_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/5764/17
Провадження № 2-п/947/69/21
УХВАЛА

30.06.2021 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі - Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 06.09.2017 року по цивільній справі №520/5764/17 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді перебувала цивільна справа №520/5764/17 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

За наслідком розгляду вказаної справи, 06.09.2017 року Київським районним судом міста Одеси ухвалено заочне рішення яким позов задоволено.

24.05.2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , подана через представника ОСОБА_3 , про перегляд вказаного заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 06.09.2017 року.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу заяву про перегляд заочного рішення було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 31.05.2021 року вказану заяву прийнято до розгляду та призначено дату, час і місце проведення судового засідання.

В судовому засіданні судом встановлені наступні обставини.

У відповідності до статті 58 ЦПК України встановлено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Статтею 62 ЦПК України передбачено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою. У разі задоволення заявленого клопотання щодо посвідчення довіреності фізичної особи на ведення справи, що розглядається, суд без виходу до нарадчої кімнати постановляє ухвалу, яка заноситься секретарем судового засідання до протоколу судового засідання, а сама довіреність або засвідчена підписом судді копія з неї приєднується до справи. Довіреність фізичної особи, за зверненням якої прийнято рішення про надання їй безоплатної вторинної правничої допомоги, може бути посвідчена посадовою особою органу (установи), який прийняв таке рішення.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

З матеріалів справи вбачається, що 30.04.2021 року до суду з заявою звернувся адвокат Нерсісян Гагік Грачикович в інтересах ОСОБА_2 , повноваження якого підтверджуються Ордером серії ОД №486932 від 14.05.2021 року.

В подальшому, 24.05.2021 року до суду надійшла заява про перегляд заочного рішення від імені ОСОБА_1 , в інтересах якого діяв представник адвокат Нерсісян Гагік Грачикович, повноваження якого підтверджуються Ордером серії ОД №486933 від 24.05.2021 року.

У зазначеному ордері зазначено, що ОСОБА_1 надається правова допомога на підставі договору про надання правової допомоги №27 від 24.05.2021 року.

В судовому засіданні на вимогу суду, адвокатом Нерсісяном Г.Г. на підтвердження повноважень та підстав для складення ордеру було надано договір про надання правової допомоги, укладений з ОСОБА_1 , який датований іншою датою 20.05.2021 року та має номер - № НОМЕР_1 , відмінний від зазначеного в ордері.

08.06.2021 року до суду надійшла заява особисто від імені ОСОБА_1 , яка була скерована за допомогою поштового відправлення, в якій ОСОБА_1 зазначив, що з адвокатом Нерсісяном Г.Г. не знайомий, жодних договорів на надання правової допомоги не складав, повідомив, що його представництво здійснюється адвокатом Зудовою Вікторією Володимирівною, а волевиявлення стосовно подання і підтримання заяви про скасування заочного рішення суду в цій справі в нього відсутнє.

29.06.2021 року на електронну скриньку суду надійшла повторно заява від ОСОБА_1 , яка скріплена електронно-цифровим підписом заявника, в якій останній знов повідомив про відсутність повноважень у адвоката ОСОБА_3 на представництво його інтересів, а також не підтримання заяви про перегляд заочного рішення по справі №520/5764/17.

До зазначеної заяви ОСОБА_1 надано копію паспорта громадянина України № НОМЕР_2 , виданого органом 5114 07.09.2018 року.

Оглянувши правовстановлюючі документи, які посвідчують особу ОСОБА_1 , судом встановлено, що в поданому ОСОБА_3 договорі про надання правової допомоги №27, станом на день його складення - 24.05.2021 року також зазначено старі дані про правовстановлюючі документи ОСОБА_1 , а саме паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого Малиновським РВ УМВС України в Одеській області від 19.07.1995 року.

Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист (пункт 2 рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року по справі № 9-зп).

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно з частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

При цьому, звернення особи до суду є її абсолютним правом.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів реалізується через врегульовану процесуальним законом можливість звернутися до суду з цивільним позовом.

Так, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України).

Приписами частини 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 58 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що сторона може брати участь у судовому процесі особисто або через представника.

У відповідності до ст. 21 Закону України «Про адвокатуру», адвокату забороняється:

1) використовувати свої права всупереч правам, свободам та законним інтересам клієнта;

2) без згоди клієнта розголошувати відомості, що становлять адвокатську таємницю, використовувати їх у своїх інтересах або інтересах третіх осіб;

3) займати у справі позицію всупереч волі клієнта, крім випадків, якщо адвокат впевнений у самообмові клієнта;

4) відмовлятися від надання правової допомоги, крім випадків, установлених законом.

Приймаючи вищевикладене в цілому, з урахуванням повідомлених обставин ОСОБА_1 у поданих заявах, суд приходить до висновку, що станом на час звернення адвоката Нерсісяна Г.Г. до суду з заявою про перегляд заочного рішення в цій справі від імені ОСОБА_1 , волевиявлення клієнта адвоката ОСОБА_1 було відсутнє на подання цієї заяви, за наслідком чого подана заява підписана особою, яка не мала відповідних повноважень на вчинення відповідних дій.

Вимоги до форми і змісту заяви про перегляд заочного рішення врегульовані статтею 285 ЦПК України, відповідно до ч.8 якої, до неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 185 ЦПК України, крім цього, заява повертається у випадках, коли: заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи вищевикладене, враховуючи нормативне регулювання даного питання, з урахуванням того, що заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 06.09.2017 року по цивільній справі №520/5764/17 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, подана до суду особою ОСОБА_3 , яка не мала права на її підпис від особи, волевиявлення якої відсутнє на звернення з цією заявою, суд вважає, що вказана заява підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Керуючись ст. 4, 58, 60, 62, 185, 285, 261, 352-354 ЦПК України, п. 15.5 Перехідних положень Розділу ХІІІ ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 06.09.2017 року по цивільній справі №520/5764/17 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу повернути заявникові без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду складено 01.07.2021 року.

Головуючий Калініченко Л. В.