Справа № 504/1169/17
Провадження № 2/504/176/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2021 р. смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - Барвенка В.К.,

секретаря Мельникової В.М.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

за участі адвоката - Капля Т.А. (в інтересах ОСОБА_2 ), -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 10, смт. Доброслав, позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про виселення, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідачів.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 25.04.2017 року (суддя Рідник І.Ю.) відкрито провадження у справі.

Через відрахування судді ОСОБА_5 зі штату суддів на підставі наказу № 19-ОС від 13.10.2017 року справу повторно розподілено судді Барвенку В.К.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 15.11.2017 року матеріали справи прийняті до свого провадження.

Судові засідання з різних причин, незалежних від суду неодноразово відкладались.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

Представник позивача неодноразово у судових засіданнях не надав повного пакету документів для вирішення питання правонаступництва у даній справі.

У червні 2020 року до Комінтернівського районного суду Одеської області Рожков В.О. подав клопотання про здійснення процесуального правонаступництва у даній справі після смерті ОСОБА_3 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав своє клопотання з викладених у ньому підстав.

Адвокат Капля Т.А. просила у задоволенні клопотання відмовити, провадження у справі закрити, оскільки, як на думку адвоката, правовідносини які є предметом розгляду у даній справі не допускають процесуального правонаступництва.

ОСОБА_4 подав заяву про розгляд справи у свою відсутність.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд дійшов до наступного висновку:

Звертаючись із даним позовом про виселення ОСОБА_4 , ОСОБА_2 позивач ОСОБА_3 просила захистити її право з підстав, визначених ст. ст. 116, 157 ЖК України через неможливість спільного проживання у будинку з відповідачами.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спадкоємцем ОСОБА_3 є ОСОБА_1 .

Згідно частини першої статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).

Частиною першою статті 383 ЦК Українита статтею 150 ЖК Української РСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

За змістом статей 64, 156 ЦК Української РСР правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім"ї власника ( подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У пунктах 38, 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц зроблено висновок, що негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Допоки особа є власником нерухомого майна, вона не може бути обмежена у праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження цим майном, зокрема і шляхом виселення. А тому негаторний позов може бути пред"явлений упродовж всього часу тривання відповідного правопорушення.

Суд закриває провадження у справі з підстав, передбачених статтею 255 ЦПК України, перелік якої є вичерпним і поширювальному тлумаченню не підлягає. За правилом пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією з сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Згідно зі статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов"язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Підставою процесуального правонаступництва є наступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони, зокрема, внаслідок смерті, зі спірних чи встановлених судом правовідносин майнового характеру. При процесуальному правонаступництві всі процесуальні дії, виконані попередником, є обов"язковими для правонаступника.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов"язки одного із суб"єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі.

Отже, процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов"язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Суд вважає, що позов в даному випадку пов`язаний с особистими правами ОСОБА_3 , яка і зверталась із позