Провадження № 2/470/51/21
Справа № 470/53/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року смт Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді: Лященко В.Л., за участю секретаря Кравчук А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,

В С Т А Н О В И В:

01 лютого 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

У позовній заяві зазначила, що 20.07.2019 року вони з відповідачем уклали шлюб, від якого мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя у сторін не склалося. На даний момент дитина проживає з матір`ю ОСОБА_1 .. Позивач не має можливості працювати, оскільки доглядає за дитиною. Відповідач ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини та дружини не сплачує, хоча працевлаштований, отримує заробітну плату, також має дохід з належної йому земельної ділянки.

На підставі викладеного, позивач ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви і до 09.09.2022 року.

Позивач в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги не визнав. При цьому, відзиву на позовну заяву або будь-яких інших доказів на спростування вимог позивача не надав, хоча в ухвалі про відкриття провадження про таке право, роз`яснювалось.

Враховуючи вищенаведене, а також керуючись статтею 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені. Вони спільно не проживають.

Шлюб між сторонами зареєстрований 20.07.2019 року Березнегуватським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 18, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.5).

Від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.6).

Згідно акту обстеження місця проживання, складеного депутатом Березнегуватської селищної ради від 25.01.2021 року, дитина фактично проживає разом з позивачем ОСОБА_1 (а.с.8).

Як вбачається з довідки Березнегуватського управління соціального захисту населення від 13.01.2021 року № 6/02-2, позивач отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини (а.с.9).

Позивач ОСОБА_1 зазначає, що на даний момент дитина проживає та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги добровільно не надає. Вона не працює, знаходиться в відпустці по догляду за дитиною, додаткового заробітку не має.

Зі змісту ч.1, ч.2 та ч.4 ст.75 СК України слідує, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч.2 та ч.4 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Як вбачається з ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Будь-яких належних та допустимих доказів неможливості надання матеріальної допомоги дружині відповідачем не надано, не містять таких доказів і матеріали справи.

Оскільки, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини у добровільному порядку, суд вважає можливим стягнути з нього аліменти на утримання тимчасово непрацездатної дружини, так як вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визначаючи розмір аліментів, виходячи з загальних засад цивільного законодавства, визначених в ст.3 ЦК України щодо справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи матеріальне становище сторін, знаходження позивача у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, відповідач добровільно матеріальну допомогу позивачу не надає, є працездатною особою, відомості щодо знаходження на його утриманні інших осіб в матеріалах справи відсутні, не надав відзив і доказів про те, що він неспроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, а також не повідомив про інші обставини, які можуть вплинути на розмір аліментів, тому суд дійшов висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

На підставі ч.6 ст.141 ЦПК України, ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно починаючи з дня пред`явлення позовної заяви 01.02.2021 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду, відповідно до статті 354 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 23.02.2021 року.

Суддя В. Л. Лященко