Справа № 645/4034/21
Провадження № 2-з/645/79/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Ульяніч І.В.,при секретарі Савченко В.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравтотрейд-Групп», ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу транспортного засобу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравтотрейд-Групп», ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу транспортного засобу та відшкодування моральної шкоди.

Також, звернувся до суду із заявою, в якій просив прийняти заходи забезпечення позову та накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження та накласти арешт на розрахункові рахунки ТОВ «УKPАВТОТРЕЙД-ГРУПП», , в АТ КБ «ПриватБанк»: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 в межах позовних вимог, а саме 1 500 000,00 грн.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач вказує на те, що підставами заявлення позову є придбання позивачем за договором купівлі-продажу транспортного засобу марки TESLA, модель MODEL X, номер кузова (VIN) НОМЕР_3 , який виявився викраденим у чинного власника - тобто таким, що не належав відчужувачу. Відчужувачем є відповідач ОСОБА_2 , який за договором комісії надав право відчужити транспортний засіб відповідачеві ТОВ «Укравтотрейд-Групп», з яким безпосередньо був укладений оскаржуваний договір купівлі-продажу. Відповідно до приписів законодавства щодо договору комісії та за п. 2.1.4. договору комісії, укладеного між відповідачами по справі, грошові кошти отримуються на користь відповідача ОСОБА_2 , натомість стороною оскаржуваного договору безпосередньо є відповідач ТОВ «УKPАВТОТРЕЙД-ГРУПП». Отже, обидві особи солідарно мають повернути грошові кошти за договором купівлі-продажу транспортного засобу, який позивач просить суд розірвати. З урахуванням того, що грошову суму, яка має бути стягнута з відповідачів, фактично отримано відповідачем ОСОБА_2 , позивач просить суд забезпечити позов шляхом накладання заборони відчуження на квартиру. Також позивачу відомо, що відповідачеві ТОВ «УКРАВТОТРЕЙД-ГРУПП», , належать в АТ КБ «ПриватБанк» належать розрахункові рахунки НОМЕР_1 та НОМЕР_2 відкриті 01.06.2020 року.

За приписами ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що відповідно положень ЦПК України розгляд заяви здійснювався судом за відсутності учасників справи, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши заяву з доданими до неї документами, приходить до наступного. Частиною першою ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види заходів забезпечення позову визначені ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Зокрема, згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Пленум Верховного Суду України звернув увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 25.09.2019 року по справі № 20/3560/18, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу. Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії. Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо розірвання договору купівлі-продажу транспортного засобу та відшкодування моральної шкоди.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Крім того, слід зазначити, що заходи щодо забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову. Відповідний вид забезпечення позову повинен стосуватися предмету спору.

Суд вважає, що достатніми та співмірним заходом забезпечення позову у даному випадку є заборона вчинення будь-яких дій, спрямованих на відчуження квартири АДРЕСА_2 , що належить відповідачу ОСОБА_2 , враховуючи ті обставини, на які посилається позивач та які підтверджені наданими доказами, що саме цей відповідач відчужував транспортний засіб та відповідно отримав за це грошові кошти.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо суб`єкта, номер 261797096 від 16.06.2021р. відповідачу ОСОБА_2 належить на праві приватної власності об`єкт нерухомого майна за реєстровим номером 000, а саме квартира загальною площею 51.6 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

За таких обставин суд приходить до висновку щодо наявності підстав для забезпечення позову шляхом заборони відчуження квартири належної відповідачу ОСОБА_2 .

Вирішуючи заяву в частині вимог про накладення арешту на розрахункові рахунки, що належать відповідачу ТОВ «Укравтотрейд-Групп», суд керується таким.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених, зокрема, в постанові Верховного Суду від 25.09.2019 року по справі № 320/3560/18, заявником суду повинні бути надані відомості щодо конкретного індивідуально визначеного майна, яке належить відповідачу та щодо якого мають вживатись заходи забезпечення позову. Зокрема, Верховним Судом зазначено, що суд може накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат, проте відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником.

Заявником в заяві про забезпечення позову не зазначено будь-яких відомостей що рахунки НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , належать відповідачу ТОВ «УКРАВТОТРЕЙД-ГРУПП».

Позивач в заяві зазначає, що ним здійснено звертання до ГУ ДФС у м. Києві з адвокатським запитом від 22.06.2021 року щодо надання інформації про розрахункові банківські реквізити ТОВ «УКРАВТОТРЕЙД-ГРУПП», , проте станом на час звернення з заявою про забезпечення позову, відомостей не отримано.

За таких обставин, враховуючи вказані вище висновки щодо застосування норм права Верховного Суду, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на розрахункові рахунки ТОВ «УKPАВТОТРЕЙД-ГРУПП», , в АТ КБ «ПриватБанк»: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , оскільки заявником не підтверджено доказами належність рахунків відповідачу ТОВ «Укравтотрейд-Групп».

Враховуючи наведене та розглядаючи заяву про забезпечення позову на підставі наданих заявником доказів, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви.

Керуючись ст.149-153,258-261,353-354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравтотрейд-Групп», ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу транспортного засобу та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Накласти заборону вчинення будь-яких дій, спрямованих на відчуження квартири АДРЕСА_2 до вирішення судом по суті позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравтотрейд-Групп», ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу транспортного засобу та відшкодування моральної шкоди та набрання судовим рішенням законної сили.

В іншій частині відмовити.

Копію ухвали направити до Департаменту реєстрації Харківської міської ради (Центру надання адміністративних послуг м. Харкова, 61000, м. Харків, Гімназійна набережна, 26) - для виконання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, що відповідає положенням ч. 10 ст. 153 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин судового рішення, а також у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому ухвала суду небула вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.В. Ульяніч