Дата документу 25.06.2021
Справа № 336/3011/21
Провадження № 4-с/334/35/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Козлової Н.Ю., за участю секретаря Зоріної С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського ВДВС у м.Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального МЮ (м.Дніпро) Коциняна М.О. та визнання їх незаконними

в с т а н о в и в:

До Ленінського районного суду м.Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського ВДВС у м.Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального МЮ (м.Дніпро) Коциняна М.О. та визнання їх незаконними.

Вимоги скарги мотивовані тим, що рішенням Ленінського районного суду м Запоріжжя від 16.08.2011 року з ОСОБА_1 було стягнуто на користь Банк «Укрпромбанк» 314952 грн.

Заявник не отримував жодного повідомлення від ВДВС та не мав інформації, що виконавчий лист було передано на примусове виконання, щодо виконання будь яких дій державним виконавцем заявнику було не відомо.

13.04.2021 року, заявник дізнався, що його карта «Монобанк» заблокована на вимогу державного виконавця Шевченківського ВДВС у місці Запоріжжя Південно - Східного міжрегіонального МЮ (м.Дніпро) Коциняном М.О.

За телефонною розмовою з державним виконавцем Коциняном М.О., останній не заперечив, що на його вимогу заблокована карта боржника та було запропоновано прибути до виконавчої служби. При цьому, державний виконавець повідомив боржнику надати пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа в строк до 22.04.2021року, а також попередив, що у разі не вжиття заходів щодо фактичного виконання рішення суду в самостійному порядку в строк до 22.04.2021 року, ним буде забезпечено передачу нерухомого майна - належну боржнику квартиру за адресою АДРЕСА_1 , де він зареєстрований на електронні торги.

Заявник вважає, що держаним виконавцем було порушено право боржника на отримання копій виконавчих документів, зокрема постанови про відкриття виконавчого провадження та інших документів для можливості ознайомлення з ними та оскарження їх у судовому порядку.

Також, на думку заявника, державним виконавцем було позбавлено права заявника перевірити дотримання державним виконавцем норми Закону №1404-VIII що забороняють здійснювати примусове виконання Рішення на підставі Виконавчого документа. Державним виконавцем було позбавлено право перевіряти дії державного виконавця з дотримання норм ст. ст. 5,12,16, 24, 25, 26, 27 Закону №1404-УІІІ при відкритті виконавчого провадження, постанови яких заявник не отримував.

Оскільки, державним виконавцем були порушені фундаментальні права заявника на інформацію, що гарантовано йому Конституцією України та право на оскарження дій державного виконавця, яке також є Констуційним правом, заявник просить суд визнати незаконними дій державного виконавця Шевченківського ВДВС у місці Запоріжжя Південно - Східног о міжрегіонального МЮ (м Дніпро) Коцинян М.О. вчинені з примусового виконання виконаного листа №2-9582/10 виданого 16.08.2011 р Ленінським райсудом м Запоріжжя. Заборонити передачу нерухомого майна квартири за адресою АДРЕСА_1 на реалізацію шляхом проведення електронних торгів. Визнати незаконними дій державного виконавця Шевченківського ВДВС у місці Запоріжжя Південно- Східного міжрегіонального МЮ (м Дніпро) Коцинян М.О. щодо блокування карти «Монобанк» НОМЕР_1 .

У судовому засіданні представник заявника підтримала вимоги ОСОБА_1 , викладені у скарзі та просила суд задовольнити скаргу з підстав, викладених у неї.

Державний виконавець Шевченківського ВДВС у м.Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального МЮ (м.Дніпро) Коцинян М.О. у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, вважає її вимоги необґрунтовані та такими, що суперечать нормам Закону.

Також, державний виконавець Коцинян М.О. доводив суду, що усі дії по виконавчому провадженню здійснені в рамках Закону України «Про виконавче провадження». Усі листи, постанови про відкриття виконавчого провадження надсилалися за вказаною адресою боржника з дотриманням вимог Закону. З цих підстав, просив суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні скарги.

Вислухавши пояснення представника скаржника, думку Державного виконавця Шевченківського ВДВС у м.Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального МЮ (м.Дніпро) Коциняна М.О., дослідивши матеріали скарги та матеріали виконавчого провадження, суд доходить до наступного висновку:

