У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року м.Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі

головуючого судді Овчиннікової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Метьолкіної Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Волноваха заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на пред`явлення до виконання виконавчого листа та заміну сторони у виконавчому провадженні,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про поновлення строку на пред`явлення до виконання виконавчого листа та заміну сторони у виконавчому провадженні, вказуючи, що рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 09.09.2013 року у справі 0506/6800/2012 задоволено його позов до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Волноваському районі Донецької області про визнання відповідальною професією з профзахворювання та зобов`язання призначити страхові виплати із заробітної плати. Рішенням суду визнано відповідальною професією з профзахворювання професію гірничий майстер на шахтоуправлінні «Краснокутська» та зобов`язано Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві у Волноваському районі Донецької області призначити заявникові страхові виплати із заробітної плати за професією гірничий майстер за шість повних місяців до звільнення з цієї професії. Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 30.10.2013 року залишено без змін рішення Волноваського районного суду Донецької області від 09.09.2013 року.

У зв`язку зі станом здоров`я заявник не звертався до суду за виконавчим листом, а отримав його лише 03.11.2020 року на підставі своєї заяви, строк пред`явлення до виконання виконавчого листа встановлений до 31.10.2016 року.

Він подав до виконання отриманий виконавчий лист, який був повернутий Головним державним виконавцем Волноваського районного відділу ДВС Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) через пропуск строку пред`явлення до виконання. Вважаючи, що невиконанням рішення суду порушуються його права, він звернувся до суду заявою про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, вказуючи, що пропустив строк через періодичні захворювання та проходження ним лікування. Зазначив, що за період з 2013-2021 роки він періодично знаходився на лікуванні у період 15.11.2013- 27.12.2013 , 11.03.2014-05.12.2014, 05.05.2015-09.11.2015, 24.05.2016-25.02.2019, 16.01.2020-22.10.2020, 11.01.2021-11.02.2021, що перешкоджало йому отримати виконавчий лист та своєчасно подати його до виконання, тому просив визнати причини поважними та поновити йому строк для подання виконавчого листа до виконання.

Також зазначив, що згідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», утворено Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Фонд соціального страхування України та його робочі органи є правонаступниками Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, його виконавчої дирекції та управлінь виконавчої дирекції цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділення в районах і містах обласного значення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, його виконавчої дирекції, відділень виконавчої дирекції цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, виконавчих дирекцій або уповноважених представників відділень у районах та містах республіканського (Автономної Республіки Крим) та обласного значення.

Оскільки Фонд соціального страхування України є правонаступником Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, тому просив замінити сторону боржника у виконавчому провадженні відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Волноваському районі Донецької області правонаступником - Волноваське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Донецькій області.

В судове засідання заявник не з`явився, подав заяву про розгляд заяви без його участі, заявлені вимоги підтримав.

Представник боржника в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи № 0506/4713/2012 встановлено, що рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 09.09.2013 року задоволено позов ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Волноваському районі Донецької області про визнання відповідальною професією з профзахворювання та зобов`язання призначити страхові виплати із заробітної плати: визнано відповідальною професією з профзахворювання професію «гірничий майстер» на шахтоуправлінні «Краснокутська» та зобов`язано Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві у Волноваському районі Донецької області призначити заявникові страхові виплати із заробітної плати за професією гірничий майстер за шість повних місяців до звільнення з цієї професії. ( а.с.78-83)

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 30.10.2013 року залишено без змін рішення Волноваського районного суду Донецької області від 09.09.2013 року. ( а.с.101-104)

29.10.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про видачу виконавчого листа, який отримав 03.11.2021 ( а.с.107, 112)

З копії виконавчого листа встановлено, що строк пред`явлення його до виконання визначений до 31.10.2016 року.

Згідно повідомлення від 01.02.2021 року головного державного виконавця Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків), виконавчий лист повернуто без прийняття до виконання у зв`язку з пропуском строку на його подання.

З доданих до заяви копій виписок з амбулаторної карти заявника встановлено, що він має захворювання дихальних шляхів, з часу ухвалення рішення судом неодноразово (у період 15.11.2013- 27.12.2013 , 11.03.2014-05.12.2014, 05.05.2015-09.11.2015, 24.05.2016-25.02.2019, 16.01.2020-22.10.2020, 11.01.2021-11.02.2021) проходив лікування в умовах стаціонару лікарні, що перешкоджало йому отримати виконавчий лист та своєчасно подати його до виконання.

На час набрання рішенням суду законної сили строки пред`явлення виконавчих документів до виконання встановлювалися статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції від 4 листопада 2010 року №2677-VI.

За положеннями ч.1 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження», що діяв в редакції, чинній на день набрання законної сили рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 09.09.2013 року, виконавчі документи, крім посвідчень комісій по трудових спорах, постанов судів у спорах про адміністративне правопорушення та постанов органів (посадових осіб) уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, могли пред`являтися протягом одного року, якщо іншого не було передбачено законом.

Пунктом 1 ч.2 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» в тій же редакції було передбачено, що строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлювалися для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі, якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Частиною 1 ст.58 Конституції України закріплено принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів. Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (пункт 4 Рішення Конституційного Суду України від 05 квітня 2001 року № 3-рп/2001 у справі за конституційним поданням Президента України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України»).

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

Згідно з пунктом 5 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-УІІІ «Про виконавче провадження» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Зі змісту пункту 5 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-УІІІ «Про виконавче провадження» вбачається, що положення цього закону застосовуються лише до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності цим законом.

Враховуючи вимоги чинного на час видачі виконавчого листа Закону України «Про виконавче провадження, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання по справі був встановлений до 31.10.2016 року.

Частиною 6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися з заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ч.1 ст.433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Тобто, підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувана отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає і з загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Підставою для поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого документа є наявність поважних причин такого пропуску, встановлення яких віднесено на розсуд суду, який у кожному конкретному випадку має в залежності від конкретних обставин встановити їх наявність та об`єктивну вагу для сторін та для справи. Зокрема, поважною причиною пропуску строку для пред`явлення документа до виконання є тривала хвороба стягувача, що перешкоджала вчиненню подібних дій, тривале відрядження тощо. Як поважні причини не слід розглядати перебування стягувача в омані, якщо у введенні в цей стан не винен боржник, щодо способу та порядку виконання судового рішення, або відсутність коштів у боржника для виконання зобов`язання тощо.

У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлений.

Тобто, при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання документа, виданого на підставі судового рішення, суд повинен з`ясувати причини пропуску цього строку та, залежно від характеру цих причин, зробити висновок про їх поважність та дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до абзацу 3 п. 22 мотивувальної частини Рішення Конституційного суду Украй від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012у справі за конституційним зверненням товариства обмеженою відповідальністю «ДІД Коне» щодо офіційного тлумачення положень пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» у взаємозв`язку положеннями частини першої статті 41, частини 5 статті 124, пункту 9 частини 3 статті 129 Конституції України, статті 115 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 1.3, 1.4 статті 1, частини 2 статті 2, абзацу 6 пункту 3.7 статті 3 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливні енергетичного комплексу», виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Відповідно до абзацу 2 п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного суду України від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень пункту 20 частини першої статті 106, частини 1 статті 111-1 Господарського процесуального кодексу України у взаємозв`язку з положеннями пунктів 2, частини 3 статті 129 Конституції України, невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відповідно до абзацу 4-5 п.2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного суду України від 26 червня 2013 року №5-рп/2013 у справі за конституційним зверненням акціонерної компанії «Харківобленерго» щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 частини 2 статті 17, пункту 8 частини 1 статті 26, частини 1 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», Конституційний Суд України, розглядаючи цю справу, бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Європейський суд з прав людини вказує, що право на суд було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини, громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Враховуючи зазначені заявником причини пропуску ним строку на отримання та пред`явлення до виконання виконавчого листа, якими є хвороба, що стало причиною для перебування його на лікуванні та пропуску строку на подання до виконання виконавчого документу, суд визнає поважними причини пропуску та з метою забезпечення виконання рішення суду, вважає за необхідне поновити строк на його пред`явлення.

Суд також вважає такими, що підлягають задоволенню, й вимоги про заміну сторони у виконавчому провадженні з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Верховний Суд України у постанові від 20.11.2013 року у справі № 6-122цс13 висловив правову позицію, що, виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

У постанові від 25.10.2018 р. у справі 2-н-148/09 (провадження № 61-1104св18) Верховний Суд зазначив, що заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно вимог п.4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» утворено Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Частиною 5 Перехідних положень визначено, що Фонд соціального страхування України та його робочі органи є правонаступниками Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділень у районах і містах обласного значення, а також Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, його виконавчої дирекції, відділень цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі та їх робочих органів.

Таким чином, Волноваське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Донецькій області набуло статусу боржника, тому до нього перейшли права та обов`язки боржника за зобов`язанними перед ОСОБА_1 в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у зв`язку з чим вимоги про заміну сторони у виконавчому провадженні підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.512, 514 ЦК України, ст. 433, 442, 263 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі № 0506/6800/2012 за його позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Волноваському районі Донецької області про визнання відповідальною професією з профзахворювання та зобов`язання призначити страхові виплати із заробітної плати.

Замінити боржника у виконавчому провадженні за рішенням суду у справі № 0506/6800/2012 - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Волноваському районі Донецької області замінити правонаступником - Волноваським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Донецькій області ( , поштвойи індекс 85700, м.Волноваха Донецької області, вул.Обручева, 17) .

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду шляхом подання протягом 15 днів з дня її проголошення апеляційної скарги через Волноваський районний суд Донецької області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.С.Овчиннікова