Справа № 752/4605/21
Провадження № 2-з/752/615/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2021 року місто Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Кахно І. А.,

при секретарі Чабанюк І. А.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача-2 - Зітинюк Л. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, акціонерного товариства акціонерного комерційного банку «Банк Аркада» про захист прав споживача,

в с т а н о в и в:

У провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа № 752/4605/21 за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, акціонерного товариства акціонерного комерційного банку «Банк Аркада» (далі - АТ АКБ «Банк Аркада») про захист прав споживача.

У судовому засідання - 05 липня 2021 року - позивач ОСОБА_1 заявив клопотання про забезпечення позову у справі № 752/4605/21, у якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках АТ АКБ «Банк Аркада» № НОМЕР_1 , в межах заявленої позивачем ціни позову у розмірі 133 934,38 грн.

Заява мотивована тим, що поведінка відповідача щодо запаморочення суду стосовно суб`єктності спору та інше свідчить про наявний ризик невиконання рішення суду у разі, якщо воно буде ухвалено на користь позивача. Вочевидь штучне перешкоджання представником відповідача-1 викликано його бажанням завершити процедуру ліквідації відповідача-2 до ухвалення рішення у цій справі. Крім того, за умовою ліквідації банку «Аркада» всі його кошти будуть передані на погашення заборгованості перед вкладниками. До цих вкладників відповідача не бажають відносити позивача. Тому існує реальна загроза невиконання рішення суду у цій справі. Єдиною можливістю запобігти невиконанню судового рішення у даній справі є накладення арешту на рахунки відповідача з метою майбутнього виконання судового рішення в примусовому порядку для запобігання неефективному судочинству. Обраний позивачем спосіб забезпечення позову співвідноситься з предметом позову, а тому вжиті судом заходи будуть спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Вивчивши заяву про забезпечення позову та додані до позовної заяви документи, всебічно з`ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підстави вимог своєї заяви, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Частинами першою та другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, за змістом наведених вище приписів умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Мета забезпечення позову - це хоч і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати або знецінити, якщо такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Обгрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення, законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер (постанова Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 755/1357/18).

Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і що знаходяться у нього чи в інших осіб (пункт 1 частини першої татті 150 ЦПК України).

У той же час, частиною четвертою статті 150 ЦПК України передбачено, що не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на майно або грошові кошти неплатоспроможного банку, а також на майно або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Ця вимога не поширюється на позови про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, про відшкодування збитків, заподіяних злочином.

Установлено, що відповідно до рішення Правління Національного банку України від 25 серпня 2020 року № 541-рш/БТ «Про віднесення АТ АКБ «Банк Аркада» до категорії неплатоспроможних» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 25 серпня 2020 року № 1583 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ АКБ «АРКАДА» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» у АТ АКБ «АРКАДА» запроваджено тимчасову адміністрацію.

Згідно із зазначеним рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних з делегуванням усіх повноважень тимчасового адміністратора АТ АКБ «АРКАДА», строком на один місяць з 26 серпня 2020 року до 25 вересня 2020 року (включно) призначено начальника відділу запровадження тимчасової адміністрації управління раннього реагування департаменту дистанційного та інспекційного моніторингу діяльності банків Штогріну І. В.

На підставі рішення Національного банку України від 25 вересня 2020 року № 601-рш, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб розпочав процедуру ліквідації неплатоспроможного банку АТ АКБ «АРКАДА». Процедура ліквідації призначена строком з 25 вересня 2020 року до 24 вересня 2023 року включно. Уповноваженою особою Фонду з делегуванням повноважень ліквідатора АТ АКБ «АРКАДА» призначено провідного професіонала з питань ліквідації банків Луньо І. В.

З урахуванням наведеного та в силу вимог частини четвертої статті 150 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для забезпечення позову в обраний позивачем спосіб.

Керуючись статтями 149-153, 268, 354 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, акціонерного товариства акціонерного комерційного банку «Банк Аркада» про захист прав споживача.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Голосіївський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 05 липня 2021 року.

Суддя І. А. Кахно