Провадження № 2/643/2303/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року року м.Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Кононенко Т.О.,

за участі секретаря судових засідань -Морозової О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Московського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням зі зняттям з реєстраційного обліку,

встановив:

Виклад позиції позивача

1.Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням: квартирою за адресою: АДРЕСА_1 зі зняттям його з реєстраційного обліку.

2.Позовна заява мотивована тим, що позивач на підставі договору купівлі - продажу від 30.10.2018 року на праві приватної власності належить квартири АДРЕСА_1 , в якій окрім позивача, також зареєстрований відповідач ОСОБА_2 . Відповідач в квартирі не проживає понад один рік без поважних причин, не сплачує комунальні платежі в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою він не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні позивач, ні інші члени сім`ї відповідачу не чинили.

Процесуальні дії у справі

3. 28.12.2020 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Кононенко Т.О.

4.Ухвалою суду від 29.12.2020 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі.

5. Ухвалою від 02.02.2021 року було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

6. Представник позивача у судовому засіданні просив позов задовольнити у повному обсязі.

7. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час, дати та місце судового засідання, до судового засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст правовідносини.

8. Судом встановлено, що позивач по справі, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі - продажу квартири від 30.10.2018 року посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Тарасовою Н.В.

9. Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 143316783 від 30.10.2018 року власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 .

10. Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 16.09.2020 року та від 29.12.2020 року, відповідач зареєстрований у спірній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

11. Відповідно до актів про не проживання особи за місцем реєстрації від 14.09.2020 року та від 15.12.2020 року ОСОБА_2 не проживає більше року у спірній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Оцінка суду

12. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, доходить висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

13. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

14.Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

15. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

16. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

17. Статтями 77, 78 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

18.За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

19. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

20.Відповідно до ч.1 ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним право користування та розпорядження своїм майном.

21.Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

22. Поштова кореспонденція, направлена судом на адресу реєстрації відповідачів, повернута без вручення за відміткою «адресат відсутній».

23. Відомості про те, що відповідач ОСОБА_2 цікавиться спірним житлом відсутні.

24. Також, не встановлено, що спірну квартиру відповідач залишив вимушено, що йому чинилися перешкоди в користуванні зазначеною квартирою, що протягом строку не проживання на зазначеній житловій площі ним вживалися будь-які заходи щодо реалізації свого права на користування спірною квартирою, зокрема, фактів його звернення до правоохоронних органів щодо захисту своїх прав чи інтересів або з позовом про усунення перешкод у користуванні спірним приміщенням (вселення) до суду.

25. Наявність поважних причин, з якими чинне законодавство України пов`язує можливість збереження житлового приміщення за відповідачами, судом також не встановлено.

26.Також, в якості свідків в судовому засіданні були допитані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які підтвердили той факт, що ОСОБА_2 ніколи не проживав в спірній квартирі, перешкод в користуванні квартирою позивач не чинив.

27.Враховуючи вищевказані обставини, суд знаходить позовні вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

28. Водночас, не підлягають задоволенню вимоги про зняття відповідача з реєстраційного обліку, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», таке, що набрало законної сили судове рішення про позбавлення особи права користування житловим приміщенням само по собі є підставою для зняття її з реєстрації місця проживання.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 317, 319, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 200 280, 247, 263-265, 268, 289 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням зі зняттям з реєстраційного обліку - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, а якщо апеляційну скаргу подано - після закінчення апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, а у разі його ухвалення за відсутності учасників справи- в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони та учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Суддя Т.О. Кононенко