Провадження № 2/686/1608/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонннй суд Хмельницької області у складі: головуючого судді - Продана Б.Г. за участю секретаря судового засідання - Боднар А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому цивільну справу №686/26546/20 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ОСОБА_2 , Запорізького районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Вознесенківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)

про звільнення майна з-під арешту,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України, ОСОБА_2 , Запорізького районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Вознесенківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про звільнення майна з-під арешту.

Посилається на те, що за договором купівлі-продажу від 12.04.2012 року придбав у ОСОБА_2 земельні ділянки та домоволодіння в АДРЕСА_1. Під час укладення договорів нотаріусом перевірялась наявність заборон та обтяжень на дане майно. Однак на майно ОСОБА_2 02.08.2012 року було накладено арешт старшим державним виконавцем ВДВС Запорізького РУЮ в межах виконавчого провадження про стягнення коштів з ОСОБА_2 на користь Міноборони України. Виконавче провадження завершене, виконавчий лист повернуто. Наявність такого обтяження порушує його права як власника, у зв`язку із чим він змушений звернутись до суду.

Позивач в судове засідання не з`явився, від представника позивача надійшла заява про слухання справи у їх відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Міністерства оборони України, в судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, заперечує проти задовлення позову.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань в судове засідання не направляв.

Представники Запорізького районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та Вознесенківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явились, подали зави про слухання справи у їхній відсутності, при вирішенні спору покладаються на думку суду.

26.11.2020 року представником відповідача, Міністерства оборони України, надано відзив на позов.

За клопотанням представника відповідача Міністерства оборони України залучено співвідповідача Вознесенківський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Вивчивши матеріали справи, надані докази, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що договором купівлі-продажу від 12.04.2012 року ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_2 земельні ділянки площею 0,1504 га, кадастровий номер :03:001:0082, площею 0,2500 га, кадастровий номер :03:001:0081 та домоволодіння в АДРЕСА_1.

Під час укладення договорів нотаріусом перевірялась наявність заборон та обтяжень на дане майно.

Копії договорів додаються.

Однак на майно ОСОБА_2 02.08.2012 року було накладено арешт старшим державним виконавцем ВДВС Запорізького РУЮ в межах виконавчого провадження про стягнення коштів з ОСОБА_2 на користь Міноборони України. Виконавче провадження завершене, виконавчий лист повернуто.

Дані обставини об`єктивно підтверджені долученими до матеріалів справи письмовими доказами.

Наявність даного арешту порушує право позивача на розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Ст. 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

П. 33 постанови Пленуму ВСУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» містить роз`яснення, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Відповідно до ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до п. 2 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», за правилами, установленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки право власності на майно, на яке було накладено арешт, набуто позивачем на законних підставах, зобов`язань майнового характеру перед Міністерством Оборони України, ОСОБА_1 не має, а ухвала про арешт даного майна порушує та обмежує право власності позивача, а томуслід зняти арешт з майна

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 213-215, 226, 280 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 15, 16, 316, 317, 321, 319, 391, Цивільного кодексу України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд

вирішив:

Позовну заяву задоволити.

Зняти арешт з нерухомого майна, а саме: земельної ділянки площею 0,1504 га, кадастровий номер :03:001:0082, що розташована в с. Мартинівка на території Педосівської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області; земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер :03:001:0081, що розташована в с. Мартинівка на території Педосівської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, який зареєстровано 02.08.2012 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №12818373 на підставі постанови старшого державного виконавця ВДВС Запорізького РУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у ВП №33640022.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складання повного тексту рішення 01.03.2021 року.

Суддя