Справа № 367/8170/20
Провадження №2/367/3314/2021
30 червня 2021 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
головуючої судді Саранюк Л. П.,
при секретарі Герус Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач звернулася до суду з даною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з 30.10.2001 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 . Разом з нею зареєстрованими за вказаною адресою є її діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та рідний брат Позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі Відповідач).
Позивач є користувачем вказаного помешкання в якості квартиронаймача, оскільки дана квартира була надана батьку Позивача як службове житло.
Відповідач також, як зазначено вище, має право на проживання в квартирі АДРЕСА_2 , що підтверджується представленими довідками про склад сім`ї. Однак, Відповідач починаючи з 1997 року по теперішній час за місцем своєї реєстрації не проживає, а перебуває в іншому місці, невідомому для Позивача.
Оскільки, Відповідач за місцем реєстрації не проживає тривалий час, платежі за комунальні послуги не сплачує, участі в утриманні житла не бере, особистих речей в квартирі не має, квартирою не цікавиться, то вирішення всіх фінансових та поточних питань по утриманню квартири покладається виключно на Позивача, що є вкрай обтяжливим для неї. У зв`язку з цим гостро постало питання сплати вартості комунальних послуг (особливо в опалювальний період), адже Позивач змушена сплачувати і частку Відповідача за користування житлом. Будь яких домовленостей з приводу збереження права користування даним помешканням з Позивачем Відповідач не укладав.
У зв`язку з вищевикладеним просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 .
В судове засідання позивач не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. До суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовну заяву підтримує та просить її задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та публікацією оголошення про виклик на офіційному сайті «Судова влада України», а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач з 30.10.2001 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , що підтверджується Довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 847 від 28.05.2019 виданою Виконавчим комітетом Гостомельської селищної ради Київської області.
Позивач є користувачем вказаного помешкання в якості квартиронаймача, оскільки дана квартира була надана батьку Позивача як службове житло.
Крім того, з Довідки № 221 від 28.01.2010 виданої УЖКГ «Гостомель» встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 проживають окрім позивача також її діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та рідний брат Позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно Акту депутата Гостомельської селищної ради Київської області Кислиця О.В. від 28.05.2019 встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований брат ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , 1969 р.н., але з 1997 року і по теперішній час включно гр.. ОСОБА_2 проживає не за місце своєї реєстрації. За відомостями гр.. ОСОБА_1 її брат ОСОБА_2 проживає у Польщі.
Факт реєстрації відповідача в квартирі порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном, оскільки в квартирі він не проживає, житлом не користується, не бере участь в утриманні житла та оплаті житлово-комунальних послуг.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Основні права та свободи людини, серед яких право на недоторканність житла, закріплені та гарантуються не лише в національному законодавстві держав, а й на міжнародному рівні. Однією з основних міжнародних гарантій цих прав є Конвенція про захист прав та основоположних свобод людини, у ст.8 якої передбачається просторовий аспект права на приватне життя право на повагу до житла. У ч.1 цієї статті зазначається, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.
В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що концепція «житла» має першочергове значення для особистості людини, самовизначення, фізичної та моральної цілісності, підтримки взаємовідносин з іншими, усталеного та безпечного місця в суспільстві ( рішення від 27 травня 2004 р. у справі «Коннорс проти Сполученого Королівства»)
Згідно ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Оскільки судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в квартирі АДРЕСА_2 , а тому він є таким, що втратив право користування та розпорядження зазначеним житлом, що є підставою для задоволення позову.
Керуючись ст. 71-72 ЖК України, ст.41 Конституції України, ст.ст. ч.1 ст.16, ч.1 ст.319,ч.1 ст.321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 81, 141, 247, 263-268, 280, 282-283 ЦПК України суд,-, суд
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 .
Копію заочного рішення суду направити учасникам справи для відома.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л.П. Саранюк