Справа № 721/315/21
Провадження 2/721/127/2021
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Путильський районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Стефанко У.Д., за участю секретаря судового засідання Лейби І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Путила, Чернівецької області, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова Марія Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова Марія Вікторівна.
Свої позовні вимоги обґрунтувала наступним.
Позивачка зазначає, що 28 вересня 2020 року на її адресу надійшов пакет документів від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни, який складався з постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 63101148 від 22.09.2020 року, постанови про стягнення з боржника основної винагороди ВП № 63101148 від 22.09.2020 р., постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП № 63101148 від 25.09.2020 р.
Також зазначає, що від стягувача не надходило будь яких вимог щодо усунунення порушення згідно з умовами кредитного договору.
Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити, не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення.
Представник позивачки ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Зазначав, що позивачка добросовісно виконувала умови кредитного договору, укладеного з ПАТ «Платинум Банк» до грудня 2015 року. Пояснив, що у січні 2016 року, тобто у наступний місяць після останнього платежу за кредитним договором, здійсненим позивачкою 19.12.2015 року, при спробі сплати чергового платежу за кредитним договором, останній стало відомо про те, що ПАТ «Платинум Банк» перестав існувати, як юридична особа, у зв`язку чим вона не мала змоги сплачувати чергові платежі. Про існування договору відступлення права вимоги ПАТ "Платинум Банк" Фінансовій компанії Женева", а в подальшому - ТОВ "Вердикт Капітал", позивачку, як позичальника, не було повідомлено, ні письмових, ні усних повідомлень її не надходило. Вважає, що перебіг строку позовної давності розпочався саме у січні 2016 року. Також зазначав, що з матеріалів справи, наданих за ухвалою суду приватним нотаріусом Малковою М.В. вбачається, що виконавчий напис здійснено на підставі виписки з банківського рахунку № НОМЕР_1 щодо ОСОБА_1 , який не відповідає за формою та змістом документу, що є обов`язковою складовою відповідно до Переліку типових документів, затверджених наказом МЮУ від 12.04.2012 року № 587/5, за якими стягнення проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Таким чином процедуру вчинення виконавчого напису було порушено.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився хоча судом повідомлявся про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.
Треті особи в судове засідання не з`явилися хоча судом повідомлялися про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили.
Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів .
На підставі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
В силу ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
25.09.2020 року постановою ВП № 63101148 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової М.В. звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка отримує дохід у Путильському виробничому управлінні житлово-комунального господарства. Здійснювати відрахування із доходів боржника у розмірі 20 відсотків, відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника, вираховується із суми, що залишається після утримання зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відповідності до ст. Закону України "Про виконавче провадження" на користь стягувана.
Зобов`язати підприємство, установу, організацію, фізичну особу, фізичну особу-підприємця здійснювати відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховувати кошти у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення.
Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.
Відповідно до п. 19 частини 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.
У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ 29.06.1999 року за №1172, кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Стаття 50 Закону України «По нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати та, окрім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (статті 88 Закону України «Про нотаріат». Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.
Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів».
Судом встановлено, що приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності заборгованості позивачки ОСОБА_1 перед ТОВ «Вердикт Капітал» Крім цього, вчиняючи виконавчий напис, посилався на виписку з особового рахунку № НОМЕР_1 щодо ОСОБА_1 , що не є первинним документом за своєю природою, а являється інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитного договору, нотаріусу повинна бути надана банківська виписка, яка має статус первинного документу відповідно до Переліку типових документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 р. № 578/5, що відповідає пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, чим порушив ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат».
У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі.
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність, це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з заявою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність встановлена ст.257 ЦК України і становить три роки.
За змістом ч. 2 ст. 259 ЦК України, строк позовної давності може бути збільшений за домовленістю сторін, договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.
Згідно з частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Як вбачається з матеріалів справи, момент виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право виник у січні 2016 року, тобто у наступний місяць після останнього платежу за кредитним договором, здійснений позивачкою 19.12.2015 року. У січні 2016 року, при спробі сплатити черговий платіж за кредитним договором, позивачці стало відомо про те, що ПАТ «Платинум Банк» перестав існувати, як юридична особа, у зв`язку чим вона перестала сплачувати платежі. Про існування договору відступлення права вимоги ПАТ "Платинум Банк" Фінансовій компанії Женева", а в подальшому - ТОВ "Вердикт Капітал", її, як позичальника, не було повідомлено, ні письмових, ні усних повідомлень її не надходило.
Окрім того, як вже було зазначено, положення ст.88 ЗУ «Про нотаріат» передбачають можливість вчинення виконавчого напису нотаріуса виключно за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
Враховуючи викладене, у нотаріуса було відсутнє право на вчинення виконавчого напису, оскільки з дня виникнення права вимоги і до моменту звернення відповідача до нотаріуса для вчинення виконавчого напису минуло більше трьох років.
Таким чином, на підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що визначена у спірному виконавчому написі сума заборгованості не є безспірною, а сам виконавчий напис вчинено поза межами встановленого ст. 88 Закону України «Про нотаріат» строку що в свою чергу є підставою для визнання вказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Окрім того, у нотаріуса було відсутнє право на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений. Вказане дає підстави для задоволення позовних вимог та визнання виконавчого напису таким, який не підлягає виконанню.
Таким чином, заборгованість, вказана у виконавчому написі, не є безспірною, виконавчий напис було вчинено без дотримання вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат».
Окрім того, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі.
Документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника перед ТОВ "Вердикт Капітал" та встановлюють прострочення виконання зобов`язання нотаріусу не було надано, докази, що свідчили б протилежне в матеріалах справи відсутні.
Судові витрати у виді сплати судового збору у відповідності до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.
На підставі викладеного, керуючись статтями 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст.4, 5, 12, 13, ст.76, 77, 258-265, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова Марія Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім ) грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Сторони по справі:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», юридична адреса: 04053, м. Київ, вул. Кудрявинський узвіз, 5Б, .

Треті особи:

Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, 10002, м. Житомир вул. Велика Бердичівська, 64, Житомирської області.

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна, 02094, м. Київ вул. Поправки Юрія, 6, офіс 14.

Повний текст рішення складено 06 липня 2021 року.

Суддя: У.Д.Стефанко