ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/608/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/9850/19 Категорія: 304000000 Демчик Р. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 року :Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач )

Суддів Бородійчука В.Г., Карпенко О.В.

За участі секретаря Анкудінова О.І.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості «Голден Хаус»;

треті особи: Акціонерне товариство «Дельта Банк», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

особа, яка подає апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Грушевий Юрій Віталійович

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Грушевого Юрія Віталійовича на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.02. 2021 року, постановлене під головуванням судді Демчика Р. В., у Придніпровському районному суді м. Черкаси 04.02.2021 року, повний текст рішення виготовлений 15 лютого 2021 року, у справі за позовом ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Грушевого Юрія Віталійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості «Голден Хаус» про визнання договору купівлі-продажу прав вимоги недійсним, треті особи: Акціонерне товариство «Дельта Банк», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості «Голден Хаус» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів та виселення, третя особи Акціонерне товариство «Дельта Банк», -

в с т а н о в и в :

17 грудня 2019 року позивач ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Грушевого Юрія Віталійовича звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості «Голден Хаус» про визнання договору купівлі - продажу прав вимоги недійсним, треті особи: Акціонерне товариство «Дельта Банк», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 вказує у позовній заяві, що йому, ОСОБА_1 на підставі договору міни від 30.03.1994 року належить квартира АДРЕСА_1 .

14.05.2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Сведбанк» було укладено кредитний договір № 2301/0508/88-1002. В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором між сторонами 14.05.2008 було укладено іпотечний договір № 2301/0508/88-1002-Z на суму 37000 доларів США. Терміном виконання зобов`язань є 13.05.2018 року.

В іпотеку банку ОСОБА_1 передано квартиру АДРЕСА_1 . Іпотечний договір посвідчено приватним нотаріусом Старовойтовою Л.В.

У позовній заяві позивач ОСОБА_1 вказує, що 12.08.2014 року право вимоги за вказаним іпотечним та кредитним договорами, на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги № 1306, виданим 25.05.2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. було відступлено право вимоги ПАТ «Дельта Банк».

27.11.2019 року право вимоги за іпотечним договором № 2301/0508/88-1002-Z від 14.05.2008 року та кредитним договором № 2301/0508/88-1002, на підставі договору № 2091/К купівлі-продажу прав вимоги, серії та номер: 1005, виданого 27.11.2019 року приватним нотаріусом Антиповою І.В., було відступлено право вимоги ТОВ «Агентство нерухомості «Голден Хаус». Ціна вказаного договору становить 100000 грн.

28.11.2019 року до ОСОБА_1 з вимогою про усунення порушення (іпотечне повідомлення) в порядку статей 35-37 Закону України «Про іпотеку» звернулось ТОВ «Агентство нерухомості «Голден Хаус». Зокрема, у вказаному повідомленні ТОВ «Агентство нерухомості «Голден Хаус» вимагає від ОСОБА_1 сплатити заборгованість за кредитним договором в розмірі 186 359,51 грн. на користь нового кредитора протягом 30-ти днів з дати отримання вимоги. У разі не виконання вказаної вимоги ТОВ «Агентство нерухомості «Голден Хаус» повідомляє про здійснення звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартири АДРЕСА_1 , шляхом позасудового врегулювання на підставі наявних застережень у договорі іпотеки.

Проте, ОСОБА_1 вважає, що вимога (іпотечне повідомлення) ТОВ «Агентство нерухомості «Голден Хаус» є незаконною, а договір № 2091/К купівлі-продажу прав вимоги, серії та номер: 1005, виданий 27.11.2019 року приватним нотаріусом Антиповою І.В. є недійсним, з огляду на наступне.

Так, посилаючись на норми статей 509, 512, 514, 1054 ЦК України, позивач ОСОБА_1 вказує, що кредитодавцями в кредитних правовідносинах може бути або банк, або інша фінансова установа. Тому, з огляду на те, що в Державному реєстрі фінансових установ ТОВ «Агентство нерухомості «Голден Хаус» не зазначено, то позивач вважає, що відступлення права вимоги ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором та договором іпотеки на користь ТОВ «Агентство нерухомості «Голден Хаус» суперечить положенням ч. 3 ст. 512 та ст. 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме кредитор банк або інша фінансова установа.

За таких обставин, позивач ОСОБА_1 просив суд визнати недійсним договір № 2091/К купівлі-продажу прав вимоги за реєстровим № 1005 від 27.11.2019 року, який укладено між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Агентство нерухомості «Голден Хаус», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В. Також ОСОБА_1 просив суд стягнути з відповідача на його користь понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору та витрати на правничу допомогу в розмірі 2800 грн.

17.12.2019 року разом з позовною заявою, позивачем ОСОБА_1 було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , та належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

11.02.2020 року відповідач за первісним позовом ТОВ «Агентство нерухомості «Голден Хаус» звернувся у суд із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа: АТ «Дельта Банк» про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів.

В обґрунтування вимог зустрічної позовної заяви вказується, що між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 14 травня 2008 було укладено кредитний договір № 2301/0508/88-1002.

Згідно п. 1.1. договору, банк зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у вигляді кредитної лінії, що не поновлюється у розмірі 37000 доларів США на строк з 14 травня 2008 року по 13 травня 2018 року на умовах, передбачених у договорі, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у строки, передбачені договором.

Позивач ТОВ «Агентство нерухомості «Голден Хаус» в зустрічній позовній заяві посилається, що відповідно до п.2.1. договору, забезпеченням виконання зобов`язання по погашенню заборгованості за кредитом, сплаті процентів за користування кредитом, пені за несвоєчасну сплату процентів і несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, відшкодування збитків у зв`язку з порушенням умов договору та інших виплат банку, пов`язаних з одержанням виконання, виступає іпотека: квартира під АДРЕСА_2 .

У пункті 3.1. договору визначено обов`язок позичальника погасити заборгованість за кредитом, шляхом внесення коштів на позичковий рахунок щомісяця, через касу банку згідно Додатку № 1, що є невід`ємною частиною договору.

Позивач за зустрічним позовом вказує, що на час звернення до суду, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 складає 186 359,51 грн., з яких: 3830,87 доларів США, що еквівалентно 91874,61 грн. тіло кредиту; 1321,43 доларів США, еквівалентно 31 691,46 грн. відсотки; 45046, 24 грн. пеня; 17 747, 20 грн. штраф.

14 травня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 згідно п. 2.1 договору укладено іпотечний договір № 2301/0508/88-1002-Z.

Позивач ТОВ «Агентство нерухомості «Голден Хаус» у зустрічній позовній заяві посилається на те, що згідно до п.1 іпотечного договору визначено, що цим договором забезпечується належне виконання вимог, що випливають (та/або випливатимуть) з кредитного договору, укладеного між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а також усіх додаткових угод, що будуть укладені до нього, в т.ч. щодо суми зобов`язань, строків їх виконання, розміру проценті та їх умов.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, на своїй веб - сторінці повідомив про продаж прав вимог Пат «Дельта Банк», яке є правонаступником ВАТ «Сведбанк» та проведення відкритих торгів з продажу активу, що обліковуються на балансі ПАТ «Дельта Банк».

ТОВ «Агентство нерухомості «Голден Хаус» прийняв участь в електронних торгах з продажу права вимоги за кредитним договором № 2301/0508/88-1002 від 14 травня 2008 року, що укладений з фізичною особою із забезпеченням, а саме : квартири АДРЕСА_3 , та за результатами проведених електронних торгів стало переможцем, і як наслідок, був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги № 2091/К від 27 листопада 2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В.

Згідно п. 1.1 договору № 2091/К продавець (банк) передає у власність покупцю (ТОВ «Агентство нерухомості «Голден Хаус»), а покупець приймає у власність право вимоги, які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому, та які включають: право вимоги до позичальників, заставодавців, майнових поручителів та фінансових поручителів, які виникли за укладеними договорами та/або інших підставах, наведених у додатку № 1 до цього договору.

Додатком № 1 до вказаного вище договору визначено, що ТОВ «Агентство нерухомості «Голден Хаус» отримує у власність право вимоги за кредитним договором з додатками № 2301/0508/88-1002 та іпотечним договором № 2301/0508/88-1002-Z.

ТОВ «Агентство нерухомості «Голден Хаус» 28 листопада 2019 року направив на адресу ОСОБА_1 вимогу про усунення порушення, а саме : повернення заборгованості згідно кредитного договору № 2301/0508/88-1002, який забезпечений іпотекою.

Зазначену вимогу ОСОБА_1 отримав 03.12.2019 року особисто. Проте, як вбачається із матеріалів справи зобов`язання він так і не виконав.

