Справа № 450/2148/20 Провадження № 2/450/486/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"10" лютого 2021 р. Пустомитівськийрайонний суд Львівської області у складі головуючого - судді Кіпчарського М.О.,

за участю: секретаря судового засідання Микитів Н.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. ПустомитиЛьвівської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженої відповідальністю «ІНЛІВ»; ОСОБА_4 ; Державний реєстратор Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Павлишин Назар-Павло Андрійович; Приватний нотаріус Львівського МНО Львівської області Куйбіда-Кришкевич Христина Василівна; Приватний нотаріус Львівського МНО Львівської області Урумова Жанна Михайлівна, про витребування майна з чужого незаконного володіння та виселення ,-

в с т а н о в и в:

14.07.2020 р. ОСОБА_2 звернувся до суд з даним позовом та просить витребувати у його власність від ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 , виселити ОСОБА_3 з даної квартири, а також стягнути з відповідача понесені ним судові вимтрати.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він набув у власність квартиру АДРЕСА_2 , зокрема 02.03.2014р. йому було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно та здійснено державну реєстрацію вправа власності на зазначену квартиру, даному об`єкту нерухомого майна присвоєно реєстраційний номер 36.

Однак, в результаті протиправних (шахрайських) дій посадових осіб ТзОВ «ІНЛІВ» з використанням підроблених документів, а можливо інших осіб, його було незаконно позбавлено права власності на дану квартиру. Дізнавшись про це, він 24.01.2019р. звернувся до Пустомитівського ВП з заявою про вчинення злочину, у зв`язку з чим 25.01.2019р. було розпочато досудове розслідування кримінального провадження №0000119.

Зазначає, що з метою заволодіння належною йому квартирою, невстановлені особи підробили Протокол №17 загальних зборів засновників ТзОВ «ІНЛІВ» та Акт приймання-передачі від 03.09.2018р., згідно яких нібито він передав до статутного капіталу Товариства майновий внесок у вигляді належної йому квартири АДРЕСА_2 . Після того дані особи звернулися з такими підробленими документами до Державного реєстратора Павлишин Н.-П.А. з відповідною заявою, який на підставі поданих документів 06.12.2018р. провів державну реєстрацію права власності на дану квартиру за ТзОВ «ІНЛІВ».

Те, що вище зазначені Протокол та Акт є підробленими, встановлено під час досудового розслідування, зокрема, згідно Висновків експертів №6/746 та №6/745, наявні на даних документах підписи від його імені, від імені нотаріуса Нор Н.М. та засновника ОСОБА_5 , виконані не даними особами, а відтиск гербової печатки нотаруса ОСОБА_6 , нанесений не печаткою даного нотаріуса.

З врахуванням зазначеного вважає, що Акт приймання-передачі квартири АДРЕСА_2 , а також Протокол №17 загальних зборів засновників ТзОВ «ІНЛІВ», згідно яких відбувся перехід права власності на дану квартиру від ОСОБА_2 до ТзОВ «ІНЛІВ», є нікчемними, які були спрямованими на незаконне заволодіння належним йому майном.

Надалі, продовжуючи свої незаконні дії, директор ТзОВ «ІНЛІВ» за договором купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Куйбідою-Кришкевич Х.В.06.12.2018р., продав квартиру АДРЕСА_2 ОСОБА_4 , який після того 29.01.2019р., продав дану квартиру ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Урюмовою Ж.М.

Правовою підставою для задоволення позову та способом захисту його порушених прав вважає норми ст.ст.215, 220,228, 387,388 ЦК України, які просить визначити у рішенні суду та задовольнити позов.

07.08.2020р. по справі відкрито загальне позовне провадження, відповідачу та третім особам встановлено строки для подання відзиву та пояснень щодо позову, однак такі ними не були подані.

Ухвалою суду від 23.09. 2020 року заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову задоволено та, з метою забезпечення позовних вимог, накладено арешт у виді заборони відчуження спірної квартири АДРЕСА_2 .

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позов з вище зазначених підстав, який просить задовольнити повністю. Крім того пояснив, що зареєструвавши у 2014р. за собою право власності на спірну кв. АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 в ній не проживав. Про відчуження квартири останньому стало відомо на початку 2019 року, після того як ОСОБА_3 туди вселилася без його відома та замінила на вхідних дверях замки, із-за чого він з того часу не має доступу до квартири.

Відповідач ОСОБА_3 , яка належним чином повідомлялася про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин та не подала відзив на позов. Тому суд ухвалює заочне рішення в порядку ст.280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечуєпроти такого вирішення справи.

Треті особиТзОВ «ІНЛІВ», ОСОБА_4 , Державний реєстратор Павлишин Н-П.А. , Приватний нотаріус Куйбіда-Кришкевич Х.В., належним чином повідомлялися про дату, час і місце судового засідання, однак жодного разу не з`явилися в судове засідання без повідомлення причин та не подали пояснень на позов.

