Справа № 744/1257/20
Провадження № 2/744/14/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2021 року Семенівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Гнипа О. І.,

при секретарі Шаповал Ю. В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в місті Семенівка Чернігівської області цивільну справу спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення майнової та немайнової (моральної) шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

За позовом у даній цивільній справі вказаний вище позивач прагне: 1) стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на відшкодування завданої майнової шкоди грошові кошти в сумі 8956 гривень 25 копійок; 2) стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на відшкодування завданої моральної шкоди грошові кошти в сумі 10000 гривень 00 копійок.

24 лютого 2021 року у межах згаданої цивільної справи до суду подана письмова заява представником відповідача, адвокатом Козловим Володимиром Васильовичем, про відвід судді Гнипа Олександра Івановича, яка аргументована тим, що представником позивача, адвокатом Голиком Є. В., надано до суду відповідь на відзив, в якій, заперечуючи проти доводів відповідача, представник позивача наводить аргументи щодо відсутності вини ОСОБА_1 в дорожньо-транспортній події, яка мала місце 15 жовтня 2019 року за участю позивача та відповідача. Згідно доводів адвоката Голика Є. В. відсутність вини позивача ОСОБА_1 підтверджується висновками слідчого судді Семенівського районного суду Чернігівської області Гнипа О. І., які зроблені в ухвалі про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 13 лютого 2020 року (справа № 744/172/20). Зокрема, у вказаній ухвалі слідчий суддя ОСОБА_5 , дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши адвоката Голика Є. В., слідчого Лося А. В., прокурора Сухенка Ю. В., зробив наступний висновок: « ... з тексту оскаржуваної постанови убачається те, що слідчий при винесенні згаданого оскаржуваного процесуального рішення, надаючи оцінку діянням як водія ОСОБА_3 , так і пішохода ОСОБА_1 , вочевидь сплутав та не розмежував відомості доказів кримінального провадження щодо причинного зв`язку правопорушення та умов, які сприяли вчиненню делікту. Зокрема, надаючи оцінку діянням пішохода ОСОБА_1 , слідчий не звернув увагу на те, що її дії вочевидь активно не впливали на механізм виникнення ДТП, а лише сприяли транспортній події. З огляду на такі дані, порушення пішоходом п. 4.1 Правил дорожнього руху може бути здебільшого несприятливою умовою для наслідків активних дій водія, а не причиною таких дій». Вказані висновки дослівно процитовані адвокатом Голиком Є. В. у своїй відповіді на відзив та ухвалу від 13 лютого 2020 року, копія якої додана до відповіді на відзив, представник позивача їх вважає доказом вини ОСОБА_3 у вчинення ДТП 15 жовтня 2019 року та, відповідно, відсутністю вини позивача ОСОБА_1 .. При цьому, ані слідчий суддя ОСОБА_5 , який розглядав скаргу на постанову слідчого, і, відповідно, представник позивача адвокат Голик Є.В. не врахували, що в ході досудового розслідування кримінального провадження за фактом ДТП, яка мала місце 15 жовтня 2019 року, повністю проігноровані права водія ОСОБА_3 , якого зараз сторона позивача намагається притягнути до цивільної відповідальності, і позов розглядає саме суддя Гнип О.І.. Зокрема, під час досудового розслідування водій ОСОБА_3 був позбавлений права навести свої аргументи стосовно події, яка мала місце 15 жовтня 2019 року, заявити клопотання стосовно допитів свідків, проведення експертиз, тощо, але це не завадило слідчому судді Гнипу О.І. зробити однозначні висновки про відсутність причинного зв`язку між діянням пішохода ОСОБА_1 та ДТП, яка сталась, що вказує на певну упередженість судді в даній справі. Для судді Гнипа О.І. відповідач ОСОБА_3 , на думку представника відповідача, вже є винним в ДТП, яка мала місце 15 жовтня 2019 року. Пунктом 5 частини 1 ст.36 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Приписами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», практикою Європейського суду з прав людини зокрема, рішення у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року, ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням XI (чергового) з`їзду суддів України від 22 лютого 2013 року, та положеннями Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року за № 2006/23 визначено, що неупереджений, об`єктивний розгляд справи є основним обов`язком судді, якій повинен демонструвати поведінку бездоганну навіть з точки зору стороннього спостерігача, яка проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують прийняття цього рішення. При цьому, важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Суд (судді) зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду.

Вказана заява судом у судовому засіданні 24 лютого 2021 року поставлена на обговорення учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні висловила думку щодо необхідності вирішення відводу судді на розсуд суду.

Представник позивача, адвокат Голик Євген Валерійович, у судовому засіданні висловив думку не те, що задля того, щоб не було підстав для апеляційного оскарження, відвід слід задовольнити, але взагалі він покладається на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні заяву свого представника ОСОБА_4 про відвід судді підтримав.

Представник відповідача, адвокат Козлов Володимир Васильович, у судовому засіданні подану ним заяву підтримав повністю та висловив думку про слушність, на його погляд, обставин, наведених у заяві про відвід судді.

Суд, вислухавши учасників справи, вивчивши матеріали заяви про відвід судді, убачає за потрібне заяву про відвід судді вирішити за наступних підстав.

Домінантами, наведеними у нормах п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до вимог ст. 9 Конституції України, та ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України й ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», закріплений принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

За змістом п. 3.1 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року , схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 за № 2006/23, суддя демонструє поведінку, бездоганну навіть з точки зору стороннього спостерігача.

Приведені вище твердження, викладені у заві представника відповідача ОСОБА_4 про відвід судді Гнипа О. І., дають достатнє підґрунтя для висновку про можливу упередженість цього судді, адже ситуація, що склалася довкола підстав позову та доказів сторін, одними з яких виступають відомості ухвали слідчого судді Гнипа О. І. від 13 лютого 2020 року, що береться стороною позивача за основу аргументів, викладених у відповіді на відзив, не дозволяє цьому судді ухвалити бездоганно законне кінцеве судове рішення.

На підставі викладеного, керуючись п. 5 ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву представника відповідача ОСОБА_4 про відвід судді задовольнити.

Відвести суддю Семенівського районного суду Чернігівської області Гнипа Олександра Івановича від розгляду цивільної справи спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення майнової та немайнової (моральної) шкоди.

Цивільну справу спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення майнової та немайнової (моральної) шкоди передати працівникам апарату Семенівського районного суду Чернігівської області для визначення іншого у справі судді в порядку, встановленому ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Суддя: О. І. Гнип