Справа № 587/1078/13-ц
Провадження № 6/587/30/21

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 травня 2021 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., за участю секретаря судового засідання Токаревої В.М., розглянувши у судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Сумський районний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про заміну сторони виконавчого провадження,
ВСТАНОВИВ:
30 березня 2021 року вищезазначена заява надійшла до Сумського районного суду Сумської області. В даній заяві заінтересована особа ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах, просить замінити сторону у виконавчому провадженні № 38072545 щодо примусового виконання рішення Сумського районного суду Сумської області у справі № 587/1078/13-ц від 30.04.2013 р. за виконавчим листом № 587/1078/13-ц, виданим 30.04.2013 року, про стягнення з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) аліментів у розмірі ј частина з усіх його заробітків (доходів(, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 24 квітня 2013 р. до досягнення дитиною повноліття, а саме замінити сторону (стягувача) з ОСОБА_4 на ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ). Заяву мотивує тим, що її батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася вона. 20 вересня 2012 року за рішенням суду шлюб між батьками було розірвано, після чого за обопільною згодою батьків вона залишилася проживати разом з матір`ю ( АДРЕСА_2 ). Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 30 квітня 2013 року з батька ОСОБА_2 на користь матері ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_1 (заявниці по даній справі) в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 24 квітня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Постановою Сумського РВ ДВС ГТУЮ у Сумській області від 23.05.2013 відкрито виконавче провадження № 38072545 з примусового виконання рішення суду на підставі виконавчого листа № 587/1078/13-ц від 30.04.2013 р. У 2013 році мати знову вийшла заміж і змінила прізвище на « ОСОБА_5 ». В подальшому у неї з матір`ю відносини стали неприязненими і з 08.09.2020 року та по теперішній час вона зареєстрована за адресою батька, проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні, мати фактично не приймає участі у її утриманні та вихованні. Станом на 01.03.2021 року за її батьком ОСОБА_2 рахується заборгованість зі сплати аліментів на її утримання у розмірі 30 580,75 грн. В зв`язку з наведеним виникла необхідність в заміні сторони у справі, шляхом заміни стягувача.
Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду була повідомлена належним чином.
Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, в своїй заяві просив слухати справу у його відсутність, при винесенні рішення покладався на розсуд суду.
Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, не заперечувала проти отримання донькою аліментів, при винесенні рішення поклалася на розсуд суду.
Представник заінтересованої особи Сумського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) для розгляду справи до суду не з`явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши норми ЦПК України, доходить наступних висновків.
Відповідно до ст. 46, ч. 1 ст. 47, ч. 1 ст. 48 ЦПК України, здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.
Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.
Також, слід зазначити, що у справах позовного провадження учасниками справи є сторони /позивач, відповідач/ та треті особи, тоді коли під час виконання судового рішення сторонами є стягувач, боржник, державний виконавець, заінтересована особа.
В даному випадку між сторонами виникли правовідносини у площині порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів.
Суд зазначає, що процесуальні питання, пов`язані із виконання судових рішень, у тому числі заміною сторони у виконавчому провадженні, регулюються Розділом VI Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до ч.1,2,5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Згідно із ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Суд, проаналізувавши викладені вище норми ЦПК України, враховуючи, що у даному виконавчому провадженні вибуття сторони виконавчого провадження не настало, мати дитини ОСОБА_3 була і залишається стягувачем по справі, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 , оскільки не настали умови, при яких застосовується ч.1,2,5 ст. 442 ЦПК України що заміни сторони виконавчого провадження.
При цьому слід зазначити наступне.
У частині третій статті 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини (постанова Верховного Суду від 17 червня 2020 року по справі № 158/1638/18, провадження № 61-7692св19).
Право на стягнення аліментів має той з батьків, з яким визначено місце проживання дитини.
Та обставина, що дитина, на утримання якої були стягнуті аліменти з батька на користь матері дитини, певний час не проживала з матір`ю, а проживала з батьком, не є підставою для заміни сторони виконавчого провадження, а є підставою для звернення заінтересованої особи до суду з позовом про припинення стягнення аліментів.
Таким чином, в даному випадку заявниця, якщо вона вважає, що неналежним стягненням аліментів її права порушені, вправі звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів, а інша заінтересована особа батько заявниці вправі звернутися до суду з позовом про припинення стягнення аліментів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 353, 442 ЦПК України, суд
В задоволенні заяви ОСОБА_1 - відмовити.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити ухвалу суду шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А.Степаненко