Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1989/20

16 лютого 2021 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Кушнірчук М.Д.,

з участю позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

21.10.2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 , 1983 року народження, такою, що втратила право на користування житлом в домоволодінні, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , із зняттям її з реєстрації в даному житловому будинку, який належить йому на праві приватної власності, а також стягнути з відповідача в його користь судові витрати.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав з підстав, наведених в позовній заяві та просив їх задоволити в повному обсязі. Не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи.

Відповідач по справі ОСОБА_2 в судове засідання повторно не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася заздалегідь та належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, які знаходяться в матеріалах справи.

Про причини неявки відповідач не повідомила, заяви про слухання справи у її відсутності не поступало.

Враховуючи наведене, зі згоди сторони позивача, згідно ухвали від 16.02.2021 року про розгляд вказаної справи в порядку заочного розгляду, суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі договору дарування житлового будинку від 17.12.2015 року на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.4-6, 7).

Згідно довідки про склад сім`ї виданої КП «Надвірнянський житловик» від 11.06.2020 року за №931, у вказаному житловому будинку зареєстровані: власник ОСОБА_1 , 1984 року народження, зареєстрований з 2018 року, тобто позивач по справі, його колишня дружина ОСОБА_2 , 1983 року народження, відповідач по даній справі, зареєстрована з 2016 року та дочка ОСОБА_3 , 2006 року народження (а.с.8).

Однак, як з`ясовано в ході розгляду справи, відповідач ОСОБА_2 не проживає в даному житловому будинку понад один рік, а саме з травня місяця 2018 року, що підтверджується актами обстеження матеріально-побутових умов від 15.01.2020 року, 29.03.2020 року, 28.05.2020 року, 16.10.2020 року, складеними депутатом Надвірнянської міської ради (а.с.9, 10, 11, 12).

Як перевірено судом, відповідач не проживає в житловому будинку АДРЕСА_1 , не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має і взагалі даним будинком не цікавиться.

Таким чином, факт реєстрації колишньої дружини ОСОБА_1 - ОСОБА_2 за даною адресою порушує право позивача на вільне розпорядження і користування його майном, також він позбавлений можливості оформити субсидію, чи іншу соціальну допомогу.

Також в судовому засіданні встановлено та не спростовано відповідачем, що ОСОБА_2 з травня місяця 2018 року проживає у своєї матері в с.Мирне, Надвірнянського району, Івано-Франківської області.

Шлюб між сторонами по даній справі було розірвано, що підтверджується рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 18.11.2019 року, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.16-17).

Отже, судом достовірно встановлено, що домоволодіння АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності позивачу - ОСОБА_1 .

Доведено також і ту обставину, що в даному житловому будинку зареєстрована відповідач ОСОБА_2 , яка не проживає у ньому без поважних причин більше одного року, не оплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню домоволодіння та не приймає участі у спільному побуті.

Реєстрація відповідача у вказаному житловому будинку створює незручності для позивача у здійсненні користування будинком.

Згідно ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такого порушення.

Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку у відповідності ст.405 ЦК України.

Вирішуючи позов, суд погодився з доводами позивача про те, що протягом тривалого часу відповідачем не вживалися будь-які заходи для збереження за собою права на користування житлом, а тому вона втратила на нього право, оскільки тривала відсутність сталася без поважних на те причин.

З огляду на всі зазначені вище обставини суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду з даним позовом, позивачем на підставі вище вказаної норми судовий збір не сплачувався.

Враховуючи наведене, те що суд прийшов до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 , позивач у даній справі звільнений від сплати судового збору, з відповідача слід стягнути в порядку ст.141 ЦПК України - 908 грн. 00 коп. судового збору в дохід держави.

На підставі ст.ст.391, 405 ЦК України такеруючись ст.ст.141, 258, 259, 263, 265, 268, 280-282, 289 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , 1983 року народження, такою, що втратила право на користування житлом в домоволодінні, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , із зняттям її з реєстрації в даному житловому будинку, який належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , 1983 року народження, зареєстрованої: АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_1 , на користь держави 908 грн. 00 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення

виготовлено 26.02.2021 року.