Постанова

Іменем України

30 червня 2021 року

м. Київ

справа № 757/71829/17-ц

провадження № 61-14863св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючої - Ступак О. В.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О., Усика Г. І. (суддя-доповідач),

Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду

від 16 вересня 2020 року у складі колегії суддів: Музичко С. Г., Болотова Є. В., Поліщук Н. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» (далі - ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На обґрунтування позовних вимог зазначало, що 05 березня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» (далі - ЗАТ «Альфа-Банк»), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк»(далі - ПАТ «Альфа-Банк»), та ОСОБА_1 укладений договір № 690009528 про відкриття та порядок ведення рахунку покриття міжнародної платіжної картки VISAАльфа-Банк з відновлювальною кредитною лінією фізичної особи - резидента (далі - кредитний договір), за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 13 635,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом відповідно до додатку № 1 до кредитного договору, на строк

до 05 березня 2009 року.

Позичальник умови кредитного договору протягом тривалого часу належно не виконував, у зв`язку з чим станом на 18 грудня 2012 року у нього виникла заборгованість у розмірі 61 240,30 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 21 174,30 грн, заборгованість зі сплати процентівза користування кредитними коштами - 40 066,00 грн.

18 грудня 2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») укладений договір про відступлення права вимоги

№ 2012-1-2/1, відповідно до якого умов якого, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги щодо осіб, які є боржниками ПАТ «Альфа-Банк», у тому числі щодо ОСОБА_1

27 грудня 2012 року між ТОВ «ФК «Кредит-капітал» та ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал» укладений договір купівлі-продажу (відступлення прав вимоги)

№ 27/12/2012-01, за умовами якого, та відповідно до статті 512 ЦК України,

ТОВ «Прімоколект-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до осіб, які є боржниками ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», у тому числі ОСОБА_1 .

Посилаючись на те, що станом на 23 листопада 2017 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 61 240,30 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 21 174,30 грн, заборгованість за процентами за користування кредитними коштами - 40 066,00 грн, ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал»просило стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості за кредитним договором.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 12 червня 2018 року позов ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал» заборгованість за кредитним договором у розмірі 61 420,30 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за кредитним договором, а тому вимоги позивача, як нового кредитора, про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором у розмірі 61 240,30 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 21 174,30 грн, заборгованість зі сплати процентівза користування кредитними коштами - 40 066,00 грн є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частковою. Рішення Печерського районного суду м. Києва від 12 червня 2018 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал» заборгованість за кредитним договором у розмірі 26 881,38 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Судове рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що задовольняючи вимоги ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал», суд першої інстанції не надав належної оцінки тому факту, що рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз»

від 02 грудня 2010 року у цивільній справі № 4739-7/534/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 690009528, задоволено вимоги банку та стягнуто з відповідача заборгованість у розмірі 34 358,92 грн. Ураховуючи, що заборгованість за тим самим кредитним договором за період з 05 березня 2008 року по 02 грудня

2010 року вже стягнута за рішенням третейського суду, апеляційний суд зазначив, що повторне її стягнення за цей же період при розгляді даної справи, суперечить положенням статті 61 Конституції України, якою заборонено подвійне притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а тому дійшов висновку, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал» підлягає стягненню різниця між сумою заборгованості заявленою до стягнення новим кредитором (61 240,30 грн), право вимоги стягнення якої він набув на підставі договору купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги від 27 грудня 2012 року № 27/12/2012-01, та вже стягнутою за рішенням третейського суду (34 358,92 грн), що становить 26 881,36 грн.

Апеляційний суд відхилив доводи ОСОБА_1 про те, що розгляд справи відбувся з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності), оскільки адреса місця проживання відповідача -

АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Печерського району м. Києва, була підтверджена ним під час укладення кредитного договору, про її зміну позичальник у встановленому кредитним договором порядку кредитора не повідомив.

Апеляційний суд також вказав, що до вимог ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал» не підлягає застосуванню позовна давність, оскільки згідно з пунктом 8.5 кредитного договору, сторони дійшли згоди про її збільшення до 50 років.

Рух справи у суді касаційної інстанції. Узагальнені доводи касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та аргументи інших учасників справи

У жовтні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 у якій заявник просив скасувати постанову Київського апеляційного суду

від 16 вересня 2020 року та закрити провадження у справі, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Як на підставу касаційного оскарження заявник посилався на підпункт «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України (справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики) та неврахування апеляційним судом правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 щодо неправомірності нарахування відсотків за користування кредитними коштами після закінчення строку кредитування (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Ухвалою Верховного Суду від 23 жовтня 2020 року відкрито касаційне провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України, підпункту «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, витребувано матеріали справи.

Касаційна скаргаОСОБА_1 у межах доводів та вимог, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, обґрунтована посиланням на те, що скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд мотивував свій висновок не врахування місцевим судом наявності рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 02 грудня 2010 року у цивільній справі № 4739-7/534/10, яким з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 690009528 у розмірі 34 358,92 грн. Разом з тим, ухвалюючи нове судове рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором за період після 02 грудня 2010 року, апеляційний суд не урахував правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові

від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Зважаючи на те, що згідно з пунктом 2.4 кредитного договору, строк дії відновлювальної кредитної лінії складає 730 днів з моменту її відкриття, але в будь-якому випадку закінчується о 24-00 годині останнього дня місяця строку дії картки, строк кредитування сплив 05 березня 2010 року, а тому після вказаного строку кредитор не мав правових підстав нараховувати проценти за користування кредитом. Оскільки стягнення процентів за користування кредитними коштами після закінчення кредитного договору не допускається, а рішенням третейського суду з нього вже стягнуто заборгованість за кредитним договором, вважав наявними підстави для закриття касаційного провадження на підставі пункту 6 частини першої статті 255 ЦПК України, частини першої статті 414 ЦПК України.

У листопаді 2020 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу від ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал», у якому позивач просив залишити касаційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а постанову Київського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року без змін, посилаючись на те, що судове рішення суду апеляційної інстанції є законним та обґрунтованим. Зауважив, що пунктом 8.3 кредитного договору сторони передбачили, що зазначений договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами, скріплення печаткою банку та діє протягом невизначеного терміну до моменту закінчення строку дії всіх карток, виданих згідно з договором, закриття рахунку та виконання зобов'язань клієнта за цим договором, а тому оскільки відповідач не виконав зобов'язання за кредитним договором, такий договір продовжує діяти до теперішнього моменту.

Ухвалою Верховного Суду від 17 червня 2021 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлені судами фактичні обставини справи

Судами попередніх інстанцій установлено, що 05 березня 2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк», та ОСОБА_1 укладений договір № 690009528 про відкриття та порядок ведення рахунку покриття міжнародної платіжної картки VISAАльфа-Банк з відновлювальною кредитною лінією фізичної особи - резидента, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 13 635,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом відповідно до додатку № 1 до кредитного договору.

Відповідно до пункту 2.4. кредитного договору, відновлювальна кредитна лінія відкривається протягом двох робочих днів з дати укладення цього договору. Строк дії відновлювальної кредитної лінії складає 730 днів з моменту її відкриття, але в будь-якому випадку закінчується в 24:00 останнього дня місяця строку дії картки. Дія кредитної лінії не припиняється у разі реалізації банком свого права на перевипуск картки згідно з пунктом 3.3.10 договору.

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, ПАТ «Альфа-Банк» звернулося до третейського суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 на користь банку заборгованості за кредитним договором у розмірі 34 358,92 грн.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 02 грудня 2010 року у справі № 4739-7/534/10 за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто з ОСОБА_1 на користь

ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі

34 358,92 грн та витрати зі сплати третейського збору в розмірі 10,00 грн.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28 жовтня 2011 року задоволено заяву ПАТ «Альфа-Банк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, видано ПАТ «Альфа-Банк» виконавчий лист на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз»

від 02 грудня 2010 року у справі № 4739-7/534/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором

№ 690009528 у розмірі 34 358,92 грн та витрат зі сплати третейського збору у розмірі 10,00 грн.

18 грудня 2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений договір про відступлення права вимоги № 2012-1-2/1, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги щодо осіб, які є боржниками ПАТ «Альфа-Банк», у тому числі щодо ОСОБА_1 .

Згідно з актом приймання-передачі реєстру боржників від 18 грудня 2012 року до договору від 18 грудня 2012 року № 2012-1-2/1, цедент (ПАТ «Альфа-Банк») передав, а Цесіонарій (ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») прийняв право вимоги до боржника ОСОБА_1 у розмірі 61 240,30 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 21 174,30 грн, заборгованість за процентами за користування кредитними коштами - 40 066,00 грн; дата укладення договору - 3/5/2008, дата закінчення договору 3/5/2009 року.

27 грудня 2012 року між ТОВ «ФК «Кредит-капітал» та ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал» укладений договір купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги

№ 27/12/2012-01, за умовами якого та відповідно до статті 512 ЦК України, ТОВ «Прімоколект-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до осіб, які є боржниками ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», у тому числі ОСОБА_1 .

Згідно з актом приймання-передачі реєстру боржників від 27грудня 2012 року до договорукупівлі-продажу (відступлення прав вимоги) від27 грудня 2012 року № 27/12/2012-01, кредитор (ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») передав, а новий кредитор (ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал») прийняв право вимоги до боржника ОСОБА_1 у розмірі 61 240,30 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 21 174,30 грн, заборгованість зі сплати процентівза користування кредитними коштами - 40 066,00 грн; дата укладення договору - 3/5/2008, дата закінчення договору 3/5/2009 року.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15 лютого 2016 року задоволено заяву ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження, замінено стягувача ПАТ «Альфа-Банк» правонаступником ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал» у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 6-4029/11, виданого згідно з ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28 жовтня 2011 року на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 02 грудня

2010 року у справі № 4739-7/534/10 за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до

ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Висновки Верховного Суду та нормативно-правове обґрунтування

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги та відзиву на неї, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення, а згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України).

Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» визначені у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами частини першої цієї статті, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі

№ 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Задовольняючи частково вимоги ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал» про стягнення з ОСОБА_1 на користь нового кредитора заборгованість за кредитним договором за період з 02 грудня 2010 року (дата ухвалення рішення третейським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 34 358,92 грн) по дату набуття ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал» права вимоги до боржника на підставі договору купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги від 27 грудня 2012 року №27/12/2012-01, апеляційний суд не урахував, що умовами кредитного договору визначено, що строк кредитування (строк дії відновлювальної кредитної лінії) у будь-якому випадку закінчується о 24:00 годині останнього дня місяця строку дії картки (пункт 2.4. договору).

Згідно з актом приймання передачі реєстру боржників від 27 грудня 2012 року до договору купівлі-продажу (відступлення прав вимоги) від 27 грудня

2012 року № 27/12/2012-01, кредитором ТОВ «ФК «Кредит-капітал» було доведено до відома нового кредитора ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал» про те, що строк кредитування ОСОБА_1 вичерпав свою дію 03 травня 2009 року, доказів на підтвердження того, що дія кредитної лінії не припинилася 03 травня 2009 року у зв`язку з перевипуском ПАТ «Альфа-Банк» нової кредитної картки, матеріали справи не містять. Посилання ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал» у відзиві на касаційну скаргу на те, що строк дії відновлювальної кредитної лінії не припинився ні 03 травня 2009 року, ні зі спливом 730 днів з моменту її відкриття, унаслідок перевипуску ПАТ «Альфа-Банк» кредитної картки є неспроможними, оскільки не ґрунтуються на доказах.

Установивши, що рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз»

від 02 грудня 2010 року у справі № 4739-7/534/10за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» стягнуто наявну у нього на момент закінчення строку дії відновлювальної кредитної лінії заборгованість у розмірі

34 358,92 грн та ураховуючи, що після спливу строку кредитування ПАТ «Альфа-Банк» не мало права нараховувати проценти за користування кредитом, що у свою чергу призвело до збільшення заборгованості позичальника за кредитним договором після спливу строку дії такого, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про обґрунтованість вимог ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал» про стягнення різниці між сумою заборгованості, право вимоги стягнення якої новий кредитор набув на підставі договору купівлі-продажу (відступлення прав вимоги) від 27 грудня 2012 року № 27/12/2012-01 у розмірі 61 240,30 грн, та стягнутою заборгованістю за рішенням третейського суду у розмірі 34 358,92 грн. Зважаючи на викладене, помилковим є також і висновок суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 61 240,30 грн.

Ураховуючи наведене, вимоги ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, нарахованої після ухвалення рішення третейського суду від 02 грудня 2010 року, не підлягають задоволенню у зв`язку з їх безпідставністю.

Доводи касаційної скарги про те, що постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі у зв`язку з наявністю рішення третейського суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за тим же кредитним договором у розмірі 34 358,92 грн є безпідставними, оскільки у зазначеній справі вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором № 690009528 заявлені ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал» і стосуються іншого періоду, ніж у рішенні третейського суду, що спростовує твердження про те, що даний спір виник між тим ж сторонами, що були сторонами у третейського спору, та щодо того ж самого предмету.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарг. Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України, суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.

Зважаючи на те, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував частину першу статті 1048 ЦК України (без урахування висновку щодо її застосування, викладеного Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 березня

2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), унаслідок чого вважав, що позовні вимоги ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал» підлягають задоволенню частково, Верховний Суд дійшов висновку про скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалення у справі нового рішення про відмову у задоволенні позову з підстав, викладених у мотивувальній частині цієї постанови.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки за результатом вирішення касаційної скарги судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал», судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з поданням позовної заяви відшкодуванню не підлягають. Ураховуючи, що ОСОБА_1 , як інвалід другої групи, звільнений

від сплати судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг, понесені ним зазначені витрати підлягають стягненню з ТОВ «КУА «Прімоколект-Капітал» на користь держави, а саме: за подання апеляційної скарги - 2400,00 грн, за подання касаційної скарги - 3 200,00 грн, всього 5 600,00 грн.

Керуючись статтями 400, 409, 412, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 12 червня 2018 рокута Київського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» у дохід держави судовий збір у розмірі

5 600,00 грн.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді: І. Ю. Гулейков

С. О. Погрібний

Г. І. Усик

В. В. Яремко