Справа № 344/8383/21
Провадження № 2/344/2914/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря Дементьєвої А.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального провадження в залі суду міста Івано-Франківськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Івано-Франківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження щодо батька дитини,-

В С Т А Н О В И В :

27 травня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Івано-Франківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження щодо батька дитини. Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви, позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 , батьками дитини вказано ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Відомості про батька дитини ОСОБА_3 записано відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати дитини ОСОБА_5 , яка є сестрою позивача. На підставі рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 21 січня 2021 року № 40 надано статус дитини сироти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено опіку та призначено піклувальником тітку ОСОБА_1 . ОСОБА_2 є біологічним батьком ОСОБА_3 . Відповідач завжди визнавав своє батьківство щодо ОСОБА_6 , дівчинка теж вважає його своїм батьком. Він проживав разом з матір`ю дитини без реєстрації шлюбу з 2004 року по 2013 рік. Пізніше вони розійшлися, однак ОСОБА_2 постійно брав участь в утриманні та вихованні дочки. Позивачу відомо, що покійна сестра та відповідач мали намір подати заяву до органів реєстрації цивільного стану про визнання батьківства, але через смерть не встигли цього зробити. За таких обставин позивач просить постановити рішення, яким визнати відповідача батьком ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Івано-Франківську Івано-Франківської області, внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 вказавши у графі «Батько» ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 28 травня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

18 червня 2021 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому вказує, що він дійсно є біологічним батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ніколи не заперечував свого батьківства щодо неї, позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить задовольнити позов у підготовчому засіданні (а.с.39-40).

Позивач у судове засідання не прибула, подала до суду заяву, в якій просила слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, попередньо подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі, зазначив, що йому відомі та зрозумілі наслідки визнання батьківства.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника Відділу.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії довідки № 13974 про реєстрацію місця проживання, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).

Згідно копії свідоцтва про народження від 07 травня 1994 року, батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є батько ОСОБА_8 та мати ОСОБА_9 ( а.с.10).

11 вересня 2013 року був зареєстрований шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_11 (а.с.11).

Як вбачається з копії свідоцтва про народження від 30 травня 1995 року, батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є батько ОСОБА_8 та мати ОСОБА_9 ( а.с.12).

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 36 років (а.с.13).

ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками є батько ОСОБА_4 та мати ОСОБА_5 (а.с.14).

Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначено ОСОБА_4 на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.15).

Згідно копії довідки № 2111 про реєстрацію місця проживання особи, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.18).

Як вбачається з копії Витягу з рішення від 21 січня 2021 року № 40 про надання (втрату) статусу дитини-сироти та подальше влаштування, вирішено надати статус дитини-сироти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку із смертю матері, відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України; встановлено піклування над неповнолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та призначено піклувальником тітку ОСОБА_1 (а.с.19).

Згідно копії амбулаторної книги ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками зазначені мати ОСОБА_5 та батько ОСОБА_2 (а.с.22).

Згідно частин першої-другої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно статті 121 Сімейного кодексу України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Частиною другою статті 125 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду.

У відповідності до положень статті 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до статті 134 Сімейного кодексу України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Згідно з пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше ІНФОРМАЦІЯ_6 , суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Відповідно до пункту 20 глави 1 Розділу ІІІ «Державна реєстрація окремих актів цивільного стану» Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 24.12.2010 № 3307/5), при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

У відповідності до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини третьої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до положень статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 121, 125, 128, 134 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 10-13, 76-81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Івано-Франківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження щодо батька дитини задовольнити у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьком ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Івано-Франківську Івано-Франківської області.

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за № 1000, складеного 31 травня 2005 року в місті Івано-Франківську Івано-Франківської області Відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, вказавши у графі «Батько» ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Вступна та резолютивна частини рішення складені та підписані у нарадчій кімнаті 29 червня 2021 року.

Повний текст рішення складений 02 липня 2021 року.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Івано-Франківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), , місцезнаходження: 76018 м. Івано-Франківськ, вул. Галицька, буд. 25.

Суддя Мелещенко Л.В.