ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року

м.Суми

Справа №591/5283/20

Номер провадження 22-ц/816/207/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Криворотенка В. І.

з участю секретаря судового засідання Назарової О.М.,

у присутності :

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Школьного Володимира Анатолійовича,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу правонаступника ІНФОРМАЦІЯ_1 Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 18 листопада 2020 року, ухвалене у складі судді Северинової А.С. у м. Суми, повний текст якого складений 23 листопада 2020 року,
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання недійсним рішення житлової комісії про зняття з квартирного обліку та зобов`язання поновлення на квартирному обліку,

в с т а н о в и в :

У вересні 2020 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діяв представник ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом, у якому просив: визнати незаконним та скасувати пункт 1 рішення засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформленого протоколом №12 від 02 листопада 2019 року про зняття майора ОСОБА_1 зі складом сім`ї 4 осіб з квартирного обліку при ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнати незаконним та скасувати пункти 1, 4 наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21 листопада 2019 року № 471 «Про затвердження протоколу засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 » в частині зняття майора ОСОБА_1 зі складом сім`ї 4 осіб з квартирного обліку при ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 поновити майора ОСОБА_1 зі складом сім`ї 4 особи на квартирному обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов за тим же номером у списку зі збереженням часу перебування на обліку.
Свої вимоги мотивував тим, що наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » від 19 червня 2019 року № 144 ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас у зв`язку із закінченням строку контракту. Цим наказом позивача виключено зі списків особового складу частини і направлено до зарахування на військовий облік до Сумського МВК Сумської області. Календарна вислуга становить 24 роки 08 місяців. Наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09 серпня 2019 року № 203 направлено до зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_5 , станом на 09 серпня 2019 року вислуга років у позивача становить 25 років 00 місяців 09 днів. Як зазначено у наказі, за місцем проходження служби постійним або службовим житлом позивач не забезпечувався. 02 листопада 2019 року на засіданні житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 було прийнято рішення про зняття майора ОСОБА_1 зі складом сім`ї 4 осіб з квартирного обліку при Сумському обласному військовому комісаріаті у зв`язку зі звільненням по закінченню контракту. Рішення було оформлено протоколом № 12 від 02 листопада 2019 року. Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21 листопада 2019 року № 471 затверджено рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , викладене у протоколі № 12 від 02 листопада 2019 року.

Посилаючись на те, що позивач має вислугу років на військовій службі більше 20 років та мав право на надання йому та членам його сім`ї житлового приміщення для постійного проживання, а також те, що ні йому, ні членам його сім`ї житло на праві власності не належить, у відповідача не існувало визначених чинним законодавством підстав для виключення позивача із вказаного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 18 листопада 2020 позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконним та скасувано пункт 1 рішення засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформленого протоколом № 12 від 02 листопада 2019 року про зняття майора ОСОБА_1 зі складом сім`ї 4 осіб з квартирного обліку при Сумському обласному військовому комісаріаті.

Визнано незаконним та скасувано пункти 1, 4 наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21 листопада 2019 року № 471 «Про затвердження протоколу засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 » в частині зняття майора ОСОБА_1 зі складом сім`ї 4 осіб з квартирного обліку при ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 поновити майора ОСОБА_1 зі складом сім`ї 4 особи на квартирному обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов за тим же номером у списку зі збереженням часу перебування на обліку.

Стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у сумі 7581 грн 60 коп., що складаються із: витрат зі сплати судового збору в сумі 1681 грн 60 коп., втрат на правничу допомогу у сумі 5000 грн та витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для підготовки справи до розгляду у сумі 900 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, правонаступник ІНФОРМАЦІЯ_1 Сумський обласний центр комплектування та соціальної підтримки подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову.
Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом першої інстанції не було взято до уваги положення ч. 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пункту 29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затверджений постановою КМУ від 03 серпня 2006 року, якими визначено категорії звільнених з військової служби військовослужбовців, які залишаються на квартирному обліку у військовій частині, а саме: звільнені за віком, за станом здоров`я, у зв`язку з скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів. Тобто, на переконання відповідача, нормами чинного законодавства не передбачено залишення на квартирному обліку військовослужбовців, які були звільнені в запас з підстав закінчення терміну дії контракту.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_3 адвокат Школьний В.А. зазначив, що рішення суду першої інстанції вважає законним і обґрунтованим, доводи апеляційної скарги такими, що не впливають на висновки суду, а тому просив у задоволенні апеляційної скарги відповідача відмовити. Крім того, просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати понесені на правничу допомогу у сумі 5000 грн.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, який заперечив проти доводів апеляційної скарги , перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У справі, що переглядається, суд першої інстанції встановив, що наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » від 19 червня 2019 року за № 144 майора ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за підпунктом «а» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із закінченням строку контракту) та направлено на військовий облік до Сумського МВК Сумської області (а.с. 12).

Наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09 серпня 2019 року за №203 майора ОСОБА_1 направлено до зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 09 серпня 2019 року виключено зі списків особового складі, усіх видів забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вислуга років станом на 09 серпня 2019 року становить 25 років 00 місяців 09 днів. Постійним або службовим житлом не забезпечувався (а.с. 11).

02 листопада 2019 року на засіданні житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформленого протоколом № 12 від 02 листопада 2019 року, позивача разом з членами його сім`ї було знято з квартирного обліку при Сумському обласному військовому комісаріаті у зв`язку зі звільненням з військової служби по закінченню контракту (а.с. 13).

Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21 листопада 2019 року за № 471 затверджено рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , викладене у протоколі № 12 від 02 листопада 2019 року щодо зняття позивача разом з членами його сім`ї з квартирного обліку при Сумському обласному військовому комісаріаті (а.с. 14).

Згідно з довідкою Харківського військового університету Міністерства оборони України від 25 червня 1999 року за № 392/ж за час проходження позивачем військової служби за період з 01 вересня 1994 року по 25 червня 1999 року житловою площею не забезпечувався, мешкав у гуртожитку холостяків Харківського військового університету (а.с. 15).

Відповідно до довідки Котовської квартирно-експлуатаційної частини від 04 жовтня 2002 року за № 77, позивач з 30 липня 1999 року по 23 серпня 2002 року перебував на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 зі складом сім`ї 2 особи (а.с. 16).

З довідки Котовської квартирно-експлуатаційної частини від 04 жовтня 2002 року за № 78 слідує, що позивач за місцем служби за період з 30 липня 1999 року по 23 серпня 2002 року житловою площею не забезпечувався (а.с. 17).

На засіданні житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 06 жовтня 2003 року, оформленого протоколом № 7, позивача та його дружину ОСОБА_4 зараховано на квартирний облік при ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 69-72).

На засіданні житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14 січня 2014 року, оформленого протоколом № 1, було внесено зміни до облікової справи позивача щодо складу сім`ї, яка перебуває на квартирному обліку та визначено склад сім`ї 4 особи (а.с. 73-74).

Відповідно до інформаційних довідок КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» від 10 серпня 2020 року право власності на нерухоме майно, належного на праві особистої власності за ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не зареєстровано (а.с. 29-31).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про реєстрацію права власності, інші речові права за ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 (а.с. 25-28).

Ухвалюючи оскаржуване рішення та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при зарахуванні ОСОБА_1 у чергу на отримання житла у 1999 році та перебування його на квартирному обліку порушень житловою комісією та позивачем допущено не було, під час проходження військової служби та на момент звільнення позивач постійним або службовим житлом не забезпечувався, вислуга років у Збройних Силах на момент звільнення становила 25 років 00 місяців 09 днів, на момент звільнення перебував на обліку для поліпшення житлових умов, підстави, визначені законом для зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов не настали, тому рішення відповідача про зняття позивача разом з членами його сім`ї з квартирного обліку підлягає скасуванню, як незаконне.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.
Зокрема, відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
За змістом ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів», держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.
На виконання приписів вищевказаної статті постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року за № 1081 затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі - Порядок).
Відповідно до п. 24 цього Порядку датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік.
Пунктом 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування -у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

Аналогічні приписи закріплені також і в пункті 29 Порядку.
Крім того, пунктом 30 Порядку визначено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

Тобто, з вказаних норм слідує, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже, і на залишення на обліку до отримання ними житла, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку.
Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 10 вересня 2020 року у справі № 359/5527/19, від 15 жовтня 2020 року у справі № 636/1424/19, від 01 квітня 2020 року у справі № 638/5769/18, від 04 лютого 2021 року у справі №683/350/19, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.
Таким чином, з огляду на те, що вислуга позивача на військовій службі складає більше ніж 20 років, з 1999 року перебуває на квартирному обліку, з якого був знятий з підстав звільнення з військової служби в запас (закінчення строку контракту), а підстави, визначені законом для заняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов відсутні, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що позивач підлягає поновленню на обліку військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов та перебувають на обліку.
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що звільнений в запас позивач з підстав закінчення строку дії контракту не підпадає під категорію військовослужбовців, які відповідно до п. 29 Порядку залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла, оскільки вони суперечать приписам чинного законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини.
Так, частиною 1 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється:

а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби;

б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі та у військовому резерві або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.

Частиною 4 статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі №636/1424/19 сформовано наступний правовий висновок.
У словосполученні «звільнення з військової служби у запас або у відставку за віком, станом здоров`я…», що міститься у пункті 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», такі умови як вік і стан здоров`я, відносяться виключно до поняття «звільнення у відставку», як варіанту (способу) звільнення з військової служби, і жодним чином не відноситься до поняття «звільнення у запас».
Отже, звільнення військовослужбовця, який перебуває на квартирному обліку, у запас за закінченням строку контракту за наявності в нього відповідної вислуги є підставою для залишення його на такому обліку, відповідно до п. 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», як обґрунтовано вказав суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційнийсуд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 137, 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 5000 грн в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу під час апеляційного перегляду рішення суду, яка надавалася адвокатом Школьним В.А. за додатковою угодою №3 від 12 лютого 2021 року до договору про надання правової допомоги від 17 серпня 2020 року.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу правонаступника ІНФОРМАЦІЯ_1 Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки залишити без задоволення, рішення Зарічного районного суду м. Суми від 18 листопада 2020 року залишити без змін.
Стягнути з Сумського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складене 25 лютого 2021 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: О.Ю. Кононенко

В.І. Криворотенко