Справа № 462/1576/20 Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк А.І.
Провадження № 22-ц/811/2767/20 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Ванівського О.М.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.

секретаря: Симець В.І.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 26 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

В березні 2020 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила cтягнути з ОСОБА_1 на її користь додаткові витрати на утримання їхньої неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 19 162,50 грн. (дев`ятнадцять тисяч сто шістдесят дві гривні 50 копійок).

Свої вимоги мотивувала тим, що 14 липня 2001 року між нею та ОСОБА_1 було укладено шлюб, у якому в сторін народилась донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оскільки відповідач не надавав матеріальної допомоги на утримання дитини, позивачка змушена була звернутись до Залізничного районного суду м. Львова із позовом про стягнення з нього аліментів, який було задоволено. В подальшому, вказаний шлюб було розірвано, після чого, у зв`язку із недостачею коштів для утримання дитини, позивачка звернулась до суду із позовом про збільшення розміру аліментів, а також додаткових витрат на утримання дитини, який судом було задоволено. ОСОБА_3 звертає увагу на те, що навчання їхньої доньки доволі коштовне та вважає, що ОСОБА_1 , як батько дитини, зобов`язаний заплатити половину вартості такого, що і зумовило її звернення до суду із даним позовом, який ОСОБА_3 просила задовольнити.

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 26 серпня 2020 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) додаткові витрати на утримання доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 19 162 /дев`ятнадцять тисяч сто шістдесят дві/ грн. 50 коп.

Розстрочено стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) додаткових витрат на доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 19 162 /дев`ятнадцять тисяч сто шістдесят дві/ грн. 50 коп. на 8 місяців частинами, щомісячно у розмірі 2395/дві тисячі триста дев`яносто п`ять/ грн. 30 коп.

Вказане рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 .

Вважає, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Покликається на те, що донька сторін досягла повноліття, а відтак підстави для застосування ст.. 185 СК України відсутні, оскільки дана норма підлягає застосуванню щодо дитини, тобто малолітньої та неповнолітньої особи (до 18 років). Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього кодексу.

Враховуючи наведене просить рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду не відповідає зазначеним вимогам.

Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою понесено додаткові витрати на дитину, а саме на її навчання в розмірі 38 325 грн., відтак з відповідача підлягає стягненню половина суми.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 14 липня 2001 року між сторонами було укладено шлюб, про що Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області видано свідоцтво про шлюб Серія НОМЕР_3 , та зроблено відповідний актовий запис № 1106.

За час шлюбу з відповідачем у них народилася донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_3 зверталась до Залізничного районного суду м. Львова із позовом про стягнення з ОСОБА_1 аліментів.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 29 жовтня 2014 року у справі № 462/7186/ 14-ц було частково задоволено позов та вирішено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки по 700 грн. щомісячно до її повноліття, починаючи з 10 жовтня 2014р. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 14 вересня 2018 року у справі № 462/4751/18 шлюб між сторонами було розірвано.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 22 січня 2019 року у справі № 462/4995/18 змінено розмір аліментів, присуджених рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 29 жовтня 2014 року, та вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки, у розмірі 1200 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 14.08.2018 року. Крім того, даним рішенням вирішено стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на утримання нашої доньки в сумі 9375 грн.

ОСОБА_4 навчається у медичному коледжі «Монада» на платній основі. Згідно п. 3.1. Договору про навчання у Товаристві з обмеженою відповідальністю Медичний коледж «Монада» від 03.08.2017 року вартість навчання за другий навчальний рік становить 20 750 грн., за третій навчальний рік 22 750 грн.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Разом з тим, статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання).

Саме такі висновки щодо застосування статті 185 СК України висловлені в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року № 6-1296цс15.

З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції про стягнення додаткових витрат на дитину підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 2 ст. 376 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню; порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, оскільки судом першої інстанції при ухваленні рішення про стягнення додаткових витрат на повнолітню дитину, що продовжує навчання, порушено норми матеріального права, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції про стягнення додаткових витрат скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

У відповідності до вимог абзацу 2 частини 5 статті 268 ЦПК України в редакції 2017 року, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст даного судового рішення складено 19 лютого 2021 року.

Керуючись ст.ст.268, 352, 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 - задоволити.

Рішення Залізничного районного суду м.Львова від 26 серпня 2020 року скасувати та постановити нове судове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 19 лютого 2021 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді: Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.