Справа № 686/542/21
Провадження № 2-с/686/12/21
УХВАЛА
19 лютого 2020 року м. Хмельницький
Суддя Хмельницького міськрайонного суду Заворотна О.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2021 року, -
17 лютого 2021 року ОСОБА_1 подано заяву про скасування судового наказу від 29 січня 2021 року по справі № 686/542/21 щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення.
В поданій заяві боржник заперечує проти заяви про видачу судового наказу, вважаючи її необгрунтованою, просить суд скасувати зазначений судовий наказ.
Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4,5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Судовий наказ направлено боржнику 03.02.2021, отже строки звернення із заявою про скасування судового наказу, боржником не порушені.
Дослідивши матеріали справи та заяви, проходжу до висновку що судовий наказ підлягає скасуванню виходячи з наступного.
Боржник в заяві про скасування судового наказу посилається на те, що не є власником відповідного домоволодіння, не є стороною договору про надання послуг стягувачем з водопостачання та відведення, а відтак, не є суб`єктом відповідальності за вимогами стягувача.
Дослідивши матеріали справи, вважаю необхідним заяву задовольнити, оскільки вимога заявника та висловлені в заяві доводи щодо скасування вказаного судового наказу свідчать про наявність спору про право.
Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.
На підставі вищевикладеного є наявні підстави для скасування судового наказу.
Щодо заяви боржника про поворот виконання судового рішення, то боржником не наведено обставин виконання вказаного судового наказу, як то стягнення з боржника грошових сум, також встановлено, що судовий наказ до виконання не пред`являвся, а отже стягнення за вказаним судовим наказом не проводилось, а тому відсутні підстави для задоволення заяви про поворот виконання.
Щодо стягнення з відповідача судових витрат, що складаються з судового збору та витрат на правничу допомогу.
Частиною 1 статті 164 ЦПК України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір, встановленому законом.
Пунктом 1 частиною 4 статті 170 ЦПК України зазначено, що до заяви про скасування судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Порядок та підстави стягнення витрат на правничу допомогу регулюються статтею 137 ЦПК України, норми якої вимагають подачі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги; проведення перевірки співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Ці ж норми ЦПК України наділяють іншу сторону правом звертатися до суду з клопотанням про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, покладають на неї обов`язок доведення неспівмірності або зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Виходячи з вищезазначеного, чинне процесуальне законодавство передбачає порядок вирішення питання розподілу судових витрат в порядку позовного провадження та не передбачає стягнення судового збору, витрат на правничу допомогу, понесених боржником, у разі скасування судового наказу за його заявою.
Керуючись ст.ст.170,171, 260 ЦПК України -
постановила:
Судовий наказ у справі № 686/542/21 від 29 січня 2021 року, за заявою Міського комунального підприємства «Хмельницькводоканал» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення - скасувати.
В решті вимог заяви відмовити.
Роз`яснити стягувачеві, що заявлені вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: