Справа № 522/8401/21
Провадження № 2-з/522/333/21
УХВАЛА

Іменем України

06 липня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Лисенко А.О.,

розглянувши у судовому засіданні клопотання представника позивача адв. Драгун А.С. про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ощадбанк» в особі філії Одеського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України», ОСОБА_2 , про визнання договору поруки недійсним,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ощадбанк» в особі філії Одеського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України», ОСОБА_2 , про визнання договору поруки недійсним.

Ухвалою суду від 27 травня 2021 року провадження у справі було відкрито.

До суду 02.07.2021 року надійшло клопотання представника позивача про забезпечення позову, згідно якого просили заборонити вчинення дій, направлених на стягнення заборгованості, звернення стягнення виконання на арештоване майно, та інших дій у тому числі обмеження виїзду за кордон, обмеження користування спеціальним правом у виконавчому провадженні №65480410, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М., на підставі виконавчого листа №2-1522/37/11, виданого 17.12.2012 року Приморським районним судом м. Одеси, до набрання законної сили рішення суду у даній справі.

У підготовчому засіданні 05.07.2021 року представник позивача подане клопотання підтримала та просила задовольнити, представник відповідача ОСОБА_3 заперечувала.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Вирішуючи подане клопотання суд виходить із наступного.

За положенням ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права, щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями статті 150 ЦПК передбачено, що позов забезпечується, зокрема, 2) забороною вчиняти певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих стороною позивача на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 89 ЦПК України).

Суд вбачає, що предметом позову є вимоги про визнання недійсним договору поруки №1 до кредитного договору №2236-н від 17.12.2007 року, укладеного між АТ «Ощадбанк» в особі філії Одеського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ..

Отже, виходячи із предмету та підстав позовних вимог, суду не надано беззаперечних та належних доказів того, що не вжиття заходів забезпечення позову у заявлений стороною позивача спосіб зробить неможливим чи утруднить виконання рішення суду у разі задоволенні позову.

Окрім того, суд враховує, що за даним позовом позивачем не оспорюється виконавчий документ, на підставі якого було відкрито виконавче провадження №65480410 за рішенням суду, у свою чергу суд не вправі перешкоджати виконанню рішення суду, яке є чинним та не скасованим.

Цей факт унеможливлює виконання судом вимог ч.2 ст. 149 ЦПК України, щодо необхідності встановити факти, які б надали можливість суду дійти висновку що невжиття визначених заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення суду або ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача, за захистом яких вони звернулась до суду.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання позивачів.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали. Учасники справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Дата складання повну тексту ухвали суду 06.07.2021 року.

Суддя Л.В. Домусчі