Справа № 351/192/21
Номер провадження №2/351/286/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області

в складі:головуючого-судді Калиновського М.М.,

з участю секретаря Равлюк М.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою.

19.02.2021 року подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортні засоби, сільськогосподарську техніку, земельні ділянкт, що належать ОСОБА_2 та розрахункові рахунки ФОП ОСОБА_3 та заборонити іншим особам вчиняти будь- які дії щодо транспортних засобів, сільськогосподарської техніки, земельних ділянок.

Позивач заяву підтримав повністю, з підстав викладених у заяві про забезпечення позову.

Відповідач проти заяви заперечив, зазначив, що забезпечення позову є безпідставним.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд вважає, що вона підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Частиною 1 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1 та 2 частини 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Заявник в заяві зазначив, що існує реальна загроза ухилення відповідача від виконання рішення суду шляхом відчуження належного йому майна, що в свою чергу об`єктивно загрожуватиме виконанню рішення суду у випадку задоволення позову.

Також відповідно до пункту 20 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151,152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

Враховуючи вищенаведене, вимога про забезпечення позову підлягає до часткового задоволення шляхом накладення арешту на майно відповідача в межах суми позовних вимог.

Відповідно ч. 6 ст. 154 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно ч. 1ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст.149, п. п. 1, 2 ч. 1 ст.150, ст.151, ч. 10 ст.153, ст.154, ч. 1 ст.157,260,353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

Забезпечити позов шляхом накладення арешту та заборони відчуження нерухомого та рухомого майна, яке належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах позовних вимог в сумі 338 800 грн.

В решті клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Копію ухвали направити у Снятинський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), для виконання та сторонам для відома.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий: М.М.Калиновський