Справа № 298/1576/20
Номер провадження 2/298/53/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Лютянської М.С.

при секретарі судового засідання Брітовій Е.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Березний цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 2 листопада 2012 року та на підставі виконавчого листа стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивачки аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 500 гривень щомісячно й до досягнення нею повноліття. Оскільки розмір аліментів визначений рішенням суду від 2 листопада 2012 року є недостатнім для утримання та виховання дитини, забезпечення нормального розвитку доньки, на лікування та є меншим за гарантований державою мінімальний розмір, вважає, що є підстави для збільшення розміру аліментів, а тому просить збільшити розмір стягуваних аліментів з відповідача на утримання доньки з 500 гривень, щомісячно, на 2395 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку до досягнення повноліття, з провести індексації розміру аліментів відповідно до закону.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явився, подав заперечення на позов, в якому зазначив, що на даний момент не має змоги платити аліменти, оскільки офіційно ніде не працює, знаходиться в пошуку роботи у Великоберезнянській районні філії Закарпатського обласного центру зайнятості. Крім цього, йому встановлено діагноз хронічний панкреатит, хронічний холецистит, хронічний гастрит з наявністю ерозії, хронічна гіпертонія. На лікування йому щомісяця потрібно біля 700-800 гривень на медикаменти та біля 1500 гривень на дієтичне харчування. Він сам щомісяця отримує гроші на лікування від рідного брата. Посилаючись на зазначені обставини просить в позові відмовити.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідив письмові матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа.

Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Великоберезнянського районного суду від 2 листопада 2012 року шлюб стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 500 (п`ятсот) грн. щомісячно, але не менше 30 відсотків розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, починаючи з 09.10.2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Як зазначила у позовній заяві позивачка, розмір аліментів, який визначений рішенням Великоберезнянського районного суду від 2 листопада 2012 року, що має сплачувати відповідач, є недостатнім для утримання та виховання дитини, забезпечення її нормального розвитку та є меншим за гарантований державою мінімальний розмір, тому є підстави для збільшення розміру аліментів.

Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Оскільки після постановлення рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 2 листопада 2012 року значно збільшився законодавчо визначений розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, значно підвищилася вартість життя, тому враховуючи матеріальне та сімейне становище сторін, оскільки розмір аліментів, який відповідач має сплачувати згідно рішення суду менший від мінімального розміру аліментів, визначеного законом, що не може забезпечити гармонійний розвиток дитини, а також те, що відповідно до вимог ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності, виходячи із принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що слід збільшити розмір стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 в твердій грошовій сумі у розмірі з 500 гривень на 2395 гривень, на неповнолітню доньку щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття.

Що стосується вимоги позивача, щодо проведення індексації розміру аліментів відповідно до закону, суд виходить з наступного.

Індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг (стаття 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»).

Частиною першою статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру.

Аліменти у твердій грошовій сумі підлягають індексації, що чітко визначено в абз. 7 згаданої вище норми. Індексацію аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, проводять за рахунок коштів платника аліментів (абз. 7 ст. 5 даного Закону про індексацію).

Статтею 9 Закону про індексацію, передбачено, що індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму ВСУ від 12 червня 2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститись позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, щодо проведення індексації. Суд вважає, вимоги позивача про стягнення індексації в судовому порядку необґрунтованими, так як обов`язок проведення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, передбачений статтею 184 СК України та Законом України «Про виконавче провадження», зобов`язує саме державного виконавця проводити таку індексацію щороку, починаючи з другого року після визначення розміру аліментів, тому позивачка повинна була звернутися до державного виконавця з такими вимогами, а в разі відмови в проведенні індексації звернутися до суду щодо оскарження його рішень чи дій.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в задоволенні позовної вимоги щодо проведення індексації розміру аліментів слід відмовити в повному обсязі.

Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Тому, керуючись ст.ст. 180-183 СК України, ст. ст.6-13,76,89,141,259,263-265,280-283 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задовольнити частково.

Збільшити розмір стягнення аліментів, утримуваних за рішенням Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 2 листопада 2012 року, з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) мешканки АДРЕСА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 500 (п`ятсот) гривень, щомісячно, до 2395 (дві тисячі триста дев`яносто п`ять) гривень, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 840,80 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів після його проголошення апеляційної скарги (сторонами, які не були при цьому присутні в той же строк, з дня отримання ними копії цього рішення) і набере законної сили після закінчення вищезазначеного строку, якщо не буде оскаржене, а в разі оскарження після апеляційного розгляду справи, якщо не буде скасоване.

Головуюча: Лютянська М.С.