Справа № 452/3749/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"21" січня 2021 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючої судді Карнасевич Г.І.,

з участю секретаря судового засідання Страхоцької Т.А.,

прокурора Коваленко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом керівника Самбірської місцевої прокуратури Львівської області в інтересах Держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах, заінтересована особа Луківська сільська рада Самбірського району Львівської області про визнання спадщини відумерлою,-

В С Т А Н О В И В:

Керівник Самбірської місцевої прокуратури Львівської області звернувся до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою.

В обґрунтування вказаних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_1 , яка проживала у с. Чернихів Самбірського району Львівської області на території Луківської сільської ради Самбірського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 19.02.2009 року виконавчим комітетом Луківської сільської ради Самбірського району Львівської області за актовим записом № 8.

Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема, відповідно до інформації Луківської сільської ради Самбірського району Львівської області № 1615 від 23.09.2020, убачається, що ОСОБА_1 є власником земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,7 га (з яких 1,0998 га - ріллі та 0,6002 га - кормові угіддя).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток паїв» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Відповідно до інформації Самбірського відділу ГУ Держгеокадастру у Львівській області від 03.11.2020 року № 10-13-0.310-329/115-20 убачається, що згідно книги реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) по Луківській сільській раді Самбірського району Львівської області, зареєстровано сертифікат від 18.04.2007 року за № 60 серії РН № 449435 на ім`я « ОСОБА_1 » площею 1,7 умовних кадастрових гектарів, відповідно до розпорядження Самбірської районної державної адміністрації № 140 від 26.04.1996 року. Сертифікат отримано на руки, про що свідчить запис в книзі реєстрації.

Згідно інформації Самбірської державної нотаріальної контори від 11.11.2020 року

№ 14.37/05-22-2852 відомо, що спадкова справа після смерті ОСОБА_1 , яка померла

ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилася.

Відповідно до інформації Луківської сільської ради Самбірського району Львівської області № 1615 від 23.09.2020 року убачається, що ОСОБА_1 до дня смерті одиноко проживала в

АДРЕСА_1 .

Згідно Витягу з погосподарської книги по Луківській сільській раді Самбірського району Львівської області ОСОБА_1 , проживала одиноко, заповіт від імені ОСОБА_1 Луківською сільською радою Самбірського району не посвідчувався.

Спадщину у встановлений законодавством термін ніхто не прийняв, спадкова справа за заявою спадкоємців у нотаріальній конторі не заводилась, а тому дане спадкове майно має бути визнане у судовому порядку відумерлою.

А тому просить постановити рішення, яким визнати відумерлою спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_1 , яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,7 га, з яких: 1,0998 га ріллі та

0, 6002 га кормові угіддя на території Луківської сільської ради Самбірського району Львівської області, право на яку посвідчується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН

№ 449435 від 18.04.2007 року.

У судовому засіданні прокурор Коваленко Т.М. вимоги заяви підтримала та просила такі задовольнити.

Представник заінтересованої особи Луківської сільської ради Самбірського району Львівської області в судове засідання не з`явився, представив суду заяву, в якій не заперечував проти її задоволення, просив справу слухати у його відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача, взявши до уваги заяву представника зацікавленої особи, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи із наступного:

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України визначено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках. Відповідно до вимог

ч. 1, ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру від 14.10.2014 № 1697-VII представництво прокурором інтересів громадян або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадян або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст. 278 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від

21.05.199 № 280/97-ВР спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була власником земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,7 га (з яких 1,0998 га - ріллі та 0,6002 га - кормові угіддя).

Ураховуючи наведене і той факт, що спадкова справа після смерті ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 не заводилась, особи, - спадкоємці, які б претендували на її спадщину, із заявами про прийняття спадщини не зверталися і, як убачається із заяви представника Луківської сільської ради та із поданих суду прокурором письмових доводів, такі відсутні, тому суд доходить до висновку про необхідність визнання вищезазначеної земельної ділянки відумерлою спадщиною та передачу її до власності територіальної громади.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,13,81,89,259,263,265,268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати відумерлою спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_1 , яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,7 га, з яких: 1,0998 га ріллі та 0, 6002 га кормові угіддя на території Луківської сільської ради Самбірського району Львівської області, право на яку посвідчується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН № 449435 від 18.04.2007 року.

Спадщину, визнану відумерлою, передати у власність територіальної громади Луківської сільської ради Самбірського району Львівської області.

На рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя