Справа № 161/3048/21
Провадження № 2/161/1825/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

22 червня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Кихтюка Р.М.,

секретаря - Демчук Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом органу опіки і піклування Луцької міської ради в інтересах малолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в :

Орган опіки і піклування Луцької міської ради звернувся в суд з позовом в інтересах малолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20.07.2007 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклали шлюб, від якого у них народилася дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак остання потребувала особливого догляду, оскільки народилася з інвалідністю.

Вказує, що стосунки між подружжям погіршились і вони почали проживати окремо.

В подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_2 матір дитини померла і малолітня ОСОБА_4 залишилась проживати з бабусею зі сторони матері ОСОБА_5 та тіткою ОСОБА_6 , які забезпечують її усім необхідним.

Зазначає, що з моменту окремого проживання, відповідач самоусунувся від виховання та утримання дочки, не цікавиться її життям, здоров`ям, не зустрічається з нею, не вітає з святами та днем народження, не надає коштів на лікування, придбання одягу, взуття.

У зв`язку з цим, просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_1 та стягувати з нього на користь дочки аліменти на її утримання в розмірі ј частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Представник позивача до початку розгляду справи по суті подала суду заяву про слухання справи у її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов не подав. А тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України.

Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 09.10.2008 року вбачається, що відповідач у справі є батьком неповнолітньої дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Із змісту ст. 150 Сімейного кодексу України вбачається, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15 та 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надають дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу; не створюють умов для отримання ними освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітьми лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Служба у справах дітей Луцької міської ради у поданому висновку № 17 від 19.01.2021 року вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_1 (а.с. 4).

Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 92-6 від 03.02.2021 року затверджено даний висновок, з яким суд також погоджується та приймає його до уваги (а.с. 3).

При цьому, ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків стверджується також актом обстеження умов проживання та письмовими поясненнями ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (а.с. 13-15).

Водночас, із заяви ОСОБА_2 , яка адресована службі у справах дітей вбачається, що він не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав стосовно малолітньої дочки (а.с. 16).

Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідач своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню неповнолітньої дитини не виконує, суд прийшов до висновку, що позбавлення останнього батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_1 є доцільним та в інтересах дитини.

Крім того, підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Згідно з ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до положень Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, що відповідає приписам ч. 3 ст. 181 СК України.

Частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Виходячи з вищенаведеного, засад розумності та справедливості, суд вважає, що з ОСОБА_2 слід стягувати аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітків (доходу), але не менше 50 відсотків для дитини відповідного віку, щомісячно.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Отже, з врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовна заява Органу опіки та піклування Луцької міської ради до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів підлягає до задоволення у повному обсязі.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Із наведеного слідує, що орган опіки та піклування Луцької міської ради при зверненні до суду в інтересах малолітньої ОСОБА_1 з позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору.

Згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зі змісту позовної заяви слідує, що органом опіки та піклування Луцької міської ради було заявлено дві позовні вимоги, а саме: немайнового характеру (про позбавлення батьківських прав) та майнового характеру (про стягнення аліментів).

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», тому, виходячи із положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід також стягнути в дохід держави судовий збір в загальному розмірі 4540 грн. з яких: 2270 грн. за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав та 2270 грн. за позовну вимогу про стягнення аліментів.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 141, 247, 258, 259, 263, 265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 151, 153, 164, 166, 180, 184, 182, 191 Сімейного Кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дочки - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітків (доходу), але не менше 50 відсотків для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 лютого 2021 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів на малолітню дитину у межах суми платежу за один місяць - допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 4540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 22 червня 2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк