ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №487/363/20
Провадження №2-ві/477/3/21
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про відвід судді

19 лютого 2021 року місто Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі судді Глубоченка С.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді ОСОБА_2 у справі №487/363/20,

ВСТАНОВИВ:

12 лютого 2021 року ОСОБА_1 подано заяву про відвід судді ОСОБА_2 у справі №487/363/20 за його позовом до приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова Артема Дмитровича, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями приватного виконавця та Заводського районного суду міста Миколаєва.

Указана заява надійшла до суду 16 лютого 2021 року.

Заява про відвід обґрунтована тим, що суддею Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_2. 12 травня 2020 року постановлено ухвалу про залишення позову ОСОБА_1 без руху з порушенням норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, що підтверджено постановою Миколаївського апеляційного суду від 14 липня 2020 року; суддею Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_2. 09 листопада 2020 року постановлено ухвалу про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду в зв`язку з повторною неявкою позивача з порушенням норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, що підтверджено постановою Миколаївського апеляційного суду від 28 грудня 2020 року; суддею ОСОБА_2 під час розгляду цивільної справи №477/2520/16-ц та ухваленні рішення навмисно не додержані висновки Рішення Конституційного Суду України у справі №15-рп/2011 від 10 листопада 2011 року, не застосовано законодавство України (окремі норми Конституції України, ЦПК України та Закону України «Про захист прав споживачів»); уповноваженими особами Офісу Генерального прокурора за заявою ГО «Правозахисник Миколаївської області» від 07 травня 2020 року в інтересах ОСОБА_3 , внесено відомості до ЄРДР за №0001150 щодо вчинення суддею ОСОБА_2 кримінального правопорушення за частиною 1 статті 375, частиною 4 статті 382 КК України. Указані обставини, на думку заявника, викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді ОСОБА_2 під час розгляду цивільної справи за №487/363/20, що є підставою для її відводу.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_2 від 17 лютого 2021 року заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді передано до канцелярії суду для визначення складу суду відповідно до вимог частини першої статті 33 та частини третьої статті 40 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 лютого 2021 року, для розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід судді Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_2 визначений суддя Глубоченко С.М.

Відповідно до частини сьомої та восьмої статті 40 ЦПК України вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали судового провадження, суд установив наступне.

Відповідно до положень частини першої статті 36 ЦПК України, суддя не може брати участь в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу) якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), яка є частиною національного законодавства України, гарантує кожному право на справедливий судовий розгляд при вирішенні питання щодо цивільних прав та обов`язків.

Визначення в Конвенції цього принципу правосуддя ґрунтується на двох аспектах:

1) чи є суд безстороннім у суб`єктивному плані, тобто чи відсутня особиста упередженість суддів;

2) чи наявні в об`єктивному плані достатні зовнішні ознаки безсторонності, які виключали б будь-які обґрунтовані сумніви з цього питання.

Під час провадження у справі та її вирішення ні у кого не повинно бути сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді. Якщо є обґрунтовані підстави вважати, що суддя не буде безстороннім, цей суддя має бути усунутий від розгляду справи.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим З`їздом суддів України 22 лютого 2013 року визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Вказане випливає з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року №2006/23, відповідно до якого об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Зі змісту заяви про відвід убачається, що одними з підстав для відводу судді Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_2 є постановлення нею 12 травня 2020 року ухвали про залишення позову ОСОБА_1 без руху та 09 листопада 2020 року ухвали про залишення позову без розгляду з порушенням норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, що підтверджено постановами Миколаївського апеляційного суду від 14 липня 2020 року, та від 28 грудня 2020 року, а також ухвалення під її головуванням рішення у цивільній справі №477/2520/16-ц, під час розгляду якої суддею навмисно не додержані висновки Рішення Конституційного Суду України у справі №15-рп/2011 від 10 листопада 2011 року, не застосовано законодавство України (окремі норми Конституції України, ЦПК України та Закону України «Про захист прав споживачів»).

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 37 ЦПК України передбачено недопустимість повторної участі судді у розгляді справи.

Згідно частини першої цієї статті суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Системний аналіз норм ЦПК України вказує на те, що скасування ухвали суду першої інстанції про повернення позовної заяви через невиконання ухвали про залишення позовної заяви без руху не виключає участь судді, що постановив такі ухвали, в розгляді цієї самої справи після скасування такої ухвали судом апеляційної інстанції.

Крім цього, як убачається зі змісту постанов Миколаївського апеляційного суду від 14 липня 2020 року та від 28 грудня 2020 року ухвали Жовтневого районного суду Миколаївської області від 12 травня 2020 року та від 09 листопада 2020 року скасовані, а справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду.

При цьому, у разі скасування такого виду ухвал суду першої інстанції, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року №30, справа передається для продовження розгляду раніше визначеному складу суду.

Отже, незгода ОСОБА_1 з ухвалами Жовтневого районного суду Миколаївської області від 12 травня 2020 року про повернення позовної заяви та від 09 листопада 2020 року про залишення позову без розгляду, які у подальшому скасовані судом апеляційної інстанції, а також наявність рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області, ухвалене під головуванням судді ОСОБА_2 у цивільній справі №477/2520/16-ц, тобто рішення судді в іншій справі з певним мотивуванням та обґрунтуванням, не є підставою для відводу.

Не є підставою для відводу судді й наявність факту подання заяви ГО «Правозахисник Миколаївської області» від 07 травня 2020 року в інтересах ОСОБА_3 щодо вчинення суддею ОСОБА_2 кримінального правопорушення за частиною 1 статті 375, частиною 4 статті 382 КК України та внесення відповідних відомостей до ЄРДР за №0001150.

Як убачається зі змісту заяви про відвід судді, заява до правоохоронних органів подана в інтересах сторони по цивільній справі №477/2520/16-ц щодо вчинення суддею ОСОБА_2 кримінального правопорушення за частиною 1 статті 375, частиною 4 статті 382 КК України, про що внесено відомості до ЄРДР.

Згідно пункту першого рішення Ради суддів України від 08 червня 2017 року подання учасником судового процесу заяви про вчинення суддею кримінального правопорушення за статтею 375 Кримінального кодексу України не породжує ні потенційного, ані реального конфлікту інтересів щодо розгляду конкретної судової справи.

Подання учасником будь-якого судового провадження заяви про внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань (ЄРДР) відомостей про скоєння суддею кримінального правопорушення до закінчення судового розгляду справи має ознаки впливу на суд, що передбачає кримінальну відповідальність за статтею 376 Кримінального кодексу України.

Окремо суд звертає увагу, що всі зазначені підстави для відводу, крім постановлення суддею ОСОБА_2. 09 листопада 2020 року ухвали про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду в зв`язку з повторною неявкою позивача з порушенням норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, що підтверджено постановою Миколаївського апеляційного суду від 28 грудня 2020 року, були предметом дослідження попередньої заяви ОСОБА_1 від 03 вересня 2020 року, в задоволенні якої ухвалою судді від 08 вересня 2020 року, відмовлено.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про відсутність обґрунтованих підстав для відводу судді Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_2 в розгляді цивільної справи №487/363/20 за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова Артема Дмитровича, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями приватного виконавця та Заводського районного суду міста Миколаєва.

Керуючись статтями 36, 37-40 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_2 в розгляді цивільної справи №487/363/20 за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова Артема Дмитровича, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями приватного виконавця та Заводського районного суду міста Миколаєва - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ С.М. ГЛУБОЧЕНКО