважає за необхідне збільшити розмір аліментів.

У поданому до суду відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав частково, погоджувався на стягнення з нього аліментів на сина ОСОБА_4 в розмірі 1197,50 грн. Водночас вказує, що він є непрацевлаштованим, має тимчасові доходи, тому не в змозі сплачувати аліменти в розмірі, заявленому позивачем. Посилання позивача щодо придбання ним автомобіля та перебування на заробітках у Республіці Польща не підтверджено жодними доказами. З сином ОСОБА_4 він проводить разом час, за потреби витрачає на нього кошти, зокрема, у грудні 2019 року придбав йому ноутбук вартістю 16719 грн., велосипед вартістю 5000 грн. та два мобільні телефони по 2500 грн. кожен. Посилаючись на відсутність у позовній заяві та доданих до неї документах розрахунку індексації та довідки з виконавчої служби, просить відмовити у задоволенні позову в цій частині. Додатково зазначив, що проживає разом мамою та опікується нею, оскільки остання перенесла важку операцію.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, давала суду пояснення близькі за змістом до обгрунтувань позову. Зазначила, що коштів, які стягуються на даний час на сина ОСОБА_4 , недостатньо для забезпечення його гармонійного розвитку. Додаткових витрат на утримання сина з відповідача не стягує. Чималі гроші витрачає на харчування, забезпечення необхідними речами для навчання, відвідування платних гуртків тощо. Дитина росте, тому і збільшуються витрати на його утримання, які вона не в змозі нести самостійно. Правовою підставою для збільшення розміру аліментів ОСОБА_1 зазначає те, що у відповідача покращився матеріальний стан, оскільки він їздить на заробітки закордон, однак будь-яких доказів про це вона не має.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. У поданому до суду відзиві на позовну заяву серед іншого просить суд проводити розгляд справи у його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, дійшов такого висновку.

Стаття 15 Цивільного кодексу України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Положенням ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до вимог статей 150, 180 СК батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Нормою ч. 3 ст. 181 СК передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З копії рішення Рожищенського районного суду Волинської області суду від 12 червня 2015 року слідує, що шлюб між сторонами розірвано та з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_5 (якій після розірвання шлюбу надане прізвище « ОСОБА_6 ») стягнуто аліменти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 12 травня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 стверджено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записані сторони.

Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 20 травня 2021 року № 471 до складу сім`ї/зареєстрованих на АДРЕСА_1 входять, в тому числі, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 .

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76, 77 ЦПК).

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи позовну вимогу про збільшення розміру аліментів суд констатує, що під час судового розгляду позивачем належними доказами не доведено, що з моменту прийняття судом рішення, згідно із яким було вирішено питання про стягнення аліментів із ОСОБА_2 та їх розмір, відбулися зміни у матеріальному, сімейному стані сторін, чи у стані їхнього здоров`я, які б впливали на визначений за рішенням суду розмір аліментів та потребували б збільшення такого розміру аліментів.

Водночас, суд приймає часткове визнання позовних вимог відповідачем і, виходячи із нормативно встановленої величини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (від 6 до 18 років 2395 грн.), з урахуванням якнайкращих інтересів ОСОБА_3 , вбачає підстави для збільшення розміру аліментів до 1200 грн. на місяць, але не менше 50 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку. На переконання суду, такий розмір аліментів у більшій мірі забезпечить право ОСОБА_3 на рівень життя, необхідний для його фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Щодо вимоги ОСОБА_1 про здійснення індексації аліментів суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Оскільки, спеціального закону про індексацію аліментів не прийнято, а в Україні діє Закон України «Про індексацію грошових доходів населення», то розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч. 2 ст. 184 СК підлягає індексації в порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Таким чином обов`язок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме, положеннями ст. 184 СК, що зобов`язує, в силу вимог ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», саме виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення.

Враховуючи зазначене, відсутні підстави для задоволення позову в цій частині.

На підставі ст. 141 ЦПК з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 435,84 грн., оскільки позовна вимога про збільшення розміру аліментів задоволена судом на 48%.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 81, 142, 259, 265 ЦПК, статтями 182, 192 СК, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Збільшити розмір стягнутих за рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 12 червня 2015 року аліментів із ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнувши із ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 аліменти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1200 (однієї тисячі двохсот) гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 до Державного бюджету України 435 (чотириста тридцять п`ять) гривень 84 (вісімдесят чотири) копійки судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подачі апеляційної скарги через Рожищенський районний суд Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення: 1 липня 2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).

Суддя: В.Б. Требик