ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/103/21
Провадження № 2/362/1265/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 червня 2021 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,
за участю секретаря БерковськоД.С.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Василькове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,
У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі виконавчого листа № 362/531/14 ц від 08 травня 2014 року, виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області з 600 грн. 00 коп. щомісячно на ј частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягувати їх з моменту набрання рішенням суду по даній справі законної сили і до виповнення повноліття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування поданої заяви позивач зазначає, що згідно виконавчого листа, виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області від 08 травня 2014 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 31 січня 2014 року.
Встановлений розмір аліментів, що стягується з відповідача на утримання малолітнього сина сторін, є меншим, аніж мінімальний розмір аліментів на дитину, що не може бути нижчим 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Станом на 01 січня 2021 року 50% прожиткового мінімуму на дитину 6-18 років становить 1197 грн. 50 коп.
Окрім того, дитина сторін є дитиною з інвалідністю, що потребує відповідного догляду, харчування тощо.
Вона не має змоги працювати, оскільки здійснює догляд за меншим сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідач, має стабільний дохід і не має інших осіб на своєму утриманні. Відповідач, має змогу утримувати неповнолітнього сина у розмірі, визначеному законодавством України.
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 лютого 2021 року позовну заяву залишено без руху (а.с. 14-15).
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14 квітня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Розгляд справи у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України вирішено провести в порядку спрощеного позовного провадженням з повідомленням сторін (а.с. 29-30).
Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подала до суду клопотання про слухання справи у їх відсутності, позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити (а.с. 39).
Відповідач, який належним чином повідомлений про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.37), не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами.
На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі заочного рішення та задоволення позовних вимог.
Згідно зі статтями 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.
Судом встановлено, що згідно виконавчого листа, виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області від 08 травня 2014 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 31.01.2014 року (а.с. 9).
Згідно до посвідчення серії НОМЕР_1 виданого ОСОБА_3 є дитиною з інвалідністю (а.с. 7).
Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб ОСОБА_1 , яка проживає та зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , разом з нею зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 8).
Статтею 51 Конституції України гарантовано, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Стаття 181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
У відповідності із ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
За положеннями ст.183 СК, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Правовою позицією постанови Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 визначено, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, оскільки можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися.
З огляду на відсутність заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за змістом ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.
ОСОБА_2 батько дитини, є особою працездатного віку, офіційно працевлаштований, доказів про наявність медичних протипоказань встановлених відповідачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду надано не було, тому в сукупності оцінених судом доказів, та враховуючи його отриману заробітню платню вважає, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини.
У відповідності до положень ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Відповідно до п.23 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 зазначено, що відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд
може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у
зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи
поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Звертаючись до суду, позивачка в обгрунтування необхідності зміни розміру аліментів з твердої грошової на частку від заробітку/доходу/ відповідача посилається на офіційний заробіток відповідача, відсутність на його утриманні інших дітей, та непрацездатних батьків.
Крім того, зазначила, що позивачка не має змоги працювати, оскільки здійснює догляд за меншим сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
З огляду на викладене, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів підлягає до задоволення.
З огляду на встановлені у справі обставини, що мають юридичне значення та наведені положення Закону, а також виходячи з того, що син сторін проживає разом із позивачкою, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у постійному вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, вік дитини, а також, що у позивачки на у утриманні знаходиться ще одна дитина, враховуючи матеріальний та сімейний стан платника аліментів, відсутність погіршення його здоров`я, відсутність на його утриманні інших дітей, суд вважає необхідним змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , з фіксованої суми в розмірі 600 гривень згідно виконавчого листа Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08 травня 2014 року, на 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше п`ятдесяти відсотків для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення сином повноліття.
На підставі п.3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.
Згідно ч. 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 908 грн. 00 коп.
Керуючись ст.51 Конституції України, статтями 1, 7, 18-19, 141, 180-184, 192, 194 СК України, статтями 15, 16 Закону України «Про охорону дитинства», статтями 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задовольнити.
Змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , з фіксованої суми в розмірі 600 (шістсот) гривень згідно виконавчого листв Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08.05.2014 року, на 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше п`ятдесяти відсотків для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення донькою повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , на користь держави 908 грн. 00 коп. судового збору по справі.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте Васильківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення його повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення виготовлено 21.06.2021 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко