Справа № 585/1561/20
Номер провадження 2/585/40/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі: головуючого-судді В.О. Шульги, за участю секретаря Ю.В. Кириленко, розглянувши без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у судовому засіданні в м. Ромни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про виділення в натурі частки із спільної часткової власності , -

В С Т А Н О В И В :

26 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 і просить: 1. Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок за АДРЕСА_1 . 2. Виділити їй, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на праві приватної власності в натурі частку із майна, а саме: Ѕ частину житлового будинку за АДРЕСА_1 , що включає в себе: 1-1 - коридор площею 4,2 кв.м., 1-2 кухня площею 9,3 кв.м, 1-3 прохідна площею 8,0 кв.м., 1-4 житлова площею 15,5 кв.м., загальна площа 37 кв.м. В обґрунтування позову вказала, що згідно рішення Роменського районного суду від 10 травня 2001 року по справі № 2-232/2001р. судом було вирішено визнати право власності на Ѕ частину домоволодіння АДРЕСА_1 , зареєстрованого за ОСОБА_2 за нею, ОСОБА_3 . У зв`язку з укладенням шлюбу її прізвище було змінено з прізвища « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ». В ході між ними власниками ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) розподілу житлового будинку за АДРЕСА_1 . по Ѕ частини даного нерухомого майна вони за усною домовленістю у 2001 році розділили майно наступним чином. ОСОБА_6 відійшло наступні приміщення житлового будинку: 2-1 коридор площею 10,3 кв.м, 2-2 прохідна площею 7,2 кв.м., 2-3 кухня площею 12,4 кв.м, 2-4 житлова площею 11,7 кв.м., загальна площа 41,6 кв.м. Їй, ОСОБА_1 відійшло наступні приміщення житлового будинку: 1-1 - коридор площею 4,2 кв.м., 1-2 кухня площею 9,3 кв.м, 1-3 - прохідна площею 8,0 кв.м., 1-4 житлова площею 15,5 кв.м., загальна площа 37 кв.м. Даними приміщеннями вони користувалися за усною домовленістю кожною своєю частиною з 2001 року, кожна із цих частин має окремі самостійні виходи. Проте у 2018 році відповідач ОСОБА_2 почав чинити перешкоди у здійснення права власності на Ѕ частину вказаного майна, зокрема права користування, розпорядження, володіння. А саме: не надав дозволу на перепланування мереж щодо газопостачання до будинку; на реконструювання приміщення; переробки покрівлі будинку; і згодом на відчуження частини будинку на користь їх спільної дитини, тому виникла потреба у зверненні до суду. У добровільному порядку поділити належне майно (шляхом звернення до нотаріуса) відповідач відмовляється. Вважає, що її вимоги узгоджуються з судовою практикою. Тому вважає за необхідне виділити їй, ОСОБА_1 в натурі Ѕ частину житлового будинку за АДРЕСА_1 , що складається з: 1-1 - коридор площею 4,2 кв.м., 1-2 кухня площею 9,3 кв.м, 1-3 прохідна площею 8,0 кв.м., 10-4 житлова площею 15,5 кв.м., загальна площа 37 кв.м.

Ухвалою суді від 06 липня 2020 року провадження у справі відкрито і справу призначено до розгляду в загальному позовному провадженні, призначено підготовче судове засідання. 29 вересня 2020 проведено підготовче засідання і справу призначено до судового розгляду 20 жовтня 2020 року.

В судове засідання позивач та його представник не прибули. Представник позивача, ОСОБА_7 , надала суду заяву в якій просила проводити розгляд справи у відсутності позивача та особи, яка надає безоплатну правову допомогу. Крім цього вказала, що позовні вимоги підтримують і просять задоволити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не прибув, причини неявки не повідомив, про відкладення розгляду справи чи розгляд без його участі не клопотав.

У зв`язку з необхідністю з`ясування додаткових обставин, необхідних для вирішення спору, суд тричі направляв сторонам роз`яснення з пропозицією вирішити питання проте сторони до суду не прибули, додаткових доказів не надали. Натомість, 22 лютого 2021 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_7 в якій вона просить справу розглянути у відсутності позивача та представника. Також в заяві вказано, що прибудова літ. «а» - коридор площею 4,2 2002 року побудови є самочинним будівництвом, тому не може бути об`єктом розгляду даної справи. При прийнятті рішення просять врахувати судову практику, викладену у постанові ВС від 24.10.2018 (справа 5686/9379/15-ц) додається) та прийняти рішення яким: припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок за АДРЕСА_1 . Виділити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на праві приватної власності в натурі частину із майна, а саме Ѕ частину житлового будинку за АДРЕСА_1 , що включає в себе: 1-2 кухня площею 9,3 кв.м, 1-3 прохідна площею 8 кв.м., 1-4 житлова площею 15,5 кв.м. Загальна площа 32,8 кв.м. Додатком до заяви вказано рішення ВС на 4 арк. в 1 прим.

Представник позивача не вказав у заяві, що саме він має на увазі надаючи суду таку заяву, а саме не вказав чи він відмовляється від позову в якісь частині чи зменшує розмір позовних вимог.

Як передбачено ч.2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: п.1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії процесу; п. 2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд вважає заяву, подану представником позивача, заявою про зменшення розміру позовних вимог, оскільки у випадку відмови від позову, позивач має відмовитися від позову в цілому або від частини заявлених вимог, про що він повинен повідомити суд, а суд на підставі такої заяви повинен прийняти рішення передбачене п. 4) ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Як визначено ч.5 ст. 49 ЦПК України у разі подання будь-якої заяви, передбаченої п. 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про зазначає у рішенні суду.

Отже підстави для прийняття до розгляду заяви зі зменшеним розміром позовних вимог у суду відсутні, оскільки позивач не подав дану заяву у строк передбачений п. 2) ч.2 ст. 49 ЦПК України та подав з порушенням порядку подання такої заяви, визначеного ч.5 ст. 49 ЦПК України, тому заяву, в частині зменшення позовних вимог, суд повертає заявнику. В зв`язку з таким висновком, суд продовжує розгляд справи в межах первинних позовних вимог. Оскільки в заяві представник позивача просить справу розглядати без його участі та участі його довірителя з урахуванням практики ВС, суд вважає необхідним залишити в матеріалах справи копію заяви та додатка.

За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно паспорта ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вона зареєстрована в б. АДРЕСА_1 .

З наданого перекладу актового запису про одруження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , одружилася з ОСОБА_8 8 грудня 2005 року, після чого її прізвище ОСОБА_5 .

В рішенні Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10 травня 2001 року, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права на Ѕ частину домоволодіння, позов задоволено і визнано за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину домоволодіння АДРЕСА_1 . При цьому в рішенні вказано, що згідно договору купівлі-продажу, технічного паспорту, домоволодіння складається з житлового будинку загальною житловою площею 45,5 кв.м, сараю, погребу, вбиральні та огорожі і його ціна на час розгляду справи, за довідкою МБТІ складе 20492 грн. Зі зворотного боку рішення мається штам з відміткою про реєстрацію права 29 травня 2001 року.

Згідно звіту про оцінку майна, який складено 12 березня 2020 року, об`єктом оцінки є 3-х кімнатний одноповерховий житловий будинок літ. «А» з прибудовами літ. «а,а-1», загальною площею 78,6 кв м. (1/2 частка гр. ОСОБА_1 загальна площа Ѕ частки (однокімнатна) 37,0 кв.м., житлова 15,5 кв.м) 1992 р. забудови (прибудова літ «а» - 2002 р.)…

Згідно копії технічного паспорта на житловий будинок АДРЕСА_2 , з яких житлової 27,2 і допоміжної 51,4. В характеристиці будинку вказано, що прибудова «а» побудована в 2002 році.

Дослідивши матеріали зібрані у справі суд дійшов висновку, що між сторонами склалися спірні правовідносини щодо виділення в натурі частки у майні, яке належить сторонам на праві спільної часткової власності.

Як визначено п.2) ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом.

Частинами 1 та 2 статті 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення, підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Як визначено ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зміст права власності визначений ст. 317 ЦК України, яка передбачає, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Згідно ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності .

Як передбачено ч.2 ст. 364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Відповідно до ч.1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За встановлених обставин, дослідивши докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов не обґрунтований і задоволенню не підлягає.

Такого висновку суд дійшов на підставі того, що позивачем не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження тієї обставини, що сторони є власниками, кожен по Ѕ частини, будинку АДРЕСА_1 , площа якого складає 78,6 кв.м. Натомість мається доказ рішення суду від 30 травня 2001 року, в якому вказано, що сторони є власниками будинку за вказаною адресою, але зі значно меншою площею 45,5 кв.м. Зміна площі будинку підтверджена і доказами наданими позивачем, де вказано що в 2002 році було збудовано прибудову до будинку, проте доказів про реєстрацію у визначеному законом порядку даної прибудови, сторонами не надано. Отже підстави поділу в судовому порядку майна, доказів належності якого сторонам, суду не надано, - відсутні. Навіть, у випадку прийняття до розгляду судом заяви про зменшення позовних вимог, площа майна, яке підлягає поділу, (за мінусом самовільної прибудови) склала б 74,4 м.кв (78,6- 4,2).

Крім цього, позивач не обґрунтував ту обставину, чому на Ѕ частину майна, позивачу має бути виділено в натурі більшу площу, ніж площа, на Ѕ частину якої, визнано право власності позивача за рішенням суду від 10 травня 2001 року.

Суд тричі направляв сторонам запити для з`ясування даних обставин, проте сторони до суду не прибули, додаткових доказів чи обґрунтувань не надали, в зв`язку з чим суд вирішує спір на підставі наявних доказів.

Також, сторони не надали суду доказів можливості поділу майна саме за вказаним позивачем варіантом, коли позивачу виділяється менша площа, а відповідачу залишається площа більша, ніж ідеальна частка Ѕ, при цьому питання компенсації часток сторонами не ставиться.

З огляду на вказані обставини, суд не приймає визнання відповідачем ОСОБА_2 позову і не вбачає підстав для задоволення позову виходячи з визнання його відповідачем.

Стосовно вимоги про припинення права спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок за АДРЕСА_1 , то дана вимога не може бути задоволена оскільки суд не вбачає підстав для задоволення вимоги про виділ в натурі частки з майна. Крім цього, відсутні підстави для задоволення такої вимоги, оскільки припинення права спільної часткової власності відбувається у відповідності ч.3 ст. 364 ЦК України, тобто в порядку передбаченому законом, а тому рішення суду з даного питання не потрібне.

Отже позов не може бути задоволений в повному обсязі.

Крім цього, в позовній заяві позивач вказав, що відповідач відмовляється поділити майно шляхом звернення до нотаріуса. В заяві на адресу суду від 29 вересня 2020 року відповідач ОСОБА_2 вказав, що позов підтримує і просить задоволити. Вказане дає суду підстави вважати, що між сторонами відсутній спір, оскільки звертаючись до суду позивач не надала жодного доказу на підтвердження звернення до відповідача для вирішення питання поділу майна і відсутності згоди відповідача на поділ майна у встановленому законом порядку, а саме шляхом звернення до нотаріуса. В той же час, відповідач з часу коли дізнався про наявність позову, не заперечував проти задоволення позову і не вказав жодної причини з якої він не згоден поділити майно у позасудовому порядку.

На підставі ст.ст. 10, 12,13, 18, 81, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про виділення в натурі частки із спільної часткової власності відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку передбаченому п. 15.5.) Перехідних положень ЦПК України. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. О. Шульга