Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/2129/20
Провадження № 2/723/320/21
У Х В А Л А

про зупинення провадження

01 липня 2021 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернiвецької областi в складi:

головуючого суддi Якiвчика I.В.

при секретарi Крупчак М.І.

за участю: позивача та його представника, представника відповідача та

представника третьої особи

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м.Сторожинець клопотання представника відповідача про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог виконавчий комітет Сторожинецької міської ради, як орган опіки та піклування про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням посилаючись на те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 втратили право проживання в житловому будинку, що розташований по АДРЕСА_1 оскільки вказані особи перестали бути членами його сім`ї і з 2018 року не проживають за адресою місця своєї реєстрації.

В ході судового розгляду даної цивільної справи до суду надійшло клопотання від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Казюка О.О. про зупинення провадження по цивільній справі з посиланням на те, що житловий будинок по АДРЕСА_1 побудований нею та позивачем по справі самочинно в період перебування в шлюбі, а отже всі будівельні матеріали і витрати на будівництво, які були використані при самочинному будівництві цього житлового будинку належать їм на праві спільної сумісної власності. Про визнання права власності на частку у спільному сумісному майні подружжя, вона подала до Сторожинецького районного суду Чернівецької області цивільний позов, який прийнятий судом до провадження (справа № 723/1451/21).

Вважає, що від вирішення цивільної справи про визнання права власності на частку в спільному сумісному майні подружжя залежить і вирішення справи про визнання її такою що втратила право на проживання в цьому житлі, а тому просила зупинити провадження по справі до вирішення іншої справи № 723/1451/21 на підставі п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав своє клопотання посилаючись на викладені в ньому підстави.

Позивач та його представник просили відмовити в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі посилаючись на те, що предметом позову який до суду подала відповідач є будівельні матеріали, а предметом їх позову є житло і проживання в ньому. До того ж всі зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини, які є предметом судового розгляду, оскільки відповідач з травня 2018 року не проживає в цьому житлі і це доведено відповідними доказами.

Представник третьої особи органу опіки та піклування, в судовому засіданні підтримав клопотання представника відповідача і дитини посилаючись на те, що предметом дійсного позову є реєстрація місця проживання відповідачів в житлі, яка є неможливою оскільки побудоване житло є самочинним і будь-яка реєстрація місця проживання в ньому не могла бути здійснена.

Розглянувши клопотання та заслухавши думки сторін і їх представників суд прийшов до наступних висновків.

Згідно положень п.6 частини першої ст.251 та п. 5 частини першої ст.253 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі, від якого залежить вирішення цієї справи; Суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Таким чином визначаючи наявність підстав, передбачених п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і встановити ці обставини у даній справі неможливо.

В дійсній справі позивач ОСОБА_1 просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком, який розташований по АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_2 більше року не проживає в зазначеному будинку, по місцю своєї реєстрації разом із своїм сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а вказаний будинок придбаний позивачем 31.03.2000 року до шлюбу із відповідачем і самочинний новозбудований будинок в експлуатацію не введено тому він не є спільним сумісним майном.

В справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , який розглядається в порядку цивільного судочинства і на який посилається заявник клопотання, ОСОБА_4 ставить питання про визнання за нею права власності на Ѕ частку будівельних матеріалів та конструкцій які використані для будівництва житлового будинку та господарських споруд, що по АДРЕСА_1 .

Очевидним є те, що предметом позову ОСОБА_1 є проживання ОСОБА_2 в житловому будинку АДРЕСА_1 і те, що предметом позову ОСОБА_2 є житловий будинок з господарськими спорудами за АДРЕСА_1 , тобто житловий будинок за однією і тією ж самою адресою, якою є місце реєстрації ОСОБА_2 та її малолітнього сина.

Вирішуючи питання щодо визнання осіб такими, що втратили право проживання в певному житлі, суд звичайно ж вирішує питання щодо наявності права власності у позивача і відсутності такого права у відповідача і таке питання, згідно правила встановленого в п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України суд міг би встановити і оцінити із обставин зазначених в розглядуваному позові.

Однак встановити тотожність будинку де зареєстрована відповідач і її малолітній син та самочинно побудованого будинку, без дослідження доказів, які не є предметом доказування по розглядуваній справі, суд не може без виходу за межі цивільного позову.

В даному випадку, із змісту позову доданого до клопотання, по якому відкрито провадження у справі № 723/1451/21, позивач ОСОБА_2 зазначає що в зв`язку із недосягненням нею віку 15 років вона не могла зареєструвати шлюб із відповідачем, а тому вони обвінчалися у церкві 27.02.2000 року, зробили весілля і за повницю, тобто гроші подаровані їм на весіллі вони 31.03.2000 року купили житловий будинок АДРЕСА_2 . В подальшому ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася дочка, а 31.01.2001 року вони зареєстрували шлюб. Починаючи з 2009 року вони біля придбаного будинку розпочали будівництво нового будинку та господарських споруд. Придбання будівельних матеріалів оформлялося в т.ч. і на неї, що вона має намір підтвердити відповідними товарними і фінансовими доказами.

Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, який в п.33 постанови "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року №2, зазначив, що визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Відповідно до висновків, зазначених у постанові Верховного Суду України № 6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.

Суд встановив, що докази на які посилається позивач по справі 723/1451/21 не можуть бути досліджені в дійсній справі і їм цим судом не може надаватися оцінка, тобто в даному випадку суд може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи оскільки зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Виходячи з цього суд зазначає, що вплив рішення по цивільній справі № 723/1451/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку у спільному сумісному майні подружжя, безперечно впливає на рішення по цивільній справі № 723/2129/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням зважаючи на те, що згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому право власності включає в себе і право користування власністю.

Між сторонами існує спір щодо права власності на житло, а відповідно без вирішення цього спору будь-які обмеження права володіння, користування чи розпорядження цим житлом, щодо цих сторін будуть, на думку суду, передчасними і незаконними, оскільки у випадку задоволення позову про визнання осіб втративши ми право на житло, відповідними органами відбудеться примусове зняття цих осіб з реєстраційного обліку постійного місця проживання, що порушить права цих осіб, один із яких є малолітнім.

Таким чином суд прийшовши до переконання про обгрунтованість заявленого клопотання, вважає за необхідне виконати свій обов`язок передбачений в ч.1 ст. 251 ЦПК України щодо зупинення провадження у цивільній справі

Виходячи із викладеної норми права суд зазначає, що зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Провадження у справі в цьому випадку зупиняється до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

На пiдставi викладеного та керуючись ст.ст. 251, 253 ЦПК України, суд

постановив:

Зупинити провадження в цивільній справі № 723/2129/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог виконавчий комітет Сторожинецької міської ради, як орган опіки та піклування про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням до набрання законної сили судовим рішенням в цивільній справі № 723/1451/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права на частку у спільному сумісному майні подружжя.

Ухвала суду може бути оскаржена Чернівецького апеляцiйного суду Чернiвецької областi, через Сторожинецький райсуд протягом п`ятнадцяти днiв з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 липня 2021 року

СУДДЯ