Справа № 444/1542/21
Провадження № 2/444/737/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мамедова Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа особі,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про встановлення юридичного факту належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документа, а саме державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 023468, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 708, згідно якого ОСОБА_3 , жительці села Лавриків, на підставі рішення ХI сесії III демократичного скликання Лавриківської сільської ради від 14.12.2000 року № 2 було передано у приватну власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,24 гектарів в межах згідно з планом, розташовану на території Лавриківської сільської ради.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що вона своє дошлюбне прізвище ОСОБА_4 змінила внаслідок укладення шлюбу 19.01.1973 року із ОСОБА_5 у селі Лавриків Нестеровського (Жовківського) району Львівської області.

Її батьком є ОСОБА_6 , матір`ю- ОСОБА_2 .

Стверджує, що з копії державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 023468 вбачається, що ОСОБА_7 , яка проживає за адресою: село Лавриків, на підставі рішення ХI сесії III демократичного скликання Лавриківської сільської ради від 14.12.2000 року № 2 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,24 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Лавриківської сільської ради. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 708.

В той же час звертає увагу, що даний державний акт виданий на ім`я ОСОБА_3 , хоча ім`я її матері- ОСОБА_8 .

Позивач вказує, що після смерті матері, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина і внаслідок її звернення у Жовківську державну нотаріальну контору 11.05.2021 року було зареєстровано спадкову справу № 150/2021, однак державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Львів) Галань О. Я. в усному порядку їй було роз`яснено, що пред`явлений державний акт на земельну ділянку, виданий на ім`я ОСОБА_3 , в той же час її матір`ю згідно свідоцтва про народження є ОСОБА_2 , і спадкодавцем є саме ОСОБА_2 .

Як наслідок їй було рекомендовано звернутися в суд для вирішення питання встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Позивач стверджує, що виправити помилку в правовстановлюючому документі інакше як за рішенням суду неможливо, оскільки її мати, ОСОБА_2 , померла, а тому втратила цивільну правоздатність та дієздатність.

А тому враховуючи наведені вище обставини, вважає, що є всі підстави встановити юридичний факт належності правовстановлюючого документа, а саме державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 023468, виданого на ім`я ОСОБА_9 , саме ОСОБА_2 .

Як наслідок просить захистити її право та задовольнити позовні вимоги.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак вона подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.

Представник відповідача, Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Добросинсько-Магерівської сільської ради на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, зазначили, що визнають позовні вимоги, не заперечують проти задоволення таких.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Жовківської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від них на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, зазначили, що при вирішенні справи покладаються на думку суду.

Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності позивача, представника відповідача та представника третьої особи, які не з`явилися в судове засідання, зважаючи на їх належне повідомлення про дату, час та місце судового засідання, подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Суд вважає, що наданих доказів достатньо для ухвалення правильного та законного рішення у справі.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку .

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Так як відповідач Добросинсько-Магерівська сільська рада Львівського району Львівської області не заперечує проти позовних вимог, фактично позовні вимоги відповідачем визнано, суд вважає за можливе ухвалити рішення .

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" міститься роз`яснення про те, що суди при прийнятті заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть розглядати їх в порядку окремого провадження, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право (пункти 1 і 3).

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Суд констатує, що встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа, а саме державного акта на право приватної власності на землю пов`язане із спадкуванням та можливим подальшим вирішенням спору про право, встановлення факту, що має юридичне значення може вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб (спадкоємців), а тому суд прийшов до висновку, що вирішення питання встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа необхідно розглядати саме в порядку позовного провадження.

Суд враховує, що прийняття рішення суду про встановлення факту належності правовстановлюючого документа необхідне позивачу для усунення помилки та подальшого спадкування земельної ділянки після смерті матері, ОСОБА_2 , право власності останньої на яку підтверджується саме державним актом на право приватної власності на землю, де і допущено помилку.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Так, згідно з правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження, місце проживання не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Судом встановлено, що позивачем є ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Окопи, Жовківського району Львівської області, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 07.02.2001 року.

З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 вбачається, що своє дошлюбне прізвище ОСОБА_4 позивач змінила внаслідок укладення шлюбу 19.01.1973 року із ОСОБА_5 у селі Лавриків Нестеровського (Жовківського) району Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу цього ж дня зроблено запис за № 5. Тобто дошлюбним прізвищем позивача було ОСОБА_4 .

Батьком ОСОБА_10 є ОСОБА_6 , матір`ю- ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , яке видане повторно Жовківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західног міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 09.12.2020 року.

З копії державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 023468 вбачається, що ОСОБА_7 , яка проживає за адресою: село Лавриків, на підставі рішення ХI сесії III демократичного скликання Лавриківської сільської ради від 14.12.2000 року № 2 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,24 гектарів в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Лавриківської сільської ради. Землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 708.

Суд враховує, що даний державний акт виданий на ім`я ОСОБА_3 , хоча ім`я матері позивача- ОСОБА_8 .

ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що цього ж дня було складено відповідний актовий запис № 28, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , яке видане Лавриківською сільською радою Жовківського району Львівської області 30.10.2013 року.

Суд бере до уваги, що після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина і внаслідок звернення позивача у Жовківську державну нотаріальну контору 11.05.2021 року було зареєстровано спадкову справу № 150/2021, що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 64649869 від 11.05.2021 року.

Однак, як стверджує ОСОБА_1 у позовній заяві, державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Львів) Галань О. Я. їй в усному порядку було роз`яснено, що державний акт на земельну, пред`явлений нею, виданий на ім`я ОСОБА_3 , в той же час її матір`ю згідно свідоцтва про народження є ОСОБА_2 , і спадкодавцем є саме ОСОБА_2 .

Те, що правильним іменем матері позивача є ОСОБА_8 підтверджується наявними документами в матеріалах справи, які проаналізовані судом вище.

Тобто, суд приходить до висновку, що в державному акті на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 023468, зареєстрованому в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 708, згідно якого ОСОБА_3 , жительці села Лавриків, на підставі рішення ХI сесії III демократичного скликання Лавриківської сільської ради від 14.12.2000 року № 2 було передано у приватну власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,24 гектарів в межах згідно з планом, розташовану на території Лавриківської сільської ради, було допущено описку та помилково зазначено, що власником земельної ділянки є ОСОБА_3 , оскільки як встановлено під час розгляду справи правильним іменем є ОСОБА_8 , тобто власником є ОСОБА_2 , а тому правовстановлюючий документ мав бути виданий саме на ім`я ОСОБА_2 .

Суд враховує, що виправити помилку в правовстановлюючому документі інакше як за рішенням суду про встановлення факту належності документа особі неможливо, оскільки мати позивача, ОСОБА_2 , померла, а тому втратила цивільну правоздатність та дієздатність.

А тому, суд приходить до висновку, що враховуючи наведені вище обставини, зазначений позивачем факт, що має юридичне значення, знайшов своє підтвердження, як наслідок у суду є всі підстави встановити юридичний факт належності правовстановлюючого документа особі.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 4, 6, 7, 12, 76, 77, 81, 258-259, 263, 264, 268, 294, 315-319, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву задоволити.

Встановити юридичний факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 правовстановлюючого документа, а саме, державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ЛВ №023468, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 708, згідно якого ОСОБА_3 , жительці с. Лавриків, на підставі рішення ХІ сесії ІІІ демократичного скликання Лавриківської сільської ради від 14.12.2000 року № 2 було передано у приватну власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,24 гектарів в межах згідно з планом, розташовану на території Лавриківської сільської ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 30.06.2021 року.

Суддя: Зеліско Р. Й.