Справа № 946/1349/21
Провадження № 6/946/104/21
УХВАЛА

Іменем України

23 лютого 2021 року Ізмаїльській міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого - судді Баннікової Н.В.

при секретарі Зубенко Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ізмаїл подання старшого державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Павлова В.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника відносно ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Ізмаїльського міськрайонного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Павлов В.В. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України, посилаючись, зокрема, на те, що на виконанні Ізмаїльського міськрайонного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходиться виконавче провадження з виконання постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.07.2019 року за № 500/3235/19 про стягнення штрафу у розмірі 10200 грн. з ОСОБА_1 . Зазначає, що рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, будь-яких дій, спрямованих на його виконання, не здійснено, до Ізмаїльського МРВ ДВС боржник не з`являвся, згідно з останнім актом державного виконавця від 21.10.2020 року у боржника відсутнє майно та кошти, на які можливо звернути стягнення.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні подання слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Згідно п.19 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

У відповідності до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Отже, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Відповідно до положення ч.2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язань.

Під ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не зважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Постановою від 09.09.2019 року відкрито виконавче провадження.

Так, відповідно до акту державного виконавця від 21.10.2020 року встановлено, що з виходом за адресою: АДРЕСА_1 , майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє.

Як вбачається з відповідей на запит до ДФС України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями, про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб, до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії та осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, а також до МВС України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, інформація щодо ОСОБА_1 відсутня.

Однак, відсутність у особи коштів, майна тощо не є свідченням ухилення від виконання зобов`язання, оскільки відсутність майна вказує на відсутність у боржника реальної можливості виконати свій обов`язок з незалежних від нього об`єктивних обставин.

Таким чином, з матеріалів, представлених державною виконавчою службою до суду, не вбачається доказів ухилення від виконання зобов`язань боржником.

Враховуючи вищевикладене, вивчивши матеріали справи, керуючись ст.441 ЦПК України, п.19 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Павлова В.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника відносно ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду.

Суддя:/підпис/ З оригіналом згідно Суддя: Н.В.Баннікова