Справа №487/2227/20 Головуючий у 1-й інстанції Гаврасієнко В. О.
Провадження № 22ц/812/1320/21 Доповідач в апеляційній інстанції Ямкова О. О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

6 липня 2021 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючої: Ямкової О. О.,

суддів: Колосовського С. Ю., Локтіонової О. В.,

розглянувши у спрощеному письмовому провадженні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 , від імені якого діє

адвокат Ярмолович Олексій Євгенович,

на рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 11 травня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Гаврасієнка В. О. в залі суду в місті Миколаєві о 14 годині 02 хвилин зі складенням його повного тексту 21 травня 2021 року, по справі

за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_1

про стягнення боргу за договором позики

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення суми позики в розмірі 2 000 доларів США, які передані ним строком до 2 квітня 2020 року за власноруч написаною відповідачем розпискою про одержання коштів.

Строк виконання зобов`язань настав 2 квітня 2020 року, але боржник зобов`язання не виконав, у добровільному порядку повернути борг відмовляється.

Одночасно подав заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 30 червня 2020 року заява позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволена, постановлено про накладення арешту на належний ОСОБА_1 транспортний засіб.

У відзиві на позов відповідач ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Ярмолович О. Є., вважав, що провадження, яке відкрито у порядку цивільного судочинства, підлягає закриттю у зв`язку з наявністю між сторонами, які є фізичними особами-підприємцями, господарських правовідносин. Посилався на укладення між сторонами договору підряду та взаємних претензій з його виконання, в тому числі претензії позивача, який вимагав від відповідача повернення зворотно-фінансової допомоги у розмірі 2 000 доларів США.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 травня 2021 року позовна заява ОСОБА_2 задоволена, ухвалено про стягнення на його користь з ОСОБА_1 2 000 доларів США, як суми боргу за договором позики, 840 грн 80 коп. судових витрат та 5 000 грн витрат на правову допомогу.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач, отримавши від позивача грошові кошти у позику, своїх зобов`язань належним чином не виконав, та не надав у судові засідання будь-яких належних доказів на підтвердження своїх заперечень і спростування обґрунтованих вимог кредитора.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Ярмолович О. Є., посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення суду і закрити провадження, так як ця справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На думку апелянта судом першої інстанції не взято до уваги, що між сторонами, які є фізичними особами-підприємцями, існують господарсько-договірні відносини за укладеним договором підряду, що підтверджено письмовою претензією позивача, яка надіслана на адресу відповідача.

Також позивачем не надано детальний опис робіт, які йому надано у якості правової допомоги, а тому такі витрати не повинні стягуватися з відповідача.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вважав доводи апеляційної скарги необґрунтованими, а скаргу такою, що не підлягає задоволенню. Надав оригінал розписки.

Ухвалою колегії суддів Миколаївського апеляційного суду з розгляду цивільних справ від 22 червня і 2 липня 2021 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи у письмовому провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення із наступних підстав.

Суд першої інстанції, в межах заявлених позовних вимог, повно та всебічно дослідив обставини справи, належно оцінив надані сторонами докази і дійшов вірного висновку, що відповідно до статей 1046, 1047 ЦК України сторонами було укладено договір позики, який оформили в простій письмовій формі шляхом складення боргової розписки.

На виконання договору позичальник отримав від позикодавця грошові кошти в сумі 2 000 доларів США строком до 2 квітня 2020 року що підтверджено ним письмовою розпискою (а.с.7-9).

За змістом статей 202, 203 ЦК України правочин має вчинятися за волевиявленням сторін з погодження усіх суттєвих умов у формі, встановленій законом.

З матеріалів справи вбачається, що на момент звернення ОСОБА_2 до суду з позовом до ОСОБА_1 зобов`язання за договором позики відповідачем не виконані.

За такого, суд першої інстанції, виходячи із меж позовних вимог, вірно стягнув з боржника ОСОБА_1 розраховану позикодавцем ОСОБА_2 суму боргу у тій валюті, у якій ця сума позики була отримана, що відповідає правовій позиції ВП ВС, що викладена у постанові від 16.01.2019 у справі №373/2054/16ц.

Посилання апелянта на те, що такий спір повинен розглядатися у порядку господарського судочинства, не заслуговує на увагу, оскільки розписка видана ним, як фізичною особою, на ім`я кредитора, який є також фізичною особою, та за його поясненнями кошти взяті ним у борг для власних потреб. Наявність між сторонами інших взаємовідносин не виключає можливість укладення ними договору позики, як фізичними особами. Договір підряду не містить виконання робіт, або інших зобов`язань на вказану суму, та не покладає на позивача обов`язку по їх сплаті на користь відповідача, як виконавця за договором підряду. Наявність у змісті претензії вимоги позивача до відповідача повернути окремо суму в 2000 доларів США, як зворотно-фінансову допомогу, не змінює режим цих коштів, які були отримані позикодавцем, як фізичною особою, для власних потреб із зобов`язанням їх повернення, в тому числі, з огляду на наявність іншої письмової вимоги, яка була надіслана кредитором на ім`я боржника щодо виконання боргового зобов`язання за договором позики (а.с.11-3,59-60).

Крім того у відповідності до частин 1, 3 статті 545 ЦК України на вимогу боржника кредитор, який прийняв виконання зобов`язання, повинен видати розписку про одержання виконання частково або в повному розмірі. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. В той же час, наявність оригіналу розписки у кредитора свідчить про існування невиконаного відповідачем зобов`язання.

Оригінал договору та розписки суду надані позивачем, як кредитором, що підтверджує наявність невиконаного обов`язку відповідачем як боржником, та спростовує наявність між сторонами господарських правовідносин.

Таким чином, правильно встановивши обставини справи та надавши їм вірну правову оцінку, місцевий суд обґрунтовано задовольнив позов.

У зв`язку із задоволенням пред`явлених позовних вимог, суд у відповідності до положень статей 137, 141 ЦПК України, стягнув на користь позивача понесені ним судові витрати, в тому числі на правову допомогу.

Підстав для відмови у стягненні таких витрат, про що просить апелянт, колегія суддів не вбачає, оскільки про них позивачем заявлено у позові, до якого надана квитанція про їх сплату, та який подано до суду адвокатом, що діяв від імені позивача (а.с.2, 5-6, 14-15), внаслідок чого такі дії свідчать про те, що 5 000 грн сплачено позивачем на правову допомогу, пов`язану з підготовкою позову, збором доказів, подачею їх до суду та участю у засіданні.

Відсутні у суду апеляційної інстанції підстави для зменшення таких витрат, оскільки апелянт, на якого покладено обов`язок доведення їх неспівмірності (частина 6 статті 137 ЦПК України), не підтвердив ці доводи за допомогою належних доказів, а просив лише про відмову у їх стягненні.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду, а тому не можуть бути підставою для скасування або зміни рішення суду, постановленого з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Ярмолович О. Є., залишити без задоволення, а рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 11 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, починаючи з дня складення повного судового рішення, у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуюча О. О. Ямкова

Судді С. Ю. Колосовський

О. В. Локтіонова