Позивач за зустрічним позовом ТОВ «Агентство нерухомості «Голден Хаус», посилаючись на норми статей 506, 589, 590, 610, 629 ЦК України, Закону України «Про іпотеку» просить у рахунок погашення заборгованості перед ТОВ «Агентство нерухомості «Голден Хаус» ОСОБА_1 за кредитним договором № 2301/0508/88-1002 від 14.05.2008 року у сумі 186 359,51 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 2301/0508/88-1002-Z від 14 травня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Старовойтовою Л.В., зареєстрований за № 7179279, предмет іпотеки квартира АДРЕСА_2 , шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною за процедурою, яка передбачена Законом України «Про виконавче провадження», на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеної на підставі оцінки майна, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або належним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

06.03.2020 року ТОВ «Агентство нерухомості «Голден Хаус» надав суду заяву про збільшення зустрічних позовних вимог, згідно якої остаточно просили в рахунок погашення заборгованості перед ТОВ «Агентство нерухомості «Голден Хаус» відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 2301/0508/88-1002 від 14.05.2008 року у сумі 186 359,51грн. звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 2301/0508/88-1002-Z від 14 травня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Старовойтовою Л.В., зареєстрований за № 7179279, предмет іпотеки квартира АДРЕСА_2 , шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною за процедурою, яка передбачена Законом України «Про виконавче провадження», на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеної на підставі оцінки майна, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або належним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Виселити ОСОБА_1 та інших мешканців з квартири під номером АДРЕСА_1 . Просили стягнути з ОСОБА_1 на їх користь понесені судові витрати за сплату судового збору.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 лютого 2021 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Грушевого Юрія Віталійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості «Голден Хаус» про визнання договору купівлі-продажу прав вимоги недійсним, треті особи: Акціонерне товариство «Дельта Банк», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб - відмовлено.

В задоволенні зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості «Голден Хаус» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів та виселення, третя особа Акціонерне товариство «Дельта Банк» - відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення позову, застосовані на підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 грудня 2019 року, шляхом скасування арешту майна, що зареєстроване на праві власності за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме: з квартири АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 в особі представника адвоката Грушевого Юрія Віталійовича, оскаржив рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу, яка зареєстрована в Черкаському апеляційному суді 05 березня 2021 року Вх. № 2336/21-Вх.

Апеляційний суд звертає увагу, що рішення суду оскаржується позивачем через свого представника лише в частині відмови у задоволенні первісного позову. В іншій частині щодо відмови у задоволенні зустрічного позову рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржується та не переглядається колегією суддів апеляційного суду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник ОСОБА_1 о собі свого представника, вказує, що з ухваленим рішенням суду не погоджується. Він посилається в апеляційній скарзі, що підставою відмови у задоволенні позовних вимог є те, що позивачем ОСОБА_1 не доведено факту порушення його прав оспорюваним правочином, оскільки такий правочин не змінює обсягу прав та обов`язків позивача за договорами кредиту та іпотеки, що були предметом договору купівлі - продажу прав вимоги від 27.11. 2019 року.

Скаржник не погоджується із таким висновком суду, та вважає неправильним посилання суду, що ОСОБА_1 не довів наявність порушення його прав та інтересів, та не зазначив, яке саме його право порушено, оскільки він вказує, що обґрунтував належно свої вимоги.

В апеляційній скарзі скаржник ОСОБА_1 посилається на те, що судом першої інстанції не вірно встановлено природу договорів факторингу та цесії та предмет їх розмежування. Скаржник та його представник вважають, що в даній справі суд не дослідив, і не надав правову оцінку зібраним у справі всім доказам, зокрема, що первісно між ОСОБА_1 та ВАТ « Сведбанк» 14.05. 2008 року було укладено іпотечний договір на суму 30 000 дол. США. Термін виконання зобов`язань визначено 13.05. 2018 року. В іпотеку було передано квартиру АДРЕСА_1 . Іпотечний договір посвідчено приватним нотаріусом Старовойтовою Л.В.

Скаржник в апеляційній скарзі вказує на те, що відповідач по справі не може бути новим кредитором за договором про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 27.11.2019 року, оскільки не є банком чи фінансовою установою, не може надавати фінансові послуги, в тому числі укладати договір факторингу. Тому представник скаржника вважає, що вказане свідчить, що договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, суперечить вимогам чинного законодавства України.

Також скаржник посилається на те, що ПАТ «Дельта Банк» (первісний кредитор) уступив грошову вимогу (боржника) в обмін на грошові кошти в сумі 100 000 гривень, які ТОВ АН «Голден Хаус» ( новий кредитор) зобов`язався сплатити первісному кредитору, тобто фактично відбулося фінансування однієї особи іншою за рахунок передачі останній грошової вимоги в сумі 186 359,51 грн. до третьої особи (боржника), що є основною ознакою договору факторингу. Отже, на переконання скаржника, відступлення права вимоги ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором та договором іпотеки на користь ТОВ «АН «Голден Хаус» суперечить положенням ч. 3 ст. 512 та ст.1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме кредитор - банк чи фінансова установа.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 лютого 2021 року, визнати недійсним договір № 2091/К купівлі-продажу прав вимоги, серії та номер: 1005, виданий 27.11.2019 року приватним нотаріусом Антиповою І.В.

16 квітня 2021 року на адресу Черкаського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу Вх. № 4016/21-Вх. від представника відповідача ТОВ «АН «Голден Хаус» - адвоката Крушельницької М.Р.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Крушельницька М.Р. вказує, що в апеляційній скарзі позивач зазначає, що договір № 291/К не є договором відступлення прав вимоги, а є договором факторингу, згідно до якого одна сторона передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити іншій стороні право грошової вимоги до третьої особи. Проте, вважає такі доводи позивача є абсолютно хибними.

Представник відповідача посилається, що згідно договору купівлі - продажу прав вимоги № 2097/К від 27 листопада 2019 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» в особі представника уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та ТОВ « Агентство нерухомості» Голден Хаус» чітко визначено, що сторони керувалися загальними вимогами статей 655 - 697 ЦК України, а саме про купівлю - продаж. Тому, на переконання представника відповідача ТОВ « Агентство нерухомості» Голден Хаус», позовна вимога позивача про визнання договору купівлі продажу прав вимоги недійсною не підлягає задоволенню у зв`язку з недоведеністю факту порушення його прав оспорюваним правочином, оскільки такий правочин ніяким чином не змінює обсяг прав та обов`язків позивача за договорами № 2301/0508/88-1002 від 14.05.2008 року та № 2301/0508/88-1002-Z від 14 травня 2008 року, що були предметом договору купівлі - продажу прав вимоги від 27. 11. 2019 року.

У відзиві представник відповідача також зазначає, що із змісту позовної заяви та апеляційної скарги позивача не вбачається, що позивач ОСОБА_1 оскаржує, чи має на меті встановити іншу правову природу договору купівлі - продажу право вимоги боргу.

Представник відповідача ТОВ «АН «Голден Хаус» - адвокат Крушельницька М.Р. просить у відзиві відмовити позивачу ОСОБА_1 у задоволенні вимог апеляційної скарги повністю.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 та його представника - адвоката Грушевого Ю.В., представника відповідача адвоката Крушельницьку М.Р., які з`явилися в судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши доводи скаржника, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно ст. 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог позивача за первісним позовом про визнання договору купівлі - продажу прав вимоги недійсним, суд першої інстанції виходив із недоведеності позовних вимог, прийшовши до висновку, що позивачем не доведено факту порушення його прав оспорюваним правочином, оскільки такий правочин, жодним чином не змінює обсяг прав та обов`язків позивача за договорами № 2301/0508/88-1002 від 14.05.2008 року та № 2301/0508/88-1002-Z від 14.05.2008 року, що були предметом договору купівлі-продажу прав вимоги від 27.11.2019 року. За таких встановлених обставин, суд першої інстанції вважає, що позовна вимога позивача за первісним позовом ОСОБА_1 про визнання договору купівлі - продажу прав вимоги недійсним, не підлягає до задоволення.

Суд першої інстанції при вирішенні даного спору послався також на те, що змістом статей 15,16, 215 ЦК України визнанню правочину недійсним має передувати встановлення судом наявності порушення прав позивача, який не є стороною цього правочину, а в разі відсутності такого порушення, в позові має бути відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, районний суд виходив із недоведеності позовних вимог, пославшись в обґрунтування доводів в рішенні, що ТОВ «АН «Голден Хаус»» на підтвердження своїх зустрічних позовних вимог не вказав про наявність будь - яких підстав, що унеможливлюють йому звернути стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку, оскільки порядок задоволення вимог іпотекодержателя встановлений пунктами 12.2 іпотечного договору.

Районний суд встановив, що в п.12. 3 вказаного договору, визначає застереження про добровільну передачу предмета іпотеки.

Суд першої інстанції також вказав у рішенні, що, оскільки позивач за зустрічним позовом мотивував свої вимоги тим, що у нього виникло право звернення стягнення на предмет іпотеки у зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору ОСОБА_1 . У підтвердженнях своїх доводів позивач за зустрічним позовом вказав про наявність заборгованості у ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором в сумі 186359 грн. 51 коп., то районний суд, встановивши обставини справи, оцінивши докази сторін, прийшов до висновку, що матеріали справи не містять належного доказу на підтвердження вказаного розрахунку суми заборгованості відповідача перед позивачем за зустрічним позовом. Крім того, суд першої інстанції звернув увагу на строк виконання кредитного договору, який встановлений умовами договору в термін з 14 травня 2008 року по 13 травня 2018 року, а із зустрічним позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідач звернувся лише 11.02.2020 року, тобто майже через два роки після закінчення термінів виконання умов кредитного договору.

За таких встановлених обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку, що не можливо встановити чи виникло у позивача за зустрічним позовом право на такий вид стягнення, оскільки матеріалами справи неналежне виконання умов кредитного договору та наявність заборгованості не підтверджено належними доказами, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, вказав суд.

Тому районний суд прийшов до висновку, що зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентства нерухомості «Голден Хаус» про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення не підлягає задоволенню в повному обсязі. Суд послався, що вимоги про виселення відповідача та інших мешканців із жилого приміщення, що є предметом іпотеки не підлягають задоволенню, так як є похідними від вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, у задоволенні якої судом відмовлено, а тому такі вимоги є передчасними.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх обґрунтованими, такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону, оскільки судом першої інстанції встановлено дійсні обставини справи, дано належну оцінку зібраним доказам, правильно застосовано норми матеріального права, не допущено порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, та ухвалено у справі законне і обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого, апеляційний суд не вбачає, виходячи з наступного.

Апеляційний суд переглядає рішення суду лише в межах поданої апеляційної скарги позивачем за первісним позовом.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Однією з основних засад судочинства, визначених п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом 15 травня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2301/0508/88-1002, згідно з яким ОСОБА_1 отримав грошові кошти у вигляді кредитної лінії, що не поновлюється у розмірі 37000 доларів США на строк з 14 травня 2008 року по 13 травня 2018 року, на умовах, передбачених у цьому договорі.

ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором ( т. 1 а. с. 7 -11).

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 14 травня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки № 2301/0508/88-1002-Z, згідно до умов якого ОСОБА_1 надав банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 ( т. 1. а. с. 16 - 17).

Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі договору міни, посвідченого другою Черкаською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 2-1470 від 30.03.1994 року, та зареєстрованого у Комунальному підприємстві «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 31.03.1994 року, про що зроблено запис в реєстровій книзі: 51, номер запису: 578 ( т. 1 а. с. 6).

Право власності на предмет іпотеки підтверджується витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно за номером 18753105 від 08.05.2008 року. Предмет іпотеки має загальну площу 66,7 кв. м., житлову площу 42,0 кв. м., і є трикімнатною квартирою в придатному для житла стані.

В подальшому, 12.08.2014 року право вимоги за вказаним іпотечним та кредитним договорами, на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги № 1306, виданого 25.05.2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., було відступлено ПАТ «Дельта Банк».

Як вбачається ізматеріалів справи та встановлено судом відповідач за первісним позовом ТОВ «Агентство нерухомості «Голден Хаус» 01.11. 2019 року прийняв участь в електронних торгах з продажу права вимоги за кредитним договором № 2301/0508/88-1002 від 14 травня 2008 року, що укладений з фізичною особою ОСОБА_1 із забезпеченням: квартира АДРЕСА_3 , та за результатами проведених електронних торгів став переможцем торгів ( т. 1. а. с. 73).

27 листопада 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Агентство нерухомості «Голден Хаус» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги № 2091/К, за яким ПАТ «Дельта Банк» передало у власність ТОВ «Агентство нерухомості «Голден Хаус» майнові права, які виникли, та можуть виникнути у майбутньому, та які включають право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів, що виникли з кредитного договору № 2301/0508/88-1002 від 14 травня 2008 року та іпотечного договору № 2301/0508/88-1002-Z від 14 травня 2008 року, укладених між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 . Загальна заборгованість за договором на дату купівлі-продажу прав вимоги становить 186 359,51 грн. Вказаний договір приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В. зареєстровано в реєстрі за № 1005 ( т. 1. а. с. 18 19).

Із змісту договору слідує, що підставою для укладення договору, стала перемога ТОВ «Агентства нерухомості «Голден Хаус» на електронному аукціоні щодо продажу прав вимоги, активів АТ «Дельта Банк» за ціною в розмірі 100000 грн. Зазначений електронний аукціон відбувся в межах процедури ліквідації АТ «Дельта Банк», що підтверджується копією електронного аукціону.

Із копії даного договору, який міститься в матеріалах справи, вбачається, що згідно п. 1.1 договору № 2091/К продавець (банк) передає у власність покупцю (ТОВ «Агентство нерухомості «Голден Хаус»), а покупець приймає у власність право вимоги, які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому, та які включають: право вимоги до позичальників, заставодавців, майнових поручителів та фінансових поручителів, які виникли за укладеними договорами, та/або інших підставах, наведених у додатку № 1 до цього договору.

Додатком № 1 до зазначеного вище договору визначено, що ТОВ «Агентство нерухомості «Голден Хаус» отримало у власність право вимоги за кредитним договором з додатками № 2301/0508/88-1002 та іпотечним договором № 2301/0508/88-1002-Z ( т. 1 а. с. 19 на звороті).

Звертаючись із позовними вимогами позивач ОСОБА_1 за первісним позовом просив визнати недійсним договір купівлі-продажу прав вимоги № 2091/К, укладений 27 листопада 2019 року між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «Агентство нерухомості «Голден Хаус», посилаючись на норми статей 203, 215, 216, 512, 1054 ЦК України.

Згідно вимог ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України.

За положеннями ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до положень ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов?язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно до частини 1 ст. 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частинами першою, третьою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Тому із урахуванням вимог цивільного законодавства, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елюентів: дефекти (незаконність) змісту правочину, дефекти (недотримання) форми, дефекти суєтного складу, дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Відповідно до вимог ст. 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.

Стаття 638 ЦК України передбачає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до вимог ст. 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов?язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно до ч 2. ст. 656 ЦК України визначено, що предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права.

До договору купівлі - продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

До договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті, що вказано у ч. 4 ст. 656 ЦК України.

Стаття 513 ЦК України регламентує, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги, за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов?язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Слід враховувати, що у зв?язку із заміною кредитора в зобов?язанні, саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, що відповідач придбав право вимоги не безпосередньо у банку, а через аукціон по реалізації активів (майна) ПАТ «Дельта Банк», що складається з прав вимоги за кредитним договором № 2301/0508/88-1002 від 14.05.2008 року, що забезпечений іпотекою та підтверджується даними протоколу електронного аукціону № UA-EA-2019-10-10-00007-b від 01.11.2019 року.

Звертаючись з даним позовом, позивач ОСОБА_1 не зазначив, яким чином указаний договір порушує його права, та ним не надано доказів на підтвердження наявності в діях чи рішеннях відповідача при укладенні оспорюваного правочину порушень прав позивача ОСОБА_1 , на що вірно вказав суд першої інстанції в рішенні, та з обґрунтуванням рішення районного суду погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

При цьому, вимог про визнання недійсним зазначеного протоколу електронних торгів позивачем ОСОБА_1 не заявлялось, оскільки такі докази відсутні в матеріалах справи, та не надані позивачем суду в підтвердження своїх вимог.

Між тим, спірний договір відступлення прав вимоги за кредитним договором був укладений на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02 жовтня 2015 року № 181 « Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк», порядок проведення якої регулюється спеціальними нормами.

У постанові від 22.12.2020 року у справі № 335/6054/18 Верховний Суд прийшов до висновку, що процедура припинення банку, як юридичної особи проводиться у порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» № 4452-VI, і ця процедура здійснюється з метою захисту прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

При проведенні процедури ліквідації банку, Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює відчуження активів та/або зобов?язань банку.

Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку укладення правочинів, пов?язаних з відчуженням майна банку, чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому статтею 51 цього Закону.

Згідно частин 6, 7 ст. 51 вказаного Закону, майно (активи) банку або кількох банків (пули активів) може бути реалізоване у такий спосіб: 1) на відкритих торгах (аукціоні);

2) шляхом продажу безпосередньо юридичній або фізичній особі.

Продаж майна (активів) банку у спосіб, передбачений цією частиною, може проводитися в електронній формі (на електронних майданчиках). Порядок реалізації майна банку під час проведення ліквідаційної процедури регламентується нормативно-правовими актами Фонду.

Положення нормативно-правових актів, якими врегульовано процедуру ліквідації банку, допускають продаж майна банку, який перебуває в стадії виведення з ринку (ліквідації), шляхом відступлення прав вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення виконання зобов?язання на конкурсних засадах будь-яким суб`єктам правовідносин, у тому числі без статусу банку або фінансової установи.

При цьому, враховуючи відкликання Національним банком України 05 жовтня 2015 року банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк», а також наслідки початку процедури ліквідації банку й цілі цієї процедури, обмеження прав фізичних осіб на участь у торгах з продажу прав вимоги ПАТ «Дельта Банк» законодавством не визначені.

Положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та прийняті на його виконання нормативно-правові акти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які не містять заборони щодо придбання фізичними особами майна неплатоспроможного банку шляхом відступлення прав вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення, є пріоритетними щодо інших нормативних актів України.

Посилання апеляційної скарги представника позивача на невідповідність висновків суду першої інстанції висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду, є необґрунтованими, оскільки у даній справі спірний договір відступлення прав вимоги за кредитним договором був укладений у процедурі примусової ліквідації банку, порядок проведення якої регулюється спеціальними нормами, які не виключали можливість відступлення права вимоги на користь юридичних осіб без ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг.

Крім того, правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Вирішуючи спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі належним позивачем. При цьому обов`язком позивача є доведення/підтвердження в установленому законом порядку наявності факту порушення та/або оспорювання його прав та інтересів.

Позивач ОСОБА_1 не є стороною оспорюваного договору про відступлення права вимоги. Отже, позивач зобов`язаний був довести, що оспорюваним договором порушуються його певні права та інтереси, що є умовою надання судового захисту порушеному, невизнаному або оспорюваному праву особи. При цьому, у разі пред`явлення до позивача вимог зі сторони нового кредитора, позивач несе обов`язок з виконання кредитного договору у межах, визначеними його сторонами умов.

Таким чином, проведеними торгами та укладеним на їх підставі договором про відступлення права вимоги не породжується у позивача ОСОБА_1 додаткові обов`язки та відповідальність щодо укладеного між ним та банком кредитного договору, оскільки до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Крім того, слід зазначити, що частиною першою статті 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов?язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, зміна кредитора, на користь якого слід виконати кредитні зобов`язання, не впливає на обсяг прав і обов`язків позивача по справі ОСОБА_1 , як боржника за кредитним договором.

Доводи апеляційної скарги скаржника є аналогічними доводам та вимогам позовної заяви ОСОБА_1 , оцінку, яким дав суд першої інстанції, тому не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що відсутні підстави для задоволення вимог апеляції скарги, які є необґрунтованими, щодо скасування рішення суду та задоволення позовних вимог за первісним позовом позивача, оскільки відсутні підстави для скасування обґрунтованого та законного рішення районного суду за наведених позивачем доводів та підстав.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов?язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов?язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені, їм дана належна оцінка районним судом, тому в доводи та вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню колегією суддів апеляційного суду.

З вищевикладеного не вбачається, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, залишено не розглянутими обставини, що мають значення для справи, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції згідно доводів та вимог апеляційної скарги позивача.

З огляду на вище викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами не вбачається, оскільки доводи апеляційної скарги не є суттєвими, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи, і правильності висновків суду не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, тому рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до п. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки рішення районного суду залишено без змін, то судові витрати за розгляд апеляційної скарги залишити за особою, яка подавала скаргу, так як питання судових витрат не переглядалось апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Грушевого Юрія Віталійовича залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.02. 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Грушевого Юрія Віталійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості «Голден Хаус» про визнання договору купівлі-продажу прав вимоги недійсним, треті особи: Акціонерне товариство «Дельта Банк», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості «Голден Хаус» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів та виселення, третя особи Акціонерне товариство «Дельта Банк» залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції, Верховного Суду, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту постанови, в порядку та за умов, визначених цивільно процесуальним законодавством.

Повний текст постанови складений 10 червня 2021 року.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді В. Г. Бородійчук

О.В. Карпенко