КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 367/1749/19 Головуючий у 1 інстанції: Оладько С.І.
Провадження № 22-ц/824/3317/2021 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Крижанівської Г.В.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Слостіна Андрія Геннадійовича, який діє від імені та в інтересах Акціонерного товариства «ПРАВЕКС БАНК», на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 04 листопада 2020 року в справі за позовом Акціонерного товариства «ПРАВЕКС БАНК» до ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , треті особи: Ірпінський міський відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Ірпінської міської ради, ОСОБА_3 , про усунення перешкод у здійсненні звернення стягнення шляхом примусового виселення з житлового приміщення без надання іншого та зняття з реєстрації,-

в с т а н о в и в:

В лютому 2019 року Акціонерне товариство «ПРАВЕКС БАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , треті особи: Ірпінський міський відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, Служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Ірпінської міської ради, ОСОБА_3 , про усунення перешкод у здійсненні звернення стягнення шляхом примусового виселення з житлового приміщення без надання іншого та зняття з реєстрації.

Зазначило, що 15 серпня 2003 року між ОСОБА_1 та АТ «ПРАВЕКС БАНК» був укладений кредитний договір за № 126-007/03Р, відповідно до якого банк надав ОСОБА_1 кредит в сумі 28 000,00 доларів США по 15 серпня 2008 року. В подальшому у зв`язку із неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань в частині сплати чергових платежів з метою реструктуризації заборгованості сторонами неодноразово укладалися договори про внесення змін до кредитного договору. В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між ОСОБА_1 та АТ «ПРАВЕКС БАНК» укладений договір застави за №126-007/03Р від 11 листопада 2003 року, відповідно до якого ОСОБА_1 передав в заставу банку житловий будинок (літера - «А»), загальною площею 180,70 кв. м., житловою площею 52,50 кв. м. з надвірними будівлями та спорудами (огорожа - №1, №2), що розташовані за номером АДРЕСА_1 . На підставі рішення про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в сумі 18167,69 доларів США та 80452,80 грн., а також судових витрат в сумі 3654 грн., 09 грудня 2015 року Ірпінським міським судом Київської області був виданий виконавчий лист №367/6215/15-ц. 14.06.2017 року державним виконавцем Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області відкрито виконавче провадження з примусового виконання виданого 09.12.2015 року Ірпінським міським судом Київської області виконавчого листа № 367/6215/15-ц. В рамках вказаного виконавчого провадження 14.06.2017 року державним виконавцем проведено опис та накладено арешт на майно боржника. В процесі примусового виконання з`ясувалося, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрував у будинку, який є предметом іпотеки, ОСОБА_3 , 1986 року народження, та малолітнього ОСОБА_2 , 2017 року народження. Такі дії вчинені всупереч п. 1.5 договору застави, згідно з яким сторони погодили, що заставодавець не має права відчужувати предмет застави або заставляти його іншим особам, реєструвати в ньому інших осіб та здійснювати будь-які перепланування. Таким діями відповідач порушує права та законні інтереси банку.

AT «ПРАВЕКС БАНК» просило усунути перешкоди у зверненні стягнення на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виселення з вказаного будинку без надання іншого житла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зняття його з реєстрації за вказаною адресою.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 04 листопада 2020 року в позові AT «ПРАВЕКС БАНК» відмовлено.

В апеляційній скарзі представник АТ «ПРАВЕКС БАНК» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов АТ «ПРАВЕКС БАНК» в повному обсязі. Зазначає, що переданий у заставу будинок був придбаний ОСОБА_3 за рахунок кредитних коштів, а тому повідомлення про виселення зареєстрованих у будинку осіб не є обов`язковим. За змістом ч. 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» письмове попередження про добровільне звільнення житлового приміщення стосується лише позасудового способу звернення стягнення на підставі договору і не застосовується в разі звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду. Задоволення позову про виселення мешканців з переданого в іпотеку житлового приміщення не залежить від дотримання іпотекодержателем ч. 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку». Відмовивши у задоволенні позову АТ «ПРАВЕКС БАНК», суд порушив принцип обов`язковості судового рішення, закріплений ст. ст. 124, 129 Конституції України та створив перешкоди у виконанні рішення суду про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором.

В судове засідання сторони, їх представники, треті особи та їх представники не з`явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 15 серпня 2003 року між ОСОБА_1 та АКБ «ПРАВЕКС БАНК», правонаступником прав якого є АТ «ПРАВЕКС БАНК») був укладений кредитний договір за № 126-007/03Р. Згідно п.п. 1.1, 1.2 кредитного договору банк надав позичальнику кредит в іноземній валюті на загальну суму - 28 000,00 доларів США строком з 15 серпня 2003 року по 15 серпня 2008 року.

В подальшому у зв`язку із неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором в частині сплати чергових платежів у позичальника виникла заборгованість. З метою реструктуризації заборгованості сторонами неодноразово укладалися договори про внесення змін до кредитного договору в частині визначення розміру щомісячних платежів та строку виконання зобов`язань .

В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між позичальником та банком укладено договір застави за №126-007/03Р від 11 листопада 2003 року.

Згідно п. 1.1 договору застави в забезпечення виконання в повному обсязі зобов`язань по кредитному договору та можливих змін до нього щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитом в сумі 28000,00 доларів США, сплати процентів за користування грошовими коштами, відшкодування збитків, сплати пені, штрафів в разі порушення умов кредитного договору, ОСОБА_1 передав в заставу банку майно: житловий будинок (літера - «А»), загальною площею - 180,70 кв. м. (житлова площа будинку склала - 52,50 кв. м.) з надвірними будівлями та спорудами (огорожа - №1, №2), що розташовані за номером АДРЕСА_1 .

Пунктом 1.5 договору застави сторони погодили, що заставодавець не має права відчужувати предмет застави або заставляти його іншим особам, реєструвати інших осіб та здійснювати будь - які перепланування (а.с. 13-16).

17 січня 2017 року Ірпінським міським судом Київської області був виданий виконавчий лист на примусове виконання рішення Ірпінського міського суду Київської області у справі № 367/6215/15-ц про стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ «ПРАВЕКС БАНК» заборгованості у сумі 18167,69 доларів США та 80452,80 грн., а також судові витрати в сумі 3654 грн.

На підставі вказаного виконавчого листа 14 червня 2017 року державним виконавцем Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Жук Т.А. було відкрито виконавче провадження №54130285 (а.с.18).

На запит державного виконавця виконавчий комітет Ірпінської міської ради надав відповідь, що за даними реєстру територіальної громадиз 15 березня 2017 року за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно адресних та реєстраційних карток переданих Ірпінським МВ УДМС України в Київській області за даною адресою також зареєстровані ОСОБА_3 ,1986 року народження, та ОСОБА_1 , 1965 року народження (а.с. 19).

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог АТ «ПРАВЕКС БАНК» до ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , про усунення перешкод у зверненні стягнення на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виселення з вказаного будинку без надання іншого житла малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зняття його з реєстрації за вказаною адресою.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

При цьому ч. 4 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти-члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Відповідно до заявлених вимог AT «ПРАВЕКС БАНК» просило усунути перешкоди у зверненні стягнення на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виселення з вказаного будинку без надання іншого житла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зняття його з реєстрації за вказаною адресою.

Разом з тим, як було зазначено, ОСОБА_2 , якого позивач просив виселити, є малолітньою особою, заявляючи вимоги про його виселення, AT «ПРАВЕКС БАНК» не порушувало питання про виселення з вказаного будинку його законного представника.

Також, заявляючи вимоги про виселення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АТ «ПРАВЕКС БАНК» посилався на те, що проживання та реєстрація малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушує права іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки, та посилалося на порядок виселення осіб з предмета іпотеки, визначений Законом України «Про іпотеку».

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, між АТ «ПРАВЕКС БАНК» та ОСОБА_1 було укладено саме договір застави, а не іпотеки.

Укладеним сторонами договором застави та Законом України «Про заставу» не передбачено виселення членів сім'ї власника предмета застави та зняття їх з реєстрації на вимогу або позов заставодержателя. Здійснення реєстрації місця проживання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у будинку, що є предметом застави без згоди банку не може бути самостійною підставою для його виселення з такого будинку. АТ «ПРАВЕКС БАНК» не надало суду доказів на підтвердження того, що реєстрація місця проживання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що є предметом застави, перешкоджає йому звернути стягнення на предмет застави у встановленому законом порядку. Позивач не довів, що будинок, який є предметом застави, був придбаний за кредитні кошти.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог АТ «ПРАВЕКС БАНК».

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на положення ч. 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та вважає безпідставними доводи апеляційної скарги, що рішення суду про відмову в позові направлене на перешкоджання виконання рішення суду про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Слостіна Андрія Геннадійовича, який діє від імені та в інтересах Акціонерного товариства «ПРАВЕКС БАНК»,залишити без задоволення, а рішення Ірпінського міського суду Київської області від 04 листопада 2020 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 лютого 2021 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Крижанівська Г.В.