У Х В А Л А

Іменем України

05 липня 2021 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Гринчак О.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, третя особа ОСОБА_2 про поновлення на роботі, оплати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 - звернулася до суду з позовною заявою до відповідача - Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, третя особа ОСОБА_2 , в якій просить суд:

1. Поновити позивача на посаду головного спеціаліста в Міністерстві захисту довкілля та природних ресурсів України з 07.04.2021.

2. Стягнути з Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07.04.2021 до дня поновлення на роботі, який на день пред`явлення позову становить 66 550,40 грн.

3. Стягнути з Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України на користь позивача в рахунок компенсації моральної шкоди 550 000,00 грн. (п`ятсот п`ятдесят тисяч гривень).

4. Витребувати у Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України перелік вакантних посад згідно з штатним розписом станом на 07.08.2020 та 07.04.2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

За змістом п. 17 ст. 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування;

Проходження публічної служби - це процес діяльності особи на посадах, які вона обіймає, починаючи від моменту призначення на відповідну посаду та завершуючи припиненням публічної служби, із сукупністю всіх обставин і фактів, які супроводжують таку діяльність. Оскільки така професійна діяльність нерозривно пов`язана з отриманням оплати (винагороди) за роботу, яку особа виконує на відповідній посаді, то правовідносини, пов`язані з нарахуваннями, виплатами, утриманнями, компенсаціями, перерахунками заробітної плати, компенсацій, грошової допомоги під час виконання такою особою своїх посадових обов`язків, є одним з елементів проходження публічної служби, а під час звільнення з публічної служби - одним з елементів припинення такої служби.

Оскільки публічна служба є різновидом трудової діяльності, відносини публічної служби як окремий різновид трудових відносин існують на стику двох галузей права - трудового та адміністративного, тому правовідносини, пов`язані з прийняттям на публічну службу, її проходженням та припиненням, регламентуються нормами як трудового, так і адміністративного законодавства, а спори, які виникають з таких правовідносин, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 815/6096/17 викладена позиція, згідно з якою при наданні спору статусу публічно-правового з приводу вказаних правовідносин необхідно встановити наявність таких підстав: 1) чи проходила особа конкурс на заняття вакантної посади; 2) чи складала така особа присягу посадової особи; 3) чи присвоювався їй ранг у межах відповідної категорії посад.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду зазначила, які трудові спори не належать до цієї категорії: а) керівників та інших працівників державних і комунальних підприємств, установ та організацій; б) працівників, які працюють за трудовим договором у державних органах і органах місцевого самоврядування; в) працівників бюджетних установ та інше.

Як вбачається з копії трудової книжки, позивач 26 серпня 1991 року наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища № 19-О прийнята на роботу, 07 лютого 1994 року прийняла присягу державного службовця, 01 жовтня 2019 року ОСОБА_1 присвоєно 7 ранг державного службовця. 07.04.2021 позивача звільнено з посади головного спеціаліста у зв"язку із закінченням строку призначення на посаду державної служби відповідно до ч. 2 ст. 85 Закону України "Про державну службу".

Викладене свідчить про прийняття та звільнення позивача з публічної служби, у зв`язку з цим вимоги позивача стосуються проходження цієї публічної служби (п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Отже, між сторонами виник спір щодо звільнення ОСОБА_1 з публічної служби, який не може бути розглянутий в порядку цивільного судочинства.

Такий висновок зроблено з урахуванням позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 22 серпня 2018 року у справі № 724/1656/16-ц.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 5 ст. 186 ЦПК України, відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, третя особа ОСОБА_2 про поновлення на роботі, оплати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 05.07.2021.

Суддя О. І. Гринчак