Справа №519/825/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

06.04.2021 року

Южний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Барановської З.І., секретаря Гнатюк Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 до державного реєстратора КП «Агенція реєстраційних послуг Манюта Сергія Васильовича, ТОВ «ФК «Алькор Інвест» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до ТОВ «ФК «Алькор Інвест», приватного нотаріусу Кисельової Н.В. про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, мотивуючи свої вимоги тим, що 07.07.2008 між ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» в особі філії «Одеське регіональне управління» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №М-81/08-К, згідно якого Банк надав кредит у розмірі 55 000 доларів США, з оплатою 18% річних строком до 06.07.2015. В забезпечення зобов`язань за кредитним договором 07.07.2008 між Банком, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений іпотечний договір з майновим поручителями, посвідчений приватним нотаріусом Южненського міського нотаріального округу Одеської області Чебаном М.І., предметом якого є трикімнатна квартира АДРЕСА_1 . Також в забезпечення зобов`язань за кредитним договором 07.07.2008 між Банком, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , був укладений договір поруки №1136/08. Крім того в забезпечення зобов`язань за кредитним договором 07.07.2008 між Банком, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , був укладений договір поруки №1137/08. Згодом, 03.10.2008 Банк разом з позичальником уклали додаткову угоду №2 до кредитного договору №М-81/08-К від 07.07.2008, якою підвищили відсоткову ставку з 18% до 20%. В подальшому була отримана інформація з Витягу державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки від 24.04.2019 в якій вбачається, що Державний реєстратор приватний нотаріус Кисельова Н.В. Київського міського нотаріального округу провела на підставі внесення запису: рішення №46625715 державну реєстрацію об`єкта нерухомого майна, а саме вказаної квартири та зареєструвала права власності на неї за ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест». Позивач отримала лист-вимогу, згідно якого їй стало відомо, що ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест» придбало право вимоги за вказаним кредитним договором з додатковими угодами та іпотечним договором, та вимагало негайно у 30-дений термін з дня отримання вимоги звільнити (виселитись, знятись з реєстрації місця проживання) разом з іншими членами сім`ї з квартири, що є предметом договору іпотеки. Позивач вважає, що реєстрація права власності на дану квартиру, яка відбулась на підставі рішення державного реєстратора від 24.04.2019 є незаконним, а рішення та запис про право власності повинні бути скасовані судом, оскільки суперечать законодавству.

Від приватного нотаріусу Кисельової Н.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона зазначає, що нею було прийнято тільки рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, згідно якого проведено заміну іпотекодержателя з ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» на ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест», запис на реєстрацію права власності нею не вносилось.

В подальшому позивач подала заяву про збільшення позовних вимог до ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест», державного реєстратора КП «Агенція реєстраційних послуг Манюта Сергія Васильовича, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.12.2019 Южним міським судом Одеської області ухвалено рішення по цивільній справі №519/447/15-ц, яким позов ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредиту №М-81/08-К задоволений частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача 3 245,72 доларів США строкової заборгованості по основному боргу кредиту, що еквівалентно 75865,63 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 20.12.2019 (1 долар США=23,374052 грн.); 34931,13 доларів США простроченої заборгованості по основному боргу кредиту, що еквівалентно 816482,05 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 20.12.2019 (1 долар США=23,374052 грн.); 699,92 доларів США - строкової заборгованості по відсоткам, що еквівалентно 16359,97 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 20.12.2019 (1 долар США=23,374052 грн.); 5266,05 доларів США - простроченої заборгованості по відсоткам, що еквівалентно 123088,93 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 20.12.2019 (1 долар США=23,374052 грн.); 1031796,58 грн. - пені за прострочену заборгованість по кредиту та відсоткам за період з 05.03.2014 по 05.03.2015. Задоволені зустрічні позови ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Одеське РУ» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», ТОВ «Фінансова компанія «АЛЬКОР ІНВЕСТ» про припинення поруки та визнано поруки за договорами поруки №1136/08 від 07 липня 2008 року, №1137/08 від 07 липня 2008 року, №1138/08 від 07 липня 2008 року, такими, що припинені. Таким чином ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест», знаючи що судом розглядається справа про стягнення заборгованості, де Товариство є правонаступником Банку проводить перереєстрацію заставного майна з поручителів на себе, всупереч закону. Тобто ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест» реалізувало своє право двічі. Товариство всупереч п.7.4.5 Іпотечного договору з майновими поручителями від 07.07.2008 була проведена переоцінка предмету Іпотеки, без погодження із Іпотекодавцями та зазначена оцінка була надана державному реєстратору ОСОБА_5 . Крім того з 07.06.2014 діє Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який розповсюджується на позивача, відповідно до норм якого заборонено примусове стягнення даного майна без згоди власника. Позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, винесене 02.08.2019 державним реєстратором КП «Агенція реєстраційних послуг» Манютою С.В.; скасувати державну реєстрацію права власності за ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест» на квартиру АДРЕСА_1 ; визнати право власності за попередніми власниками ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у рівних частинах.

Від представника ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест» надійшли пояснення, згідно яких вони просять відмовити у задоволені позову повністю.

Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 11.09.2019 відкрито провадження та справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 03.07.2020 було витребувано з Центру з надання адміністративних послуг Южненської міської ради Одеської області копію договору купівлі реєстраційної справи, яка стала підставою для реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест».

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, представник надав до суду заяву, згідно якої просить суд справу розглядати у його відсутність, на задоволені збільшених позовних вимог наполягає та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, хоча про день та час слухання справи були повідомлені належним чином, про причини неявки до суду не повідомили, заяви про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходили.

У відповідності до ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов таких висновків.

Судом встановлено, що 07.07.2008 між ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» в особі філії «Одеське регіональне управління» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №М-81/08-К, згідно якого Банк надав кредит у розмірі 55 000 доларів США, з оплатою 18% річних строком до 06.07.2015.

В забезпечення зобов`язань за кредитним договором 07.07.2008 між Банком, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений іпотечний договір з майновими поручителями, посвідчений приватним нотаріусом Южненського міського нотаріального округу Одеської області Чебаном М.І., предметом якого є трикімнатна квартира АДРЕСА_1 .

Також в забезпечення зобов`язань за кредитним договором 07.07.2008 між Банком, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , був укладений договір поруки №1136/08.

Крім того в забезпечення зобов`язань за кредитним договором 07.07.2008 між Банком, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , був укладений договір поруки №1137/08.

Згодом, 03.10.2008 Банк разом з позичальником уклали додаткову угоду №2 до кредитного договору №М-81/08-К від 07.07.2008, якою підвищили відсоткову ставку з 18% до 20%.

23 квітня 2019 року ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест» уклали договір відступлення права вимоги за вказаним іпотечним договором.

Позивач отримала лист-вимогу, згідно якого їй стало відомо, що ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест» придбало право вимоги за вказаним кредитним договором з додатковими угодами та іпотечним договором, та вимагало негайно у 30-дений термін з дня отримання вимоги звільнити (виселитись, знятись з реєстрації місця проживання) разом з іншими членами сім`ї з квартири, що є предметом договору іпотеки.

В подальшому був отриманий Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.08.2019 в якому вбачається, що Державний реєстратор КП «Агенція реєстраційних послуг» Одеська область Манюта С.В. провів на підставі внесення запису: рішення №32655269 державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 48062420 від 02.08.2019, 09:34:14, об`єкта нерухомого майна, а саме вказаної квартири та зареєстрував право власності на неї за ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест».

Позивач вважає, що реєстрація права власності на дану квартиру, яка відбулась на підставі рішення державного реєстратора від 24.04.2019 є незаконною, а рішення та запис про право власності повинні бути скасовані судом, оскільки суперечать законодавству.

Крім того, Южним міським судом Одеської області ухвалено рішення 20.12.2019, яким позов представника ТОВ «Фінансова компанія «АЛЬКОР ІНВЕСТ» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по кредиту задовольний частково. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 3245,72 доларів США строкової заборгованості по основному боргу кредиту, що еквівалентно 75865,63 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 20.12.2019 (1 долар США=23,374052 грн.); 34931,13 доларів США простроченої заборгованості по основному боргу кредиту, що еквівалентно 816482,05 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 20.12.2019 (1 долар США=23,374052 грн.); 699,92 доларів США строкової заборгованості по відсоткам, що еквівалентно 16359,97 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 20.12.2019 (1 долар США=23,374052 грн.); 5266,05 доларів США простроченої заборгованості по відсоткам, що еквівалентно 123088,93 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 20.12.2019 (1 долар США=23,374052 грн.); 1031796,58 грн. - пені за прострочену заборгованість по кредиту та відсоткам за період з 05.03.2014 по 05.03.2015. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «АЛЬКОР ІНВЕСТ» судовий збір в розмірі 3654 грн. Задоволений зустрічний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Одеське РУ» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», ТОВ «Фінансова компанія «АЛЬКОР ІНВЕСТ» про припинення поруки. Визнано поруку за договором поруки №1136/08 від 07 липня 2008 року, укладеним між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 , такою, що припинена. Визнано поруку за договором поруки №1137/08 від 07 липня 2008 року, укладеним між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_4 , такою, що припинена. Задоволений зустрічний позов ОСОБА_3 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Одеське РУ» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», ТОВ «Фінансова компанія «АЛЬКОР ІНВЕСТ» про припинення поруки. Визнано поруку за договором поруки №1138/08 від 07 липня 2008 року, укладеним між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_3 , такою, що припинена.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про обєкти та субєктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Згідно з частиною другою цієї статті передбачено, що перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до ч.4 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Згідно частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; 7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення обєкта нерухомого майна релігійній організації; 13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу обєкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, обєктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; 12) заявника, який звернувся із заявою про державну реєстрацію прав, що матиме наслідком відчуження майна, внесено до Єдиного реєстру боржників.

Згідно частини другої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Зміст процитованих правових норм вказує, що за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державний реєстратор може прийняти одне із рішень: про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або про відмову в державній реєстрації; у свою чергу рішення про державну реєстрацію прав приймається за умови подання заявником достатніх та належним чином оформлених документів, відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно, а також підстав для відмови у державній реєстрації.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.3 ст.33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно положень статті 36 цього Закону сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Статтею 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» встановлено заборону примусового стягнення (відчуження без згоди власника) нерухомого житлового майна, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установамирезидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника / майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

У свою чергу, мораторій є відстроченням виконання зобов`язання, а не звільненням від його виконання. Тому, установлений Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника).

Крім того, згідно з пунктом 4 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Оскільки зазначений Закон не зупиняє дії решти нормативно-правових актів, що регулюють забезпечення зобов`язань, тому є лише правовою підставою, що унеможливлює вжиття органами і посадовими особами, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, заходів, спрямованих на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію положень цьогоЗаконуна період його чинності.

При цьому, положеннями цього Закону не встановлено, що іпотека припиняється, а лише передбачено заборону примусового стягнення нерухомого житлового майна.

Таким чином, положеннями Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» встановлена загальна заборона примусового стягнення такого майна без згоди власника (незалежно від суб`єкта, який здійснює таке стягнення).

Дана правова позиція викладена в постанові ВС КЦС від 31.10.2018 по справі №465/1310/17.

Таким чином, за наслідками прийнятого державним реєстратором КП «Агенція реєстраційних послуг» Манюта С.В. рішення про проведення державної реєстрації права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 за ТОВ «Алькор Інвест» за відповідним застереженням в іпотечному договорі, фактично відбулося примусове стягнення зазначеного майна без згоди власника, незважаючи на заборону, встановлену Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Статтею 26 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

У відповідності до вимог частини 3 статті 33, частинні статті 37 Закону України «Про іпотеку» законодавцем визначено три способи захисту про задоволення вимог кредитора, які забезпечені іпотекою шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий - на підставі рішення суду; позасудовий - на підставі виконавчого напису нотаріуса, згідно з Договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У пункті 10.3 Іпотечного договору міститься застереження про звернення стягнення на предмет іпотеки, однак наявність Іпотечного договору не надавала права Відповідачу підстав для проведення реєстрації права власності за собою, а державному реєстратору права на здійснення відповідних дій.

Рішення про стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття на нього права власності Позивач та його Представник або Треті особи не отримували. Інформацію про вартість предмету іпотеки, нерухомого майна, за якою відбувалося зарахування вимог, також не отримано, що є грубим порушенням процедури переходу права власності, оскільки ціна набуття права власності на предмет іпотеки є істотною обставиною і повинна погоджуватись з власником майна, чого Відповідачем зроблено не було.

Тобто на момент реєстрації права власності на Відповідача, оцінка майна відсутня.

У відповідності до вимог статті 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Внаслідок скасування рішення про державну реєстрацію права власності за ТОВ «ФК «Алькор Інвест» згідно положень ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень» відбувається відновлення становища, яке існувало до порушення, а саме: залишається чинним запис про реєстрацію права власності на квартиру за попередніми власниками.

Відповідно до ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів.

Керуючись ст.ст.3, 12, 81, 141, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов представника ОСОБА_1 до державного реєстратора КП «Агенція реєстраційних послуг Манюта Сергія Васильовича, ТОВ «ФК «Алькор Інвест» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяженеь (з відкриттям розділу), індексний номер: 48062420, винесене 02.08.2019 державним реєстратором КП «Агенція реєстраційних послуг Манютою Сергієм Васильовичем (номер запису про право власності: 32655269).

Скасувати державну реєстрацію права власності за ТОВ «ФК «Алькор Інвест» на квартиру АДРЕСА_3 , індексний номер: 32655269.

Визнати право власності за попередніми власниками, а саме: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,РНОКПП НОМЕР_2 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , на квартиру АДРЕСА_3 у рівних частках.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач державний реєстратор КП «Агенція реєстраційних послуг» Манюта Сергій Васильович, місцезнаходження: м. Одеса, пр. Адміральський, 33а, оф.502, .

Відповідач ТОВ «ФК «Алькор Інвест», місцезнаходження: м. Київ, пр. Відрадний, 103 оф.601, .

Суддя Южного міського суду

Одеської області З.І.Барановська