Справа № 357/7872/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді - Цуранов А. Ю. , при секретарі Севериненко Д. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Княжий дім» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
У серпні 2020 року представник ОСББ «Княжий дім» засобами поштового зв`язку звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість зі сплати внесків з утримання будинку та прибудинкової території з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних за весь час прострочення в сумі 10 200,39 грн.
В обґрунтування заявлених вимог вказав, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . ОСББ «Княжий Дім» створене власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків № 3 та АДРЕСА_2 , є юридичною особою зареєстрованою в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 31.03.2016 року. У відповідності до законодавства позивач надає послуги з утримання вказаних будинків і прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами на виконання зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. В період з вересня 2017 року по червень 2020 року ОСОБА_1 в повному обсязі не сплачує внески за надані позивачем послуги, у зв`язку з чим за нею існує заборгованість, яка з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних складає 10 200,36 грн. У позасудовому порядку врегулювати спір не вдалося.
12.08.2020 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю.
11.09.2020 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні.
Представник позивача звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без участі, в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення, в разі неявки відповідача, не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України.
В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування № 1-1487 від 05.05.1997 р.
Протоколом загальних зборів № 2 від 21.04.2016 року затверджено тарифи послуг ОСББ, згідно яких розмір щомісячного платежу складає 3,40 грн. за 1 кв.м.
Протоколом загальних зборів ОСББ від 03.02.2018 року затверджено розмір внесків на утримання будинків, згідно з яким розмір щомісячного платежу складає 4,50 грн. за 1 кв.м.
Протоколом загальних зборів № 7 від 16.02.2019 року затверджено розмір внесків на управління з утримання будинків з 01.03.2019 року, згідно з яким розмір щомісячного платежу складає 5 грн. за 1 кв.м.
Відповідно до статуту ОСББ «Княжий дім», який затверджено рішенням загальних зборів від 16.02.2019 року, співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати встановлені загальними зборами внески і платежі співвласників на управління з утримання і ремонту будинків, прибудинкових територій, інженерних мереж, ліфтового та протипожежного господарства.
Згідно довідки-розрахунку ОСОБА_1 має заборгованість за послуги з управління будинком та прибудинковою територією, яка за період з вересня 2017 року по червень 2020 року становить 6 180,01 грн.
Вирішуючи справу по суті, суд виходить з наступного.
Згідно частини четвертої статті 319 ЦК України власність зобов`язує.
Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».
Відповідно до частини четвертої статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі Закон) основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об`єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних із діяльністю об`єднання.
Частинами першою, сьомою статті 22 Закону передбачено, що для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Об`єднання оплачує холодну та гарячу воду, теплову та електричну енергію, природний газ, комунальні послуги за цінами (тарифами), встановленими для населення, крім частини таких послуг, що оплачуються власниками нежитлових приміщень.
За змістом ст. 16 Закону об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання укладати договори; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів.
Статтею 15 Закону визначено, що співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону співвласник квартири зобов`язаний сплачувати внески та платежі за отримані послуги.
Серед обов`язків співвласників багатоквартирного будинку, визначених у статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», визначено: виконання рішення зборів співвласників; своєчасна оплата за спожиті житлово-комунальні послуги.
Згідно пункту 3 розділу ІІІ статуту ОСББ «Княжий дім», до виключної компетенції загальних зборів віднесено визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.
Відповідно до пункту 10 розділу ІІІ, 2 розділу V статуту ОСББ, рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників; співвласники зобов`язані виконувати рішення статутних органів, прийняті в межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.
У зв`язку з невиконанням рішення ОСББ в частині оплати наданих комунальних послуг за відповідачем рахується заборгованість, яка за період з вересня 2017 року по червень 2020 року складає 6 180,01 грн.
Таким чином, оскільки відповідач є власником квартири у будинку, балансоутримувачем якого є ОСББ «Княжий дім», за вказаною адресою рахується заборгованість, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 6 180,01 грн. за надані житлово-комунальні послуги.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦПК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.
Отже, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.
З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржників покладено певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому відповідає право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплати грошей за надані послуги.
Отже, з огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.
Згідно наданого позивачем розрахунку, інфляційні втрати становлять - 2 145,49 грн.; 3 % річних - 1 876,86 грн.
Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача суми заборгованості у заявленому позивачем розмірі.
При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 статті 137 ЦПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 статті 137 ЦПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 статті 137 ЦПК України).
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 статті 137 ЦПК України).
Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 статті 137 ЦПК України).
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Таким чином, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Аналогічна позиція викладена в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 у справі № 755/9215/15-ц.
На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу суду надано:
- копія договору про надання правничої допомоги № ПД/3/001 від 01.05.2019 року, укладеного між адвокатом Гаделія В.Р. та ОСББ «Княжий дім»;
- попередній (орієнтований) розрахунок витрат, відповідно до якого вартість послуг адвоката складає 2 700 грн.
- акт про надання правничої допомоги від 03.08.2020 року на загальну вартість 2 700 грн.
Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 102 грн. за подання даного позову.
Керуючись ст. 4, 12, 81, 89, 141, 265, 268, 282 ЦПК України, суд
Позов Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Княжий дім» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Княжий дім» заборгованість зі сплати внесків з утримання будинку та прибудинкової території з урахуванням індексу інфляції та 3% річних за час прострочення в сумі 10 200,36 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 2 700 грн., а також 2 102 грн. судового збору.
Відповідач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

СуддяА. Ю. Цуранов