Справа № 438/401/21
Номер провадження 2/438/237/2021
30 червня 2021 року Бориславський міський суд Львівської області в складі:
головуючого судді Слиша А.Т.
за участю секретаря судового засідання Наминінік О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Бориславі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,
позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 , зареєстрований 20 березня 2019 року Трускавецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №49. Ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати у вигляді сплаченого нею судового збору після розгляду справи покласти на відповідача.
В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачем на даний час проживають окремо, не підтримують сімейних відносин та не ведуть спільного господарства, кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Їх шлюб існує формально, примирення між ними неможливе, а тому подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам. Дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з нею і знаходить на її утриманні, зазначає, що відповідач кошти на утримання дитини не дає, у досудовому порядку вирішити даний спір вона не має можливості, тому вимушена звернутися до суду. На даний час вона не працює, оскільки дитина є маленькою та потребує постійної уваги.
Ухвалою судді від 25 березня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У судове засідання 30 червня 2021 року позивач не прибула, подала до суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі, позов просить задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув тричі, належним чином (на підставі ч. 7, п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України) був повідомлений про дату, час і місце судових засідань, що стверджується відповідними зворотними поштовими повідомленнями, причин своєї неявки не повідомив та не подав до суду відзив на позовну заяву.
Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання та відсутність заперечень позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
За змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.
Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України).
Як встановлено судом, шлюб між сторонами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 20 березня 2019 Трускавецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №49, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 20.03.2019.
Подружжя має неповнолітню дитину: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає, який проживає з позивачкою.
Суд встановив, що перебування сторін у шлюбі є формальним, примирення не можливе. Тривалий час сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть. У них виявилися різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. З урахуванням встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно, та її збереження за таких обставин суперечило б інтересам сторін та їхньої дитини.
Суд враховує ту обставину, що в сторін є неповнолітня дитина, проте з огляду на вищенаведені обставини справи, розцінює як таку, що не перешкоджає прийняттю рішення про розірвання шлюбу.
Суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно, та її збереження за таких обставин суперечило б інтересам сторін та їхніх дітей. Відтак, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення аліментів суд зазначає таке.
Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві.
Зокрема правовідносини щодо утримання неповнолітніх дітей регулюються ст. ст. 180, 181 ч. 3, 182 ч.1, ч.2 Сімейного кодексу України, відповідно до яких: батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Суд встановив, що сторони у справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією відповідного свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 виданий Бориславським міським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 05 жовтня 2019 року.
Неповнолітня дитина сторін проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні.
Статтею 5 Протоколу №7 про захист встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.
Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ч.1 ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2 ст. 179 СК України).
Отже, обов`язок батьків з утримання дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати дітей є безумовним.
Згідно з ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно з положеннями Конвенції про права дитини, ч.7, ч.8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.
Враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі по 3000гривеньна кожну дитину щомісячно, що відповідатиме інтересам дітей, починаючи з дня звернення позивача з позовом до суду (15.02.2021) і до повноліття дітей. Вказаний розмір аліментів є таким, що дозволить на цей час забезпечити матеріальне утримання дітей. При цьому, суд враховує, що відповідач, який належно повідомлений про розгляд вказаної справи щодо стягнення з нього аліментів на утримання дітей, не подав до суду жодних доказів на підтвердження будь-яких обставин, які впливають на визначення судом розміру аліментів.
Також суд зазначає, що розмір аліментів не є сталою величиною та може бути змінений відповідно до ч.1 ст.192 СК України, за якою розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі у справах про стягнення аліментів.
Таким чином, згідно зі України, оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову частині стягнення аліментів, на відповідача покладаються судові витрати за подання позовної заяви щодо стягнення аліментів у сумі 908 грн, що підлягають стягненню в дохід державного бюджету України.
При зверненні до суду із даним позовом позивачем було оплачено судовий збір у розмірі 908 грн 00 коп. за позовну вимогу про розірвання шлюбу, які підлягають стягненню на користь позивачки.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст.ст.112, 113, 180, 182, 184 СК України, ст.ст.13, 19, 81, 82, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 354, 430 ЦПК України, суд
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що зареєстрований 20 березня 2019 року Трускавецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №49.
Шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Судові витрати в розмірі 908 гривень 00 копійок, сплачені за позовну вимогу про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 18 березня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави судовий збір 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Позивач: ОСОБА_1 - реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 30 червня 2021 року.

Головуючий суддя А.Т. Слиш