КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2021 року м. Київ

Унікальний номер справи № 757/63016/19-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/824/1142/2021

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Гребнєва Є.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські медійні системи», ОСОБА_2 про укладення мирової угоди у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 16 вересня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Бусик О.Л., по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські медійні системи», ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 о 13 годині 28 хвилин на інформаційному ресурсі ТОВ «Українські медійні системи» на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_7, у мережі Інтернет було поширено публікацію, автором якої є ОСОБА_2 за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що містить фактичні твердження про позивача наступного змісту:

«Про цькування журналістів одним із керівників Нацполіції ОСОБА_3 і його дружиною ОСОБА_4

…цькування журналістів одним із керівників Нацполіції ОСОБА_3 і його дружиною ОСОБА_4 .

Але журналісти розкопали цікаві подробиці про дружину ОСОБА_3 . Про те, що ОСОБА_5 причетна до діяльності заборонених в Україні онлайн-казино, що її компанія «Леогеймінг-Пей» фігурує у кримінальних провадженнях. ОСОБА_4 , зокрема, підозрювали у фінансуванні терористів на Донбасі, а також у співпраці з російськими бізнесменами.

Як зазначають ЗМІ, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не гребують навіть махінаціями із державними реєстрами. Вони розсилали приватним нотаріусам листи з вірусною програмою - нібито від імені Мін`юсту. Це дозволило їм фактично управляти комп`ютерами нотаріусів: наприклад, отримати доступ до файлів, електронної пошти, облікових записів тощо. Спеціальна програма робила навіть скріншоти екранів. Саме в такий спосіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 змогли дістатися до файлів із сертифікатами ключів доступу до державних реєстрів, використовуючи паролі доступу цих нотаріусів. Це було їм потрібно для того, щоби зняти арешт з майна.

ОСОБА_3 і ОСОБА_4 обрали інший шлях: боротися з журналістами, які насмілилися написати про них критичні статті».

Зазначала, що вказана інформація, що є у публікації про позивача, викладена у стверджувальній формі та є доступною для перегляду широкому колу осіб, не відповідає дійсності, містить звинувачення у вчиненні позивачем злочинів, а саме зайняття гральним бізнесом, фінансування тероризму та несанкціоноване втручання в роботу електронно-обчислювальних машин, автоматизованих систем, комп`ютерних мереж, перешкоджання роботі журналістів.

Вказувала, що не здійснює жодної протиправної діяльності, не причетна до грального бізнесу, не вчиняла жодних протиправних дій щодо журналістів та не співпрацює з державою-агресором.

Звертала увагу на те, що не надавала згоди ні відповідачам, ні іншим ресурсам вказаним в публікації, на поширення конфіденційної інформації щодо себе, зокрема відомостей про сімейний стан, а тому поширення вказаних відомостей було здійснено відповідачами у порушення вимог ч. 2 ст. 11 Закону України «Про інформацію».

Також зазначала, що судовим рішенням від 17 квітня 2019 року у справі № 607/2149/18, було визнано недостовірною інформацію твердження щодо причетності ОСОБА_1 до грального бізнесу та вчинення протиправних діянь.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 16, 275, 277, 297, 299 ЦК України, ст. 4, 175, 177 ЦПК України, просила визнати недостовірною та такою, що порушує честь і гідність, ділову репутацію позивача інформацію, поширену ТОВ «Українські медійні системи» та ОСОБА_2 на інформаційному ресурсі ТОВ «Українські медійні системи» (веб-сайті) ІНФОРМАЦІЯ_7 у мережі Інтернет, у публікації від ІНФОРМАЦІЯ_1 о 13 годині 28 хвилин за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 його дружиною ОСОБА_4 », а саме наступні твердження:

«Про цькування журналістів одним із керівників Нацполіції ОСОБА_3 і його дружиною ОСОБА_4

…цькування журналістів одним із керівників Нацполіції ОСОБА_3 і його дружиною ОСОБА_4 .

Але журналісти розкопали цікаві подробиці про дружину ОСОБА_3 . Про те, що ОСОБА_5 причетна до діяльності заборонених в Україні онлайн-казино, що її компанія «Леогеймінг-Пей» фігурує у кримінальних провадженнях. ОСОБА_4 , зокрема, підозрювали у фінансуванні терористів на Донбасі, а також у співпраці з російськими бізнесменами.

Як зазначають ЗМІ, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не гребують навіть махінаціями із державними реєстрами. Вони розсилали приватним нотаріусам листи з вірусною програмою - нібито від імені Мін`юсту. Це дозволило їм фактично управляти комп`ютерами нотаріусів: наприклад, отримати доступ до файлів, електронної пошти, облікових записів тощо. Спеціальна програма робила навіть скріншоти екранів. Саме в такий спосіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 змогли дістатися до файлів із сертифікатами ключів доступу до державних реєстрів, використовуючи паролі доступу цих нотаріусів. Це було їм потрібно для того, щоби зняти арешт з майна.

ОСОБА_3 і ОСОБА_4 обрали інший шлях: боротися з журналістами, які насмілилися написати про них критичні статті».

Зобов`язати ОСОБА_2 у строк 5 календарних днів, з дня набрання законної сили судовим рішенням, спростувати поширену недостовірну інформацію про позивача, шляхом розміщення на інформаційному ресурсі - ІНФОРМАЦІЯ_7 у мережі Інтернет інформації наступного змісту:

«Спростування. Інформація, розміщена мною на інформаційному ресурсі ТОВ «Українські медійні системи» (веб-сайті)ІНФОРМАЦІЯ_7, у публікації від ІНФОРМАЦІЯ_1 о 13 годині 28 хвилин за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », є недостовірною та такою, що порушує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 ».

Зобов`язати ТОВ «Українські медійні системи», у строк 5 календарних днів з дня набрання законної сили судовим рішенням, спростувати поширену недостовірну інформацію про позивача, шляхом розміщення на інформаційному ресурсі - ІНФОРМАЦІЯ_7 у мережі Інтернет інформації наступного змісту:

«Спростування. Інформація, розміщена мною на інформаційному ресурсі ТОВ «Українські медійні системи» (веб-сайті) ІНФОРМАЦІЯ_7, у публікації від ІНФОРМАЦІЯ_1 о 13 годині 28 хвилин за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 », а саме твердження, зазначені вище, є недостовірною та такою, що порушує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 » (т. 1 а.с. 4-15).

25 лютого 2020 року представник ОСОБА_2 - адвокат Веретільник О.С. подала до суду відзив на позовну заяву, на обґрунтування якого зазначила, що відповідач у даній статті щодо фраз: «Про цькування журналістів одним із керівників Нацполіції ОСОБА_3 і його дружиною ОСОБА_4 …цькування журналістів одним із керівників Нацполіції ОСОБА_3 і його дружиною ОСОБА_4 » зробив власну оцінку обставин, викладених в статті та використав для характеристики ситуації слово «цькувати», що в даному випадку є оціночним судженням.

Щодо висловлювань: «Але журналісти розкопали цікаві подробиці про дружину ОСОБА_3 . Про те, що ОСОБА_5 причетна до діяльності заборонених в Україні онлайн-казино, що її компанія «Леогеймінг-Пей» фігурує у кримінальних провадженнях. ОСОБА_4 , зокрема, підозрювали у фінансуванні терористів на Донбасі, а також у співпраці з російськими бізнесменами.», то в цьому випадку будь-яка особа, що ознайомилась зі змістом вказаного сайту дійшла висновку про те, що ТОВ «ФК «Леогеймінг-Пей» співпрацює з російським бізнесом. Тому фраза « ОСОБА_4 , зокрема, підозрювали … у співпраці з російськими бізнесменами» є правдивою. В стороннього спостерігача дійсно є всі підстави так вважати. Крім того, слова «підозра» і «причетність» є оціночним судженням автора статті.

Щодо висловлювання: «Як зазначають ЗМІ, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не гребують навіть махінаціями із державними реєстрами. Вони розсилали приватним нотаріусам листи з вірусною програмою - нібито від імені Мін`юсту. Це дозволило їм фактично управляти комп`ютерами нотаріусів: наприклад, отримати доступ до файлів, електронної пошти, облікових записів тощо. Спеціальна програма робила навіть скріншоти екранів. Саме в такий спосіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 змогли дістатися до файлів із сертифікатами ключів доступу до державних реєстрів, використовуючи паролі доступу цих нотаріусів. Це було їм потрібно для того, щоби зняти арешт з майна», то відповідач зазначив, що в даному випадку автор мав право зазначити, що ЗМІ поширюють подібну інформацію з огляду на права людини та громадянина, встановлені статтею 34 Конституції України - численні суб`єкти вже на момент публікації поширили відомості, про які писав ОСОБА_2 в цій публікації.

Відповідач, поширюючи інформацію побудував свою оцінку на підставі фактів, що вважаються загальновідомими, на підставі підтвердження висловлювання відповідними джерелами та посилаючись на незалежні дослідження. Тому підстави для задоволення позову відсутні (т. 1 а.с. 100-103).

06 березня 2020 року представник ОСОБА_1 - адвокат Макієнко Є.Ю. подав до суду відповідь на відзив, на обґрунтування якого зазначив, що у зазначеній статті інформація викладена таким чином, що містить твердження про порушення позивачем чинного законодавства, тобто перешкоджання законній професійній діяльності журналістів. У зв`язку з чим, очевидним є відсутність оціночного характеру поширеної вище інформації відповідачами, оскільки мова йде про конкретні фактичні обставини, які можливо перевірити: чи переслідує позивач журналістів, про що йде мова у публікації, чи не переслідує. Ці твердження жодним чином не відображають якої-небудь оцінки позивача або певних суджень стосовного його особи, а є його засобом повідомлення певної конкретно визначеної фактичної інформації про особу позивача. У вказаних твердженнях відсутні маркери суб`єктивності, якими є оцінні слова конструкції та інші показники, що виражають невпевненість, сумніви щодо вірогідності поширеної інформації. Крім того, очолювана позивачем фінансова компанія ніколи не співпрацювала та не співпрацює з будь-якими юридичними особами, які займаються гральним бізнесом (онлайн-казино) та не підтримує жодних відносин з державою-агресором. Тому аргументи відповідача щодо такої співпраці безпідставні (т. 1 а.с. 153-159).

31 березня 2020 року представник представник ОСОБА_2 - адвокат Веретільник О.С. подала до суду заперечення на відповідь на відзив, на обґрунтування яких зазначила, що позивач у відповіді на відзив вказує, що не підтримує жодних відносин з державою-агресором, однак у статті йдеться про співпрацю позивача з російським бізнесом. Крім того, представник позивача вказує на те, що відповідач поширив інформацію про причетність позивача до вчинення злочину, що є недостовірною інформацією, однак фактично відповідач поширив інформацію про причетність позивача до діяльності заборонених в Україні онлайн-казино. Отже, відповідач скориставшись своїм правом на свободу думки та слова, проаналізував ситуацію, що склалася навколо блокування веб-сайтів, та зробив свої припущення щодо причин такого блокування. Раніше поширена про позивача та її чоловіка інформація стала, за припущенням автора, однією з причин блокування сайтів. Тому цілком доцільно з боку автора, з метою викладення своєї позиції, було б згадати випадки поширення такої інформації. Вибір лексики зумовлений суб`єктивним ставленням відповідача до ситуації (т. 1 а.с. 181-184).

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 16 вересня 2020 року позов ОСОБА_1 до ТОВ «Українські медійні системи», ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації, визнання інформації недостовірною - задоволено частково. Визнано недостовірною та такою, що порушує честь і гідність, ділову репутацію позивача інформацію, поширену ТОВ «Українські медійні системи» та ОСОБА_2 на інформаційному ресурсі ТОВ «Українські медійні системи» (веб-сайті) ІНФОРМАЦІЯ_7 у мережі Інтернет, у публікації від ІНФОРМАЦІЯ_1 о 13 годині 28 хвилин за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 під назвою: Про цькування журналістів одним із керівників Нацполіції ОСОБА_3 і його дружиною ОСОБА_4 , фактичні твердження про позивача наступного змісту:

«Про цькування журналістів одним із керівників Нацполіції ОСОБА_3 і його дружиною ОСОБА_4

…цькування журналістів одним із керівників Нацполіції ОСОБА_3 і його дружиною ОСОБА_4 .

Але журналісти розкопали цікаві подробиці про дружину ОСОБА_3 . Про те, що ОСОБА_5 причетна до діяльності заборонених в Україні онлайн-казино, що її компанія «Леогеймінг-Пей» фігурує у кримінальних провадженнях. ОСОБА_4 , зокрема, підозрювали у фінансуванні терористів на Донбасі, а також у співпраці з російськими бізнесменами.

Як зазначають ЗМІ, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не гребують навіть махінаціями із державними реєстрами. Вони розсилали приватним нотаріусам листи з вірусною програмою - нібито від імені Мін`юсту. Це дозволило їм фактично управляти комп`ютерами нотаріусів: наприклад, отримати доступ до файлів, електронної пошти, облікових записів тощо. Спеціальна програма робила навіть скріншоти екранів. Саме в такий спосіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 змогли дістатися до файлів із сертифікатами ключів доступу до державних реєстрів, використовуючи паролі доступу цих нотаріусів. Це було їм потрібно для того, щоби зняти арешт з майна.

ОСОБА_3 і ОСОБА_4 обрали інший шлях: боротися з журналістами, які насмілилися написати про них критичні статті.».

Зобов`язано ОСОБА_2 протягом 1 місяця, з дня набрання законної сили судовим рішенням, спростувати поширену недостовірну інформацію про позивача, шляхом розміщення на інформаційному ресурсі - ІНФОРМАЦІЯ_7 у мережі Інтернет інформації наступного змісту:

«Спростування. Інформація, розміщена мною на інформаційному ресурсі ТОВ «Українські медійні системи» (веб-сайті) ІНФОРМАЦІЯ_7, у публікації від ІНФОРМАЦІЯ_1 о 13 годині 28 хвилин за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 », а саме наступні твердження:

«Про цькування журналістів одним із керівників Нацполіції ОСОБА_3 і його дружиною ОСОБА_4

…цькування журналістів одним із керівників Нацполіції ОСОБА_3 і його дружиною ОСОБА_4 .

Але журналісти розкопали цікаві подробиці про дружину ОСОБА_3 . Про те, що ОСОБА_5 причетна до діяльності заборонених в Україні онлайн-казино, що її компанія «Леогеймінг-Пей» фігурує у кримінальних провадженнях. ОСОБА_4 , зокрема, підозрювали у фінансуванні терористів на Донбасі, а також у співпраці з російськими бізнесменами.

Як зазначають ЗМІ, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не гребують навіть махінаціями із державними реєстрами. Вони розсилали приватним нотаріусам листи з вірусною програмою - нібито від імені Мін`юсту. Це дозволило їм фактично управляти комп`ютерами нотаріусів: наприклад, отримати доступ до файлів, електронної пошти, облікових записів тощо. Спеціальна програма робила навіть скріншоти екранів. Саме в такий спосіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 змогли дістатися до файлів із сертифікатами ключів доступу до державних реєстрів, використовуючи паролі доступу цих нотаріусів. Це було їм потрібно для того, щоби зняти арешт з майна.

ОСОБА_3 і ОСОБА_4 обрали інший шлях: боротися з журналістами, які насмілилися написати про них критичні статті» - є недостовірною та такою, що порушує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 .

Зобов`язано ТОВ «Українські медійні системи», протягом 1 місяця з дня набрання законної сили судовим рішенням, спростувати поширену недостовірну інформацію про позивача, шляхом розміщення на інформаційному ресурсі - ІНФОРМАЦІЯ_7 у мережі Інтернет інформації наступного змісту:

«Спростування. Інформація, розміщена мною на інформаційному ресурсі ТОВ «Українські медійні системи» (веб-сайті) ІНФОРМАЦІЯ_7, у публікації від ІНФОРМАЦІЯ_1 о 13 годині 28 хвилин за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 », а саме наступні твердження:

«Про цькування журналістів одним із керівників Нацполіції ОСОБА_3 і його дружиною ОСОБА_4

…цькування журналістів одним із керівників Нацполіції ОСОБА_3 і його дружиною ОСОБА_4 .

Але журналісти розкопали цікаві подробиці про дружину ОСОБА_3 . Про те, що ОСОБА_5 причетна до діяльності заборонених в Україні онлайн-казино, що її компанія «Леогеймінг-Пей» фігурує у кримінальних провадженнях. ОСОБА_4 , зокрема, підозрювали у фінансуванні терористів на Донбасі, а також у співпраці з російськими бізнесменами.

Як зазначають ЗМІ, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не гребують навіть махінаціями із державними реєстрами. Вони розсилали приватним нотаріусам листи з вірусною програмою - нібито від імені Мін`юсту. Це дозволило їм фактично управляти комп`ютерами нотаріусів: наприклад, отримати доступ до файлів, електронної пошти, облікових записів тощо. Спеціальна програма робила навіть скріншоти екранів. Саме в такий спосіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 змогли дістатися до файлів із сертифікатами ключів доступу до державних реєстрів, використовуючи паролі доступу цих нотаріусів. Це було їм потрібно для того, щоби зняти арешт з майна.

ОСОБА_3 і ОСОБА_4 обрали інший шлях: боротися з журналістами, які насмілилися написати про них критичні статті.» є недостовірною та такою, що порушує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 » - є недостовірною та такою, що порушує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 ».

Стягнуто з ТОВ «Українські медійні системи» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768 гривень 40 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768 гривень 40 копійок (т. 1 а.с. 245-248а).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат Найєм Масі-Мустафа посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив рішення Печерського районного суду міста Києва від 16 вересня 2020 року у справі № 757/63016/19-ц скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та судові витрати покласти на позивача.

На обґрунтування скарги зазначив, що спростуванню підлягає тільки недостовірна інформація, яка була висловлена у формі фактичних тверджень. Тому суд зобов`язаний оцінити чи є висловлювання, вказані позивачкою у своїх позовних вимогах, фактичними твердженнями чи оціночними судженнями. Проте суд першої інстанції помилково відніс висловлювання, які є оціночними судженнями, до фактичних тверджень. Автор статті фактично повідомляв читачів про те, що уже поширювали інші ЗМІ про позивача, і про це свідчить таке словосполучення «але журналісти розкопали цікаві подробиці про дружину ОСОБА_3 ». Більше того, автор статті не стверджував про вчинення позивачем злочинів, а лише вказував про оцінку діяльності позивача та її компанії. Звернув увагу на те, що у даній справі суд першої інстанції прийняв рішення про недостовірність інформації на основі доказів, які не можуть підтвердити достовірність чи недостовірність поширеної інформації, також суд не надав оцінки доводам апелянта. Вважає, що лист Генеральної прокуратури України, довідка про несудимість Міністерства внутрішніх справ України не стосуються предмета доказування. Вказував, що суд першої інстанції не дослідив всі обставини справи та фактично поклав на апелянта обов`язок, який він не може виконати, а саме обов`язок оприлюднити спростування інформації на веб-сайті, який йому не належить (т. 2 а.с. 2-10).

09 грудня 2020 року представник ОСОБА_1 - адвокат Макієнко Є.Ю. подав до суду відзив на апеляційну скаргу, на обґрунтування якого зазначив, що позивач неодноразово підтверджувала та обґрунтовувала, що зазнала втручання з боку відповідачів в її право на захист честі, гідності, ділової репутації внаслідок дій відповідачів шляхом поширення неперевіреної, недостовірної та неправдивої інформації. А інформація, що була визнана судом недостовірною, стосувалася позивача та за характером висловлювань і вжитих словосполучень є фактичними твердженнями, оскільки містить посилання на факти, які можливо перевірити, зокрема факти вчинення кримінальних правопорушень та є такою, що принижує честь і гідність позивача, а також шкодить її діловій репутації. Звернула увагу на те, що в зв`язку з поширенням недостовірної інформації про позивача рішенням Київського районного суду міста Одеси від 10 лютого 2020 року у справі № 947/430/20 було встановлено факт недостовірності поширеної інформації про позивача, яка за своїм змістом має однотипний характер викладення, тій, що міститься у публікації відповідачів, що має відверто неправдивий та негативний характер, спрямований на дискредитацію позивача та членів її сім`ї, зниження її оцінки в суспільстві. Крім того, судовим рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 17 квітня 2019 року у справі № 607/21497/18 було визнано недостовірними твердження щодо участі позивача в гральному бізнесі та вчинення протиправних діянь (т. 2 а.с. 38-49).

25 лютого 2021 року до суду надійшла заява про укладення мирової угоди разом з тестом мирової угоди від 22 лютого 2021 року, яка підписана ОСОБА_1 , генеральним директором ТОВ «Українські медійні системи» ОСОБА_6 та ОСОБА_2 . В цій же заяві зазначено, що наслідки затвердження Мирової угоди судом та закриття провадження у справі сторонам відомі та зрозумілі (т. 2 а.с. 86-89).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, дослідивши заяву про укладення мирової угоди, колегія суддів дійшла до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 о 13 годині 28 хвилин на інформаційному ресурсі ТОВ «Українські медійні системи» на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_7, у мережі Інтернет було поширено публікацію, автором якої є ОСОБА_2 за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_4 і його дружиною ОСОБА_4 » наступного змісту:

«Про цькування журналістів одним із керівників Нацполіції ОСОБА_3 і його дружиною ОСОБА_4

…цькування журналістів одним із керівників Нацполіції ОСОБА_3 і його дружиною ОСОБА_4 .

Але журналісти розкопали цікаві подробиці про дружину ОСОБА_3 . Про те, що ОСОБА_5 причетна до діяльності заборонених в Україні онлайн-казино, що її компанія «Леогеймінг-Пей» фігурує у кримінальних провадженнях. ОСОБА_4 , зокрема, підозрювали у фінансуванні терористів на Донбасі, а також у співпраці з російськими бізнесменами.

Як зазначають ЗМІ, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не гребують навіть махінаціями із державними реєстрами. Вони розсилали приватним нотаріусам листи з вірусною програмою - нібито від імені Мін`юсту. Це дозволило їм фактично управляти комп`ютерами нотаріусів: наприклад, отримати доступ до файлів, електронної пошти, облікових записів тощо. Спеціальна програма робила навіть скріншоти екранів. Саме в такий спосіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 змогли дістатися до файлів із сертифікатами ключів доступу до державних реєстрів, використовуючи паролі доступу цих нотаріусів. Це було їм потрібно для того, щоби зняти арешт з майна.

ОСОБА_3 і ОСОБА_4 обрали інший шлях: боротися з журналістами, які насмілилися написати про них критичні статті» (т. 1 а.с. 21-23).

Власником веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_7 є відповідач ТОВ «Українські медійні системи», що зазначено на сайті.

Автором статті є відповідач ОСОБА_2 , про що зазначено на початку статті біля її заголовку.

Відповідно до ч. 7 ст. 49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

За змістом ч. 1 ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії (ч. 3 ст. 207 ЦПК України).

За правилами ч. 1, 2 ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Колегія суддів, дослідивши умови мирової угоди, вважає, що вона укладена з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок, стосується прав та обов`язків сторін, умови мирової угоди не суперечать закону та не порушують права інших осіб.

Сторонам роз`яснені і зрозумілі наслідки укладення мирової угоди та закриття провадження у справі, про що свідчить зміст поданої сторонами заяви про укладення мирової угоди.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що подану сторонами мирову угоду слід затвердити, рішення суду першої інстанції визнати нечинним та закрити провадження у даній справі.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження». У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Керуючись ст.ст. 207, 256, 268, 373, 374 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські медійні системи», ОСОБА_2 про укладення мирової угоди - задовольнити.

Затвердити мирову угоду, укладену міжОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські медійні системи» (ідентифікаційний код 36677393) та ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), на наступних умовах.

Відповідно до мирової угоди сторони домовилися про врегулювання спору, що розглядається Київським апеляційним судом за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 16 вересня 2020 року по справі № 757/63016/19-ц за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські медійні системи», ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації.

ОСОБА_2 , як автор публікації, дає згоду на видалення інформаційного матеріалу (в тому числі його назви та посилання), що поширений у мережі Інтернет, на веб-сайті: ІНФОРМАЦІЯ_7, у публікації від ІНФОРМАЦІЯ_1 о 13 год. 28 хв. за посиланням:ІНФОРМАЦІЯ_2 під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Товариство з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_5 » до 15 год. 00 хв. ІНФОРМАЦІЯ_6 видаляє інформаційний матеріал (в тому числі його назву та посилання), що поширений у мережі Інтернет, на веб-сайті: ІНФОРМАЦІЯ_7, у публікації від ІНФОРМАЦІЯ_1 о 13 год. 28 хв. за посиланням:ІНФОРМАЦІЯ_2 під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 ».

Сторони домовилися, що після видалення інформаційного матеріалу, зазначеного у пункті 2 Мирової угоди, але не пізніше 16 год. 00 хв. 25 лютого 2021 року подають до Київського апеляційного суду спільну письмову заяву про укладення мирової угоди для її затвердження.

ОСОБА_1 з моменту проголошення Київським апеляційним судом ухвали про затвердження мирової угоди у справі № 757/63016/19-ц не має до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські медійні системи» та ОСОБА_2 жодних вимог у межах цієї справи.

Сторони дійшли згоди, що будь-які судові витрати, пов`язані з цивільною справою № 757/63016/19-ц, несуть самостійно.

Сторони дійшли згоди, що у випадку порушення умов мирової угоди, сторона, що вчинила таке порушення, несе відповідальність, визначену цією мировою угодою та чинним законодавством України.

Порушенням умов мирової угоди вважається будь-який факт її невиконання або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням будь-якої з умов, визначених змістом цієї мирової угоди, будь-якою зі сторін. При цьому, під умовами, визначеними змістом даної мирової угоди, сторони розуміють як ті умови, що стосуються обсягу, порядку і строку виконання взятих на себе зобов`язань, так і ті умови, що пов`язані з дотриманням гарантій, передбачених в Мировій угоді. Зокрема, кожна зі сторін підтверджує та гарантує іншій стороні на дату підписання мирової угоди таке відносно себе:

- на момент укладення даної угоди сторона не зв`язана будь-яким зобов`язанням, яке може тим чи іншим чином перешкодити повному або частковому виконанню всіх умов мирової угоди;

- стороні невідомі будь-які інші обставини, які перешкоджають укладенню цієї мирової угоди і належному виконанню всіх її умов;

- сторона має намір в повному обсязі виконати дану мирову угоду та самостійно нестиме ризик невиконання чи неналежного виконання мирової угоди;

- укладення мирової угоди і її виконання не суперечать чинному законодавству України та не порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб;

- наслідки затвердження мирової угоди судом та закриття провадження у справі стороні відомі та зрозумілі.

Під повним виконанням сторонами зобов`язань за мировою угодою слід розуміти їх виконання належним чином, в порядку та у строки, встановлені угодою, без відступлення від умов мирової угоди, керуючись принципами реального виконання, справедливості, розумності та добросовісності, передбаченими чинним законодавством України.

Мирова угода укладена у чотирьох оригінальних примірниках, по одному для кожної із сторін та суду.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 16 вересня 2020 року визнати нечинним.

Провадження у справіза позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські медійні системи», ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації - закрити.

Дата складання повного судового рішення - 26 лютого 2021 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

В.М. Ратнікова

О.В. Борисова