Справа № 932/1359/21
Провадження № 2/932/364/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2021 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кондрашов І.А., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

17.02.2021 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська засобами поштового зв`язку надійшла вищевказана позовна заява, у якій позивач прохає стягнути солідарно на його користь з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 3 545 523, 34 грн.

За змістом ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 3 ЦПК України).

Однією із засад, на якій ґрунтується цивільне процесуальне законодавство, є неприпустимість зловживання процесуальним правами (п. 11, ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Згідно даних програми електронного документообігу суду, позивачем подано декілька аналогічних позовних заяв, а саме, окрім зазначеного позову в провадженні суду перебувають аналогічні позовні заяви під № 932/1358/21 (головуючий суддя Цитульський В.І.); № 932/1360/21 (головуючий суддя Куцевол В.В.).

При цьому датою надходження та реєстрації всіх трьох позовних заяв є 17 лютого 2021 року. Зазначена інформація підтверджується також на офіційному веб порталі «Судова влади України», у розділі «Стан розгляду справ».

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного суду, розглядаючи справу №552/2378/17, визначив зловживання процесуальними правами, як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає у тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав.

В силу приписів ч. 2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

У Постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11 листопада 2019 року у справі № 337/474/14 вказано, що основною ознакою зловживання процесуальними правами є відсутність наміру вирішити реально існуючий цивільний спір, або забезпечити захист свого реально порушеного права, або намір перешкодити законнім діям інших осіб шляхом звернення до суду та створення штучного судового спору, або використання судового спору як способу не виконувати вимоги законодавства щодо здійснення визначених ним дій».

Відповідно до статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим Законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Водночас у справі «Салонтаджі-Дробняк проти Сербії», заява № 36500/05, від 13 жовтня 2009 року, Європейський суд з прав людини зазначає, що правова система має бути спроможною захистити себе від «сутяжників», і саме національні органи мають запровадити ефективний судовий механізм захисту щодо позовів таких осіб, без обов`язкового використання заходів, що впливають на обсяг їх дієздатності».

У справі «Kupiec v. Poland», заява 16828/02 від 3 лютого 2009 року ЄСПЛ прийшов до висновку, що позов, який подається до суду для розгляду, вважається справжнім та серйозним, якщо лише немає явних показників протилежного, що можуть стати підставою для висновку, що позов є безпідставним (frivolous) або сутяжницьким (vexatious) або йому з інших підстав бракує обґрунтованості.

Не буде суперечитиме праву доступу до суду накладення судових штрафів з метою попередження безпідставних позовів (рішення ЄСПЛ у справі «Tanbay Tuten v. Turkey»).

Аналіз ч. 2 ст. 44 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що суд може визнати зловживанням процесуальними правами подання позивачем декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, а також подання декількох тотожних позовів до одного і того самого відповідача.

Згідно ч. 3 ст. 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Частиною 4 ст. 44 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно п. 6 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається, коли позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність повернення матеріалів позовної заяви позивачу, оскільки подання позивачем до суду протягом одного дня кількох позовів до одного й того самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, судом визнається зловживанням процесуальними правами, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 44, 185, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення грошових коштів, визнати неподаною та повернути позивачу разом із доданими матеріалами.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду із відповідним позовом, після усунення допущених процесуальних порушень, які суд визнав як зловживання процесуальними правами.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею, і може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.А. Кондрашов