Справа №949/10/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2021 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Сидоренко З.С.,

при секретарі судових засідань Пінчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Дубровицька міська рада про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду та просить встановити факт постійного проживання його з його батьком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю на час відкриття спадщини.

Свої вимоги мотивує тим, що з листопада 2001 року по 05 лютого 2007 року він проживав разом із своїм батьком ОСОБА_2 в його будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Необхідність проживання із своїм батьком упродовж зазначеного періоду була зумовлена його похилим віком, у зв`язку з чим останній потребував постійного стороннього догляду. Так як інших близьких родичів поряд не мав, тому протягом зазначеного періоду він з ним проживав, доглядав його, допомагав вести господарство та побут. ІНФОРМАЦІЯ_2 його батько помер. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 . Його батько за життя не залишив заповіту. Він є єдиним спадкоємцем першої черги на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2 . Після смерті батька він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджували спільну реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем.

У судове засідання заявник не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує та просить задоволити.

Представник заінтересованої особи Дубровицької міської ради в судове засідання не з`явився. Згідно поданої заяви міського голови Микульського Б.М., останній просить дану справу розглянути без участі представника міської ради за наявними у справі матеріалами. Одночасно, зазначив, що проти задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини Дубровицька міська рада не заперечує.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили, що дійсно ОСОБА_1 проживав разом із своїм батьком ОСОБА_2 в будинку останнього до дня його смерті, хоча і не був зареєстрований у вказаному будинку. ОСОБА_1 вів з батьком спільне господарство та доглядав його до смерті, так як батько був похилого віку і потребував сторонньої допомоги.

Допитавши свідків, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи та встановивши, що вимоги заявника не зачіпають інтереси третіх осіб, а прийняте рішення суду не суперечить вимогам чинного законодавства, суд дійшов висновку, що заяву слід задоволити з наступних підстав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановленні також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько заявника ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.4).

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 від 07.10.2004 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії СВЕ №149528 від 02.11.2004 року (а.с.6, 7).

Згідно довідки №354 від 25.11.2019 року, виданої виконавчим комітетом Великоозерянської сільської ради (а.с.8) ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті з ним проживав без реєстрації його син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу.

За статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно із п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до абзацу другого п. 2 вказаної вище Постанови якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тощо.

Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.03.2019 року у справі №461/4689/15-ц.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Отже, ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. При цьому, важливою ознакою є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Наявні у матеріалах справи докази, підтверджують в повному обсязі той факт, що заявник ОСОБА_1 проживав із спадкодавцем ОСОБА_2 в одному будинку за адресою: АДРЕСА_1 та вів з ним спільне господарство.

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

На підставі вищенаведеного, враховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, необхідні для реалізації свого права як спадкоємця для пред`явлення нотаріусу, але факт проживання однією сім`єю із спадкодавцем на момент відкриття спадщини підтверджений суду заявником та не заперечується іншим учасником судового розгляду, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заявлених вимог.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 13, 81, 89, 259, 263-265, 294, 352, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Дубровицька міська рада про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини задоволити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з його батьком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю на час відкриття спадщини.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.15 ч 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Голова Дубровицького

районного суду: З.С.Сидоренко