Третя особа - приватний нотаріус Урумова Ж.М. в судове засідання не явилася та не подала пояснень на позов, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказамив їх сукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, суд встановив наступні фактичні обставини.

Позивач ОСОБА_2 , відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 , виданого 02.03.2014 року Реєстраційною службою Пустомитівського РУЮ Львівської області, а також згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.03.2014р., був власником квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 59,4 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 36 ( а.с. 12-14).

24.01.2019 року ОСОБА_7 звернувся до Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області з заявою про вчинення правопорушення, у зв`язку з чим слідчим СВ Пустомитівського ВП до ЄРДР 25.01.2019р. внесені відомості про реєстрацію кримінального провадження №0000119 за ч.4 ст.358 КК України з приводу того,що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці невідомі особи, з використанням підроблених документів, переоформили право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_3 ( а.с. 15).

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надав наступні письмові докази:

-Акт приймання-передачі до статутного капіталу від 03.09.2018р., згідно якого ОСОБА_2 передав, а ТзОВ «ІНЛІВ» в особі директора Дзісь Є.М., прийняло до статутного капіталу майновий внесок у вигляді квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 59,4 кв.м, яка належить йому на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 , виданого 02.03.2014 року. В нижній частині даного Акту значиться запис про те, що справжність підписів ОСОБА_2 та ОСОБА_8 засвідчено приватним нотаріусом Львівського МНО Нор Н.М., зареєстровано в реєстрі за №8113,8114, а також начиться підпис від імені нотаріуса та відтиск печатки( а.с. 16-17);

- Протокол №17 Загальних зборів засновників ТзОВ «ІНЛІВ» від 03.09.2018р. за участю засновника ОСОБА_5 (частка 100% статутного капіталу Товариства), згідно якого на даних зборах прийнято рішення про вхід до складу учасників ТзОВ «ІНЛІВ» ОСОБА_2 та передачу ним у власність Товариства майного внеску у вигляді квартири АДРЕСА_1 .В нижній частині даного Протоколу значиться запис про те, що справжність підпису ОСОБА_5 засвідчено приватним нотаріусом Львівського МНО Нор Н.М., зареєстровано в реєстрі за №8110, а також начиться підпис від імені нотаріуса та відтиск печатки( а.с. 18-19);

- Протокол №19 Загальних зборів засновників ТзОВ «ІНЛІВ» від 06.12.2018р. за участю засновника ОСОБА_5 (частка 67,57% статутного капіталу Товариства), згідно якого на даних зборах прийнято рішення про продаж належної Товариству квартири АДРЕСА_1 .В нижній частині даного Протоколу значиться запис про те, що справжність підпису ОСОБА_5 засвідчено приватним нотаріусом Львівського МНО Нор Н.М., зареєстровано в реєстрі за №8310, а також начиться підпис від імені нотаріуса та відтиск печатки( а.с. 67-68 );

- Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, згідно якого 06.12.2018р., Державний реєстратор Павлишин Н.-П.А. на підставі Акта приймання-передачі нерухомого майна та Протоколу №17, виданих 03.09.2018р. ТзОВ«ІНЛІВ», зареєстрував квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 59,4 кв.м,на праві власності за ТзОВ «ІНЛІВ», ( а.с. 22);

- Висновок експерта №6/745 від 25.11.2019р., складений за результатами проведення почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні №0000119 , згідно якого досліджені підписи від імені ОСОБА_2 , від імені приватного нотаріуса Нор Н.М., від імені засновника Товариства ОСОБА_5 , що містяться на акті приймання-передачі до статутного капіталу ТзОВ «ІНЛІВ» від 03.09.2018р., та на протоколах №17 і №19 загальних зборів засновників ТзОВ «ІНЛІВ» від 03.09.2018р. і 06.12.2018р., виконані не ОСОБА_2 , не ОСОБА_6 , не ОСОБА_5 , а іншою особою ( а.с.40-60);

- Висновок експерта №6/746 від 06.11.2019р.,складений за результатами проведення технічної експертизи документів у кримінальному провадженні №0000119 , згідно якого досліджені відбитки гербової печатки приватного нотаріуса Львівського МНО Львівської області ОСОБА_6 на акті приймання-передачі до статутного капіталу ТзОВ «ІНЛІВ» від 03.09.2018р. та на протоколах №17 і №19 загальних зборів засновників ТзОВ «ІНЛІВ» від 03.09.2018р. та 06.12.2018р., нанесені не гербовою печаткою приватного нотаріуса Нор Н.М., зразки відбитків якої надані на експертизу( а.с.24-38);

- Повідомлення №79/01-16 приватного нотаріуса Львівського МНО Нор Н.М. від 05.04.2019р., адресоване Пустомитівському ВП у зв`язку з розслідуванням кримінального провадження№0000119 , з якого слідує, що нею на протязі 2018р. нотаріальні дії за реєстровими номерами №8110, №8113, №8114 не вчинялися. Також жодних нотаріальних дій в цей період від імені ОСОБА_8 та ОСОБА_5 нею не посвідчувалося, в тому числі не посвідчувалися справжність їх підписів ( а.с.61);

- Договір купівлі-продажу квартири від 06.12. 2018 року, за яким ТзОВ «ІНЛІВ» , від імені якого діє ОСОБА_8 , продало ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 . Договір посвідчений приватним нотаріусом Львівського МНО Куйбідою-Кришкевич Х.В., зареєстрований за №330 (а.с.62-65);

-Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, згідно якого 06.12.2018р.приватним нотаріусом Львівського МНО Куйбідою-Кришкевич Х.В., квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 59,4 кв.м,зареєстрована на праві власності за ОСОБА_4 ( а.с.66);

- Договір купівлі-продажу квартири від 29.01. 2019 року, за яким ОСОБА_4 продав ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 . Договір посвідчений приватним нотаріусом Львівського МНО Урюмовою Ж.М., зареєстрований в реєстрі за №146 (а.с.77-80);

-Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, згідно якого 29.01.2019р. приватний нотаріус Львівського МНО Урюмова Ж.М. квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 59,4 кв.м,зареєструвала на праві власності за ОСОБА_3 ( а.с.81);

- Детальну інформацію про юридичну особу, з якої слідує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНЛІВ» зареєстроване в ЄДРПОУ 26.07.2018р. , код 42331864, місцезнаходження: Дніпропетровська обл., м.Дніпро, вул.Січових Стрільців,7, засновниками якого являються жителі м.Львова ОСОБА_5 та ОСОБА_9 ( а.с.69-73).

Згідно Постанови слідчого СВ Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області від 25.06.2020р., кримінальне провадження №0000119 , внесене до ЄРДР 25.01.2019р. за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, закрито на підставі абзацу 14 ст.284 КПК України у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування. В даній постанові зокрема зазначається, що строк досудового розслідування сплив 25.06.2020р., а проведеними слідчими діями у визначений строк встановити особу, яка вчинила дане кримінальне правопорушення, не представилось можливим ( а.с.123-126).

Вище зазначені та безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази суд вважає належними, допустими та достовірними, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин, які входять до предмету доказування в даній справі.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статей 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст.15 та ч.1 ст.16 ЦК України , кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 18 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав та встановлено, що така реєстрація прав визначається Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до п.48 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого Постановою КМ України №1127 від 25.12.2015р., для державної реєстрації права власності у зв`язку з передачею майна у власність юридичної особи як внесок ( внесення майна до статутного капіталу (статутного фонду), подаються документ, що посвідчує право власності особи на майно, що передається у власність юридичної особи та акт приймання-передачі майна. Справжність підписів на акті приймання-передачі майна засвідчується відповідно до ЗУ «Про нотаріат».

Згідно ст.78 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус засвідчує справжність підпису на документах крім тих, які відповідно до закону або за вимогою сторін підлягають нотаріальному посвідченню.

Таким чином, здійсненню державної реєстрації права власності на спірну квартиру АДРЕСА_2 у зв`язку з її передачею ОСОБА_2 у власність ТзОВ «ІНЛІВ» як майновий внесок, повинна була передувати процедура засвідчення нотаріусом справжності підписів на акті приймання-передачі даного майна.

Однак, як встановлено під час досудового розслідування кримінального провадження №0000119 , підписи на Акті приймання-передачі та на протоколі №17 загальних зборів засновників ТзОВ «ІНЛІВ`від 03.09.2018р. , вчинені від імені власника квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_2 , від імені приватного нотаріуса Нор Н.М., від імені засновника Товариства ОСОБА_5 , виконані не даними особами, а іншою особою .

Крім того під час досудового розслідування встановлено, що відбитки гербової печатки нотаріуса ОСОБА_6 на акті приймання-передачі до статутного капіталу ТзОВ «ІНЛІВ» та на протоколі №17 загальних зборів засновників ТзОВ «ІНЛІВ» від 03.09.2018р., нанесені не гербовою печаткою даного нотаріуса, та що нотаріусом Нор Н.М. на протязі 2018р. нотаріальні дії за реєстровими номерами №8110, №8113, №8114 не вчинялися.

У відповідності до ч.2 ст.215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ст.228 ЦК України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної особи, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Таким чином суд приходитиь до висновку, що вчинення правочину - Акту приймання-передачі до статутного капіталу ТзОВ «ІНЛІВ» від 03.09.2018р., згідно якого відбувся перехід права власності від ОСОБА_2 до ТзОВ «ІНЛІВ» квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 59,4 кв.м, було спрямоване на незаконне заволодіння даною квартирою, та що дане майно вибуло з володіння власника поза його волею. Тому такий правочин в силу закону (ст.228 ЦК України) є нікчемним.

Щодо стосується відповідача ОСОБА_3 , то суд приходить до висновк що така набула у власність квартиру АДРЕСА_1 за відплатним Договіром купівлі-продажу від 29.01. 2019 року та є останнім набувачем даної спірної квартири.

Згідно зі статтею 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу, майно не може бути витребуване у нього.

Тлумачення статті 330 ЦК України свідчить, що виникнення права власності у добросовісного набувача відбувається за таких умов: факт відчуження майна; майно відчужене особою, яка не мала на це права; відчужене майно придбав добросовісний набувач; відповідно до статті 388 ЦК України, майно, відчужене особою, яка не мала на це право, не може бути витребуване у добросовісного набувача.

Статтею 387 ЦК України визначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Частиною першою статті 388 ЦК України закріплено право власника на витребування майна від добросовісного набувача у випадку, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно правової позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 17.12.14 за результатами розгляду справи № 6-140цс14, власник майна може витребувати належне йому майно від будь якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними.

Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України.

Розглядаючи спори щодо витребування такого майна, суди повинні мати на увазі, що в позові про витребування майна може бути відмовлено лише з підстав, зазначених у статті 388 ЦК України, а також під час розгляду спорів про витребування майна мають встановити всі юридичні факти, які визначені статтями 387 та 388 ЦК України, зокрема: чи набуто майно з відповідних правових підстав, чи є підстави набуття майна законними, чи є набувач майна добросовісним набувачем тощо.

У разі встановлення що відповідач є добросовісним набувачем суд повинен установити, чи вибуло майно з володіння власника поза його волею або було продане в порядку виконання судових рішень.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до вимог статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи, що спірна квартира вибула із власності позивача поза його волею, позовні вимоги про витребування від відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 квартири квартиру АДРЕСА_1 , підлягають задоволенню.

Крім того, враховуючи вищевказані підстави, підлягають задоволенню й позовні вимоги про виселення відповідача ОСОБА_3 із спірної квартири, в яку відповідач вселилася у зв`язку з укладенням29 .01.2019р. договору купівлі-продажу спірної квартири .

Будь-яких інших доказів щодо правомірного проживання відповідача ОСОБА_3 у спірній квартирі суду не надано.

Підсумовуючи викладене суд приходить до висновку, що дослідженими в судовому засіданні доказами не підтверджено факту відчуження спірної квартири з вини позивача та перебування останнього в змові з відповідачем ОСОБА_3 чи будь-якими іншими особами.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Враховуючи інтереси відповідача ОСОБА_3 як добросовісного набувача, суд звертає увагу, що відповідно до статі 661 ЦК України у разі вилучення за рішенням суду товару у покупця на користь третьої особи на підставах, що виникли до продажу товару, продавець має відшкодувати покупцеві завдані йому збитки, якщо покупець не знав або не міг знати про наявність цих підстав. За таких обставин відповідач ОСОБА_3 не позбавлена можливості звернутися з відповідним позовом до ОСОБА_4 , який відчужив їй спірну квартиру, про відшкодування збитків.

З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги підставними, тому позов слід задовольнити повністю.

У зв`язку з задоволенням позову, слід також скасувати арешт спірної квартири, застосований судом ухвалою суду від 23.09.2020 рокна час розгляду справи.

Також з відповідача, згідно ст.ст.133,141 ЦПК України слід стягнути понесені позивачем судові витрати у виді сплати судового збору розміром 13 032,40 грн.

Керуючись ст. ст.15,16,215,317,319,328,330,387,388 ЦК України,ст.ст.12, 27, 76, 81, 133, 141,258-259, 263-265, 273, 280-284, 351-355 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Витребувати у ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , квартиру

АДРЕСА_1 , загальною площею 59,4 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 36, у власність ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Виселити ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , з квартиру АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 13 032,40 грн.( тринадцять тисяч тридцять дві гривні 40 копійок).

Скасувати арешт квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 36), накладений ухвалою Пустомитівського районного удуЛьвівської області від 23.09.2020р.

Дане заочне рішення може бути переглянуте Пустомитівським районним судом Львівської області за письмовою заявою відповідача, поданною протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рiшення без задоволення, заочне рiшення може бути оскаржено вiдповiдачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.273 ЦПК України.

Повне рішення складено 19.02.2021року.

СуддяМ. О. Кіпчарський