Постанова

Іменем України

30 червня 2021 року

м. Київ

справа № 180/505/20-ц

провадження № 61-5св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А.,

учасники справи:

заявник (боржник) - акціонерне товариство «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат»,

суб`єкт оскарження - приватний виконавецьвиконавчого округу Дніпропетровської області Макушев Євгеній Петрович,

заінтересована особа (стягувач) - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» на ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2020 року у складі судді Янжули О. С. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 листопада 2020 року у складі колегії суддів: Городничої В. С., Єлізаренко І. А., Лаченкової О. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст вимог

У вересні 2020 року акціонерне товариство «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - АТ «Марганецький ГЗК») звернулося до суду зі скаргою на дії та рішення приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Макушева Є. П.

Скарга мотивована тим, що рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2020 року у справі № 180/505/20 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та стягнуто з АТ «Марганецький ГЗК» на його користь 60 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, без утримання податку з доходу фізичних осіб.

23 травня 2020 року до Податкового кодексу України було внесено зміни, відповідно до яких стягнуті кошти на відшкодування моральної шкоди у розмірі 60 000,00 грн є доходом ОСОБА_1 , який є об`єктом оподаткування. Зазаначена сума грошових коштів підлягає оподаткуванню згідно з діючим законодавством.

16 червня 2020 року АТ «Марганецький ГЗК» добровільно виконало рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2020 року в повному обсязі та перерахувало на рахунок ОСОБА_1 51 983,94 грн; на рахунок держави - податок з доходів фізичних осіб у розмірі 7 399,44 грн, військовий збір 616,62 грн, а всього 60 000,00 грн.

25 серпня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Макушевим Є. П. було примусово списано з рахунку АТ «Марганецький ГЗК» у Нікопольському відділенні АТ «Банк Кредит Дніпро» суму у розмірі 8 886,67 грн.

27 серпня 2020 року на адресу АТ «Марганецький ГЗК» надійшли оригінали постанов приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макушева Є. П.: про відкриття виконавчого провадження № 62884493 про стягнення з АТ «Марганецький ГЗК» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 60 000,00 грн та основної винагороди приватного виконавця у розмірі 801,61 грн від 25 серпня 2020 року; про стягнення з боржника основної винагороди за виконавчим провадженням № 62884493 у розмірі 801,61 грн від 25 серпня 2020 року; про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 62884493 у розмірі 69,00 грн від 25 серпня 2020 року.

Заявник вважав, що вказані дії приватного виконавця є неправомірними, а прийняті постанови за виконавчим провадженням незаконними,тому на підставі статей 447-448 ЦПК України, частини п`ятої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» просив їх скасувати, оскільки стягнуті з товариства на користь ОСОБА_1 грошові кошти на відшкодування моральної шкоди є доходом останнього, який з 23 травня 2020 року згідно із Законом України від 16 січня 2020 року № 466-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» є об`єктом оподаткування, з урахуванням чого АТ «Марганецький ГЗК» 16 червня 2020 року сплатило ОСОБА_1 всю суму відшкодування, встановлену судовим рішенням.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області

від 23 вересня 2020 року у задоволенні скарги АТ «Марганецький ГЗК» відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що приватний виконавець діяв у межах повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», оскільки рішення суду в повному обсязі не виконано, що підтверджується платіжним дорученням від 16 червня 2020 року № 1041985, відповідно до якого АТ «Марганецький ГЗК» перерахувало на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 51 983,94 грн замість 60 000,00 грн, незважаючи на те, що в рішенні суду роз`яснено, що вказана сума стягнута без утримання податків з доходу фізичних осіб, а виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Суд зазначив, що посилання заявника на внесення 23 травня 2020 року змін до Податкового кодексу України не має значення, так як рішення суду, яке виконувалося, ухвалено до цієї дати - 30 квітня 2020 року.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 18 листопада 2020 року апеляційну скаргу АТ «Марганецький ГЗК» залишено без задоволення.

Ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області

від 23 вересня 2020 рокузалишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що судом першої інстанції визначено порядок виконання рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2020 року, а саме стягнуто компенсацію за спричинену моральну шкоду на користь позивача без утримання податку з доходів з фізичних осіб.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, а також не свідчать про порушення судом норм матеріального та процесуального права, які б могли бути підставою для скасування ухвали суду.

Безпідставними є посилання апелянта на зміни в Податковому кодексі України від 23 травня 2020 року, відповідно до яких стягнуті кошти в рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 60 000,00 грн є доходом ОСОБА_1 , який підлягає оподаткуванню, оскільки рішення суду ухвалено 30 квітня 2020 року, тобто до вступу в силу змін в Податковий кодекс України. Рішення суду набрало законної сили та підлягає виконанню згідно з діючим на час його ухвалення законодавством.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У січні 2021 року АТ «Марганецький ГЗК» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржені судові рішення й ухвалити нове судове рішення, яким скаргу товариства задовольнити у повному обсязі.

На обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень

АТ «Марганецький ГЗК» посилалося на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Зазначало, що стягнуті на відшкодування моральної шкоди кошти у розмірі 60 000,00 грн є доходом ОСОБА_1 , який з 23 травня 2020 року згідно із Законом України від 16 січня 2020 року № 466-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» є об`єктом оподаткування. Таким чином, АТ «Марганецький ГЗК» виплатило ОСОБА_1 встановлену рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2020 року суму у повному обсязі з урахуванням діючого податкового законодавства.

При цьому суди не врахували висновок Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладений у постанові від 18 липня 2018 року у справі № 359/10023/16-ц.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2021 року клопотання АТ «Марганецький ГЗК» про поновлення строку на касаційне оскарження задоволено.

Поновлено АТ «Марганецький ГЗК» строк на касаційне оскарження ухвали Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2020 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 18 листопада 2020 року.

Відкрито касаційне провадження в указаній справі й витребувано цивільну справу 180/505/20-ц з Марганецького міського суду Дніпропетровської області.

Надіслано учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснено їм право подати відзив на касаційну скаргу.

У лютому 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 квітня 2021 року справу за скаргою АТ «Марганецький ГЗК» на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макушева Є. П., заінтересована особа (стягувач) - ОСОБА_1 , призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга АТ «Марганецький ГЗК» мотивована тим, що стягнуті з товариства грошові кошти на відшкодування моральної шкоди у розмірі 60 000,00 грн є доходом ОСОБА_1 , який з 23 травня 2020 року відповідно до Закону України від 16 січня 2020 року № 466-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» є об`єктом оподаткування.

Таким чином, рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2020 року набрало законної сили 30 травня 2020 року, а саме після внесення 23 травня 2020 року змін до Податкового кодексу України, у зв`язку з чим АТ «Марганецький ГЗК» зобов`язано було оподаткувати суму моральної шкоди у розмірі 60 000,00 грн, стягнуту на користь ОСОБА_1 .

Відмовляючи у задоволенні скарги АТ «Марганецький ГЗК» на дії та рішення приватного виконавця, суд не розглянув належним чином скаргу щодо обставин, які склались при відкритті виконавчого провадження № 62884493 та стали підставою для подання відповідної скарги на дії та рішення приватного виконавця.

Також суди не врахували висновок Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладений у постанові від 18 липня 2018 року у справі № 359/10023/16-ц.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У лютому 2021 року приватний виконавецьвиконавчого округу Дніпропетровської області Макушев Є. П. подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому зазначено, що оскаржені судові рішення є законними і обґрунтованими, суди правильно застосували норми матеріального та процесуального права відповідно до встановлених фактичних обставин справи, надали належну правову оцінку доказам, наданим сторонами.

Зазначав, що права та інтереси боржника не були порушені при відкритті ним виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення від 30 квітня 2020 року.

Послався на відповідну судову практику Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2018 року у справі № 804/612/16 (адміністративне провадження № К/9901/24936/18) за позовом ОСОБА_2 до Криворізької центральної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Дніпропетровській області про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30 червня 2015 року № 24-177.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2020 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та стягнуто з АТ «Марганецький ГЗК» на користь ОСОБА_1 60 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, без утримання податку з доходу фізичних осіб.

10 червня 2020 року АТ «Марганецький ГЗК» звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просило передбачити обов`язок АТ «Марганецький ГЗК» здійснити нарахування, утримання та сплату податку з доходу фізичних осіб та військового збору із стягнутої на користь ОСОБА_1 моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я внаслідок виконання трудових обов`язків, у розмірі 60 000,00 грн.

Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 19 червня 2020 року у задоволенні заяви АТ «Марганецький ГЗК» про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

25 червня 2020 року АТ «Марганецький ГЗК» звернулося до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із заявою про роз`яснення вказаного судового рішення у частині нарахування, утримання та сплати податків з доходу фізичних осіб та військового збору із стягнутої на користь ОСОБА_1 суми моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я внаслідок виконання трудових обов`язків, у розмірі 60 000,00 грн.

Ухвалою судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2020 року заяву АТ «Марганецький ГЗК» про роз`яснення судового рішення визнано неподаною та повернуто з підстав, передбачених частиною третьою статті 185 ЦПК України.

25 серпня 2020 року приватним виконавцем Виконавчого округу Дніпропетровської області Макушевим Є. П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62884493 про стягнення з АТ «Марганецький ГЗК» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 60 000,00 грн за виконавчим листом № 180/505/20, виданим 13 серпня 2020 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області, рішення набрало законної сили 07 серпня 2020 року.

Постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена АТ «Марганецький ГЗК» та отримана ним 27 серпня 2020 року.

25 серпня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Макушевим Є. П. винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 62884493 у сумі 69,00 грн.

Постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження була направлена АТ «Марганецький ГЗК» та отримана ним 27 серпня 2020 року.

25 серпня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Макушевим Є. П. винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 801,61 грн.

Постанова про стягнення з боржника основної винагороди була направлена АТ «Марганецький ГЗК» та отримана ним 27 серпня 2020 року.

Відповідно до платіжного доручення від 16 червня 2020 року № 1041985 АТ «Марганецький ГЗК» на рахунок ОСОБА_1 було сплачено 51 983,94 грн на відшкодування моральної шкоди згідно з судовим рішенням у справі №180/505/20 (а. с. 93).

Згідно з платіжним дорученням від 16 червня 2020 року № 884 АТ «Марганецький ГЗК» на рахунок управління Державної казначейської служби України у м. Марганці було сплачено податок з доходів фізичних осіб у розмірі 7 399,44 гн, утриманий з відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди (а. с. 94).

Відповідно до платіжного доручення від 16 червня 2020 року № 484 АТ «Марганецький ГЗК» на рахунок Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві було сплачено 1,5 % військовогой збору у розмірі 616,62 грн, утриманого з відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди (а. с. 93).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Касаційна скарга АТ «Марганецький ГЗК» задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржені судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до частини першої статті 447 ЦПК Українипередбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно зі статтею 27 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» фізичні або юридичні особи мають право вільного вибору приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного Законом України «Про виконавче провадження».

Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (частина сьома статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»).

Рішення, дії чи бездіяльність приватного виконавця можуть бути оскаржені у порядку, встановленому законом (стаття 36 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»).

Судами попередніх інстанцій установлено, що рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2020 року з АТ «Марганецький ГЗК» на користь ОСОБА_1 стягнуто 60 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Боржником на користь стягувача було сплачено в рахунок відшкодування моральної шкоди згідно з рішенням у справі № 180/505/20 суму у розмірі 51 983,94 грн, тобто у неповному обсязі.

Відповідно до підпункту 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України дохід з джерелом походження з України - це будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

Фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи, є платником податку з доходів фізичних осіб. Об`єктом оподаткування резидента є, зокрема, загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Згідно з підпунктом «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю.

Судом установлено, що рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2020 року з АТ «Марганецький ГЗК» на користь ОСОБА_1 стягнуто 60 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (стаття 74 Закону України «Про виконавче провадження»).

Встановивши, що права та інтереси боржника не були порушені при відкритті приватним виконавцем виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 180/505/20 від 13 серпня 2020 року, оскільки боржник не сплатив суму моральної шкоди, визначену судовим рішенням, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про правомірність дій приватного виконавця.

Відповідно до частини третьої статті 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Вирішуючи спір, встановивши фактичні обставини справи, надавши належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, з дотриманням вимог статей 89, 263-264, 382 ЦПК України дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення скарги АТ «Марганецький ГЗК».

Висновки судів відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судами правильно застосовані.

Верховний Суд погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій.

Доводи касаційної скарги щодо внесення змін до Податкового кодексу України, які набрали чинності 23 травня 2020 року, відповідно до яких стягнуті кошти в рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 60 000,00 грн є доходом ОСОБА_1 , який підлягає оподаткуванню на час виконання рішення суду (після забрання законної сили), не є підставою для скасування судових рішень у цій справі, оскільки рішення суду, яке виконувалося, ухвалено 30 квітня 2020 року, тобто до набрання чинності змін до Податкового кодексу України.

Рішення суду набрало законної сили та підлягає виконанню згідно із законодавством.

З урахуванням вимог статей 3, 10 ЦПК України при виконанні рішення суду, яке є завершальною стадією судового провадження, застосовується законодавство, яке діяло на час розгляду і вирішення справи. А набрання рішенням законної сили передбачено лише для можливості його оскарження у встановленому ЦПК України порядку.

Крім того, аналогічне по суті роз`яснення у порядку індивідуальної податкової консультації надала Державна податкова служба України 08 грудня 2020 року за № 5035/ІПК/99-00-04-05-03-06 «Щодо оподаткування податком на доходи фізичних осіб суми моральної шкоди», вказавши таке: «Розмір мінімальної заробітної плати з метою визначення суми перевищення відшкодування моральної шкоди застосовується на 01 січня звітного року в якому прийнято рішення суду, незалежно від того, що виконання цього рішення переходить на наступні роки».

Таким чином, з 23 травня 2020 року стягнута моральна шкода підлягає оподаткуванню у разі перевищення її розміру чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати.

Якщо рішення суду прийнято до набрання чинності Законом України від 16 січня 2020 року № 466-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», то дохід у вигляді відшкодування моральної шкоди оподатковується відповідно до норм Податкового кодексу України, які діяли до 23 травня 2020 року.

Посилання заявника на неврахування висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові від 18 липня 2018 року у справі № 359/10023/16-ц (провадження № 61-14794св18), не заслуговують на увагу, оскільки фактичні обставини, встановлені у вказаній справі та у справі, яка переглядається, є різними. У рішенні Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2020 року, сума на відшкодування моральної шкоди стягнута за ушкодження здоров`я, а у наведеній заявником справі моральна шкода стягнута одночасно із середнім заробітком за час вимушеного прогулу і такі суми дійсно на той час підлягали оподаткуванню, а податковим агентом виступав роботодавець.

Інші доводи касаційної скарги були предметом дослідження в місцевому та апеляційному судах із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Також наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками судів першої та апеляційної інстанцій стосовно установлення обставин справи, зводяться до переоцінки доказів, що в силу вимог

статті 400 ЦПК України виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції.

Згідно з статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» залишити без задоволення.

Ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 18 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець