Постанова

Іменем України

23 червня 2021 року

м. Київ

справа № 748/582/19

провадження № 61-3898св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Тітова М. Ю. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи(письмового провадження) касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_3 , на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 09 лютого 2022 року в складі колегії суддів: Бечка Є. М., Євстафіїва О. К., Шарапової О. Л.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та судових рішень

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просила встановити постійний безоплатний сервітут на право проходу та проїзду на транспортному засобі з АДРЕСА_1 відносно частини земельної ділянки, кадастровий номер :03:000:0154, загальною площею 0, 2661 га, розташованої на АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 .

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09 вересня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 23 жовтня 2020 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року зупинено провадження у справі до залучення до участі у справі правонаступників ОСОБА_1 у зв`язку з її смертю.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що позов заявлено відносно сервітуту щодо суміжної земельної ділянки, а не особисто щодо ОСОБА_1 , спірні правовідносини допускають правонаступництво, відтак наявні підстави для зупинення провадження в справі до залучення правонаступників померлого позивача.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У березні 2021 року ОСОБА_2 через представника ОСОБА_3 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просив скасувати ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року та закрити провадження в справі.

В обґрунтування касаційної скарги посилався на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Зазначав, що згідно з частиною другою статті 101 ЗК України земельний сервітут не може бути предметом купівлі-продажу, застави та не може передаватися будь-яким способом особою, в інтересах якої цей сервітут встановлено, іншим фізичним та юридичним особам. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 406 ЦК України сервітут припиняється у разі смерті особи, на користь якої було встановлено особистий сервітут.

Відтак, право, яке надає сервітут, носить особистий характер і не може переходити в порядку правонаступництва, тому у суду були відсутні правові підстави для зупинення провадження у справі до залучення правонаступників позивача.

Вказані обставини є підставою для закриття провадження на підставі пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 29 березня 2021 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали Чернігівського апеляційного суду.

08 квітня 2021 року справа № 748/582/19 надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду в складі Касаційного цивільного суду від 08 червня 2021 року справу призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

За змістом статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до cтатті 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У статті 1219 ЦК передбачено, що до складу спадщини не входять права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 просила встановити їй як власнику земельної ділянки, кадастровий номер :03:000:0151, постійний безоплатний земельний сервітут на право проходу та проїзду на транспортному засобі з АДРЕСА_1 щодо частини земельної ділянки площею 0,0297 га у зоні, передбаченій для встановлення земельного сервітуту, згідно варіанту додатку № 1 до висновку експерта за результатом проведення судової земельно-технічної експертизи №2461/19-24 від 29 серпня 2019 року, на земельній ділянці з кадастровим номером :03:000:0154, загальною площею 0,2661 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 , у межах координат поворотних точок, зазначених в експертизі.

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09 вересня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 23 жовтня 2020 року відкрито апеляційне провадження.

ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

19 січня 2021 року до апеляційного суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до залучення до участі в справі правонаступників ОСОБА_1 .

Суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво (пункт 1 частини першої статті 251 ЦПК України).

Відповідно до статті 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій особі, конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Залежно від способу визначення суб'єкта сервітуту вони поділяються на земельні та особисті. Вказаний критерій дозволяє відобразити специфіку суб`єктів сервітуту, тобто осіб, на користь яких встановлений сервітут. Під земельним сервітутом варто розуміти речове право користування чужим майном у тому чи іншому відношенні. Тобто, земельний сервітут представляє собою право здійснювати один або декілька певних видів «користування» чужою земельною ділянкою. Земельному сервітуту притаманна властивість слідування. Сутність слідування полягає в тому, що перехід права власності на земельну ділянку до іншої особи не є підставою для припинення сервітуту. Тобто, сервітут немовби «приєднаний» до земельної ділянки, слідує за нею при зміні власника незалежно від волі останнього.

Сервітут припиняється у разі припинення обставин, яка була підставою для встановлення сервітуту (пункт 4 частини першої статті 406 ЦК України).

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 406 ЦК України сервітут припиняється у разі смерті особи, на користь якої було встановлено особистий сервітут.

Оскільки ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позовом, просила встановити не особистий, а земельний сервітут, вказані правовідносини допускають правонаступництво, тому правильними є висновки апеляційного суду про зупинення провадження в справі на підставі пункту 1 частини першої статті 251 ЦПК України.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Оскаржуване судове рішення відповідає вимогам закону й підстави для його скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_3 , залишити без задоволення, а постанову Житомирського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 рокув оскарженій частині залишити без змін.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

СуддіН. О. Антоненко І. О. Дундар Є. В. Краснощоков

М. Ю. Тітов