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Як встановлено в ході судового розгляду, у Шевченківському ВДВС у м.Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального МЮ (м.Дніпро) перебуває зведене виконавче провадження № 55113961 щодо стягнення коштів з боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на загальну суму 377 001,88 грн. (з урахування виконавчого збору та витрат виконавчого провадження) та до складу якого входять наступні виконавчі провадження: ВП № 51691018, відкрите Відділом на підставі заяви стягувана 10.10.2016 з примусового виконання судового наказу № 336/1270/16-ц виданий 07.06.2016 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягненння з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Запоріжгаз» заборгованості в розмірі 9991,35 грн.; ВП № 47199920 відкрите 03.04.2015 у зв`язку з отримання виконавчого документа від Запорізького РВДВС ЗМУЮ на підставі п. 10 ч. 1 статті 49 Закону (направленням за належністю виконавчого документа), з примусового виконання Постанови Управління Укртрансінспекції у Запорізькій області № 024473 від 05.08.2014 про стягненння з ОСОБА_1 на користь Держави штрафу в розмірі 1700,00 грн. (станом на 17.05.2021 залишок боргу на користь держави за вказаним виконавчим провадженням складає 933,50 грн.); ВП № 46519359 відкрите 14.02.2015 у зв`язку з отримання виконавчого документа від Запорізького РВДВС ЗМУЮ на підставі п. 10 ч. 1 статті 49 Закону (направленням за належністю виконавчого документа), з примусового виконання Вимоги № ф-218-у виданого Держаною податковою інспекцією Запорізького району Запорізької області від 20.11.2013 про стягненння з ОСОБА_1 на користь Держави заборгованості по сплаті єдиного соціального внеску в розмірі 7501,91 грн.; ВП № 46519574 відкрите 14.02.2015 у зв`язку з отримання виконавчого документа від Запорізького РВДВС ЗМУЮ на підставі п. 10 ч. 1 статті 49 Закону (направленням за належністю виконавчого документа) з примусового виконання Виконавчого листа № 0870/5190/12 від 18.09.2012 виданий Запорізьким окружним адміністративним судом про стягненння з ОСОБА_1 на користь Управління ПФУ Запорізького району заборгованості в сумі 5678,31 грн.; ВП № 50217216, відкрите 17.02.2016 державним виконавцем Запорізького районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області, з примусового виконання Виконавчого листа № 2-9582/10 від 16.08.2011 виданий Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства "СЕБ Банк", розташованого за адресою: 01004, м. Київ, вул. Червоноармійська, 10 (п/р НОМЕР_2 ) в ПуАТ "СЕБ Банк", МФО 300175, код 14351016) 314 952 грн. 36 коп. (триста чотирнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят дві грн. тридцять шість коп.), зокрема вказане виконавче провадження було передано на виконання до Відділу з Запорізького районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області 28.04.2017, яке було відкрито на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.02.2016, копія якої відповідно до ст. 17, 19, 20 та 25 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону від 1999 року була направлена сторонам виконавчого провадження за вих. № 1334/5, за адресами, які зазначені у виконавчому документі.

21.04.2017 старшим державним виконавцем відділу Аристарховою Г.О. було винесено постанову про прийняття виконавчого провадження.

В рамках зведеного виконавчого провадження державним виконавцем вжито наступні заходи примусового виконання, а саме 09.11.2017 було винесено постанову про звернення стягнення на пенсію боржника, яку направлено на виконання до УПФУ у Шевченківському районі м. Запоріжжя.

Також відповідно до ст. 48 та 56 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) 13.04.2021 заступником начальника відділу Коциняном М.О. було винесено постанову про арешт коштів боржника, що містяться в банківських рахунках АТ «Універсал Банк» та АТ «Приватбанк».

Заступником начальника відділу Коциняном М.О. винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 02.12.2020 у справі № 2-9582/10 заяву ТОВ "СПЕКТРУМ ЕССЕТС" про заміну сторони у виконавчому провадженні щодо виконання рішення у цивільній справі № 2-9582/2010 задоволено, замінено сторону стягувана у виконавчих документах та подальших виконавчих провадженнях з виконання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі № 2-9582/2010 від 11.10.2010 р. за позовом ПАТ "СЕБ Банк", правонаступником якого є ПАТ "Фідобанк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № Е 00135/37 07 від 15.06.2007 р. з ПАТ "ФІДОБАНК" на Товариство з обмеженою відповідальністю "СПЕКТРУМ ЕССЕТС" (, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Клоківський Узвіз, буд. 7, пов. 5).

Також в рамках зведеного виконавчого провадження було встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником зареєстровані наступні об`єкти нерухомості, а саме 1/3 частина житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 77,60 кв.м., а також двокімнатна квартира, загальною площею 45,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває в заставі (іпотеці) стягувана на підставі іпотечного договору іпотеки № 466-в/З7/01 від 28.12.2007, яке не підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки є не єдиним житлом боржника.

Також згідно відповіді Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 09.04.2021 № 04-47/492 встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано дві повнолітніх особи, що також не є перешкодою відповідно до вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень за для звернення стягнення на вказаний об`єкт нерухомого майна.

19.04.2021 за вх.№ 8423/16.7-39 зареєстровано заяву ОСОБА_1 , якою останній просив направити на його адресу копії всіх постанов по всім виконавчим листам. Враховуючи відсутність підстав для задоволення вимог боржника, на адресу боржника направлено відповідь від 22.04.2021 за вих. № 21767/11, якою було роз`яснено порядок ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, а також надано ідентифікатор доступу до виконавчого провадження.

19.04.2021 було здійснено виїзд за адресою боржника АДРЕСА_1 , та складено акт державного виконавця про відсутність боржника за вказаною адресою.

20.04.2021, керуючись ст. 13 та 56 Закону, заступником начальника відділу Коциняном М.О. було винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме двокімнатної квартири, загальною площею 45,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Того ж дня, відповідно до ст. 20 Закону, заступником начальника відділу Коциняном М.О. було винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ОСОБА_3 , для проведення оцінки вищевказаного нерухого майна.

06.05.2021 до Відділу надійшов звіт про оцінку майна, початкова вартість якого складає 369512,00 грн.

В порядку п. 1 ч. 5 статті 57 Закону заступником начальника відділу Коциняном М.О. за вих. № 25896 від 06.05.2021 було направлено повідомлення про результати оцінки арештованого майна сторонам по зведеному виконавчому провадженню.

21.05.2021 за вих.№ 28535/11 було направлено заявку на реалізацію арештованого майна до ДП «СЕТАМ».

Наразі заставлене майно перебуває на реалізації, шляхом проведення електронних торгів, Веб-сайт: ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що виконавчий лист № 2-9582/10 від 16.08.2011 виданий Ленінським районним судом м. Запоріжжя багаторазово перебував на виконанні у відділах ДВС Запорізької області та не вбачається будь-яких письмових заяв від ОСОБА_1 з проханням надати для ознайомлення матеріалів вищевказаного зведеного виконавчого провадження за весь період виконання рішень.

Зокрема, відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувану, повідомлення стягувану про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених частиною дев`ятою статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувану та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документів виконавчого провадження та надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Як пояснив державний виконавець Коцинян М.О. у судовому засіданні, надати документи, про факт направлення постанови про відкриття виконавчого провадження та/або документи, що підтверджують отримання боржником зазначеної постанови, не вбачається за можливим, оскільки відповідно до пункту 1.5 підпункту 128 Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затверджений Наказом Міністерства юстиції України 12.04.2012 № 578/5 строк зберігання реєстрів на відправлену кореспонденцію складає 1 (один) рік.

Проте, державний виконавець зазначив, що відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб» - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, які спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій її території. Судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише Закону, отже у рішеннях суду втілюється волевиявлення самої держави, а тому обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства, згідно з положеннями ст. 129 Конституції України.

Частина 2 статті 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Закон України «Про виконавче провадження» спеціальний закон, який регулює виконання рішень судів, інших органів (посадових осіб).

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Порядок та умови виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі не виконання їх у самостійному порядку визначає Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим законом.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень та рішень інших органів» завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Згідно п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про державну службу» державний службовець зобов`язаний дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.6. ч. 1 ст.8 Закону України «Про державну службу» державний службовець зобов`язаний забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів.

Державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

Згідно п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про державну службу» державний службовець зобов`язаний дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.6. ч. 1 ст.8 Закону України «Про державну службу» державний службовець зобов`язаний забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів.

Слід звернути увагу суду, що стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження» регламентує обов`язки і права виконавців, обов`язковість вимог виконавців, а саме виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим ОСОБА_4 ном заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У тому числі, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частина 1 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» регламентує те, що під поняттям звернення стягнення на майно боржника слід розуміти його арешт, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Проаналізувавши зміст прохальної частини скарги ОСОБА_1 , суд не вбачає жодного обґрунтування незаконних дій державного виконавця, які просить визнати скаржник.

Будь яких аргументів, з яких суд повинен заборонити передачу майна на реалізацію, боржником не наводиться.

Слід зазначити, що абзац другий частини 2 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон)передбачає, що забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15'1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19'1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 2б-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18'1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до абз.2 частини 2 ст. 59 Закону частини виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом Ш частини першої статті 34 цього Закону.

Також звертаємо увагу суду на те, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Таким чином, боржником не доведено той факт, що рахунок в АТ «Універсал Банк» (Монобанк) який використовується ним, є рахунком, що має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Виходячи з доведених фактів в ході судового розгляду суд вбачає, що державним виконавцем було здійснено необхідні заходи щодо виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Виходячи з вищевказаного, суд прийшов до висновку, що скаржником не доведено порушення його прав через дії державного виконавця, а тому у задоволені скарги потрібно відмовити у відповідності до ч. 3 ст. 451 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського ВДВС у м.Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального МЮ (м.Дніпро) Коцинян М.О. та визнання їх незаконними залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.Ю.Козлова