БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 361/1317/17 провадження № 6/361/98/21
У Х В А Л А

«17» червня 2021 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань Шаварин С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, виданого у справі № 361/1317/17 за позовом публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить визнати такими, що не підлягають виконанню виконавчі листи, видані 25 жовтня 2017 року Броварським міськрайонним судом Київської області у справі № 361/1317/17 про стягнення із неї на користь публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором № ML-008/115/2006 від 03 березня 2006 року у розмірі 32 546 доларів 59 центів США, що за офіційним курсом НБУ станом на дату проведення розрахунку заборгованості становить 885 692 грн. 89 коп. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 13 285 грн. 39 коп.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. 17 червня 2021 року представник заявника ОСОБА_1 адвокат Ляхов І.О. подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Неявка учасників справи не перешкоджає вирішенню питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2017 року стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» суму заборгованості за кредитним договором №МL-008/115/2006 від 03 березня 2006 року в розмірі 32 546 доларів США 59 центів США, що за офіційним курсом НБУ станом на дату проведення розрахунку заборгованості становить 885 692 грн. 89 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 13 285 грн. 39 коп.

25 жовтня 2017 року на виконання вищевказаного судового рішення Броварським міськрайонним судом Київської області видано відповідні виконавчі листи, які направлені на адресу ПАТ «ОТП Банк», що підтверджується супровідним листом від 25 жовтня 2017 року та зворотнім поштовим повідомленням про отримання.

Постановою Київського апеляційного суду від 19 листопада 2020 року заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2017 року скасовано в частині стягнення з відповідача суми несплачених відсотків за користування кредитом за період з 30 січня 2015 року по 26 січня 2017 року в розмірі 5 497 доларів США 55 центів, що еквівалентно 149 605 грн. 25 коп. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості; відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» суми несплачених відсотків за користування кредитом за період з 30 січня 2015 року по 26 січня 2017 року; зменшено суму судового збору, стягнутого з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк», до 7 360 грн. 87 коп.; у решті заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2017 року залишено без змін.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 березня 2021 року роз`яснено постанову Київського апеляційного суду від 19 листопада 2020 року, зазначено, що з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором №МL-008/115/2006 від 03 березня 2006 року в розмірі 27 049 доларів США 04 цента США, що за офіційним курсом НБУ станом на дату проведення розрахунку заборгованості становить

736 087 грн. 64 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 7 360 грн. 87 коп.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка І.П. про повернення виконавчого документа стягувачу від 10 грудня 2020 року виконавчий лист №361/1317/17, виданий 25.10.2017 р. Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» суми заборгованості за кредитним договором №МL-008/115/2006 від 03.03.2006 р. в розмірі 32546,59 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на дату проведення розрахунку заборгованості становить 885692,89 грн. повернуто стягувачу, відповідно до заяви стягувача про повернення виконавчого документа стягувачу без подальшого виконання.

Відповідно до частини першої статті 5 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із частиною першою статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Частиною другою статті 432 ЦПК України передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, проте є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року винесеній у справі № 2-4671/11.

Як на підставу визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню заявник посилається на те, що виконавчий лист був виданий до набрання судовим рішенням законної сили, а також скасування судового рішення на підставі якого видано виконавчий лист.

Аналізуючи вказані підстави, суд керується наступним.

На час ухвалення судом рішення діяли положення ЦПК України в редакції від 03 серпня 2017 року, частина перша статті 223 ЦПК України передбачала, що рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини першої статті 294 ЦПК України (в редакції на час ухвалення рішення суду) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

З матеріалів справи вбачається, що з апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернулася 14 вересня 2020 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження, визначеного на той час чинним законодавством.

З наведеного слідує, що на дату видачі виконавчого листа (25 жовтня 2017 року) рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2017 року фактично набрало законної сили.

Таким чином, доводи заявника про те, що виконавчий лист видано до набрання рішенням законної сили та це є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню суд відхиляє.

Разом з тим, при розгляді даної заяви по суті, суд враховує ті обставини, що рішення суду на підставі якого видано виконавчі листи про стягнення боргу та стягнення судового збору скасоване.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Частиною третьою вказаної статті передбачено, що у випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

З матеріалів справи достовірно встановлено, що на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка І.П. виконавчий лист

№ 361/1317/17, виданий 25 жовтня 2017 року Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості на користь ПАТ «ОТП Банк» повернутий стягувачу на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». Вказана постанова про повернення виконавчого листа стягувачу винесена після скасування судового рішення. Виконавче провадження з підстав, передбачених статтею 39 Закону України «про виконавче провадження» не закінчено, відповідний виконавчий лист до суду не повернутий.

З метою дотримання балансу прав та інтересів обох сторін виконавчого провадження з урахуванням обставин, що виникли у конкретній справі, суд вважає за доцільне визнати виконавчі листи, видані 25 жовтня 2017 року у справі № 361/1317/17 такими, що не підлягають виконанню. Суд вважає, що у разі такого визнання права усіх учасників не будуть порушені, так як стягувач має право звернутися до суду із заявою про видачу виконавчого листа з урахуванням судового рішення від 19 листопада 2020 року, що набрало законної сили та відповідно підлягає примусовому виконанню.

Керуючись статтями 260, 353, 432 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області,

у х в а л и в:

Заяву задовольнити.

Визнати такими, що не підлягають виконанню виконавчі листи, видані 25 жовтня

2017 року Броварським міськрайонним судом Київської області у справі № 361/1317/17 про стягнення із ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства

«ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором № ML-008/115/2006 від 03 березня 2006 року у розмірі 32 546 доларів 59 центів США, що за офіційним курсом НБУ станом на дату проведення розрахунку заборгованості становить 885 692 грн. 89 коп. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 13 285 грн. 39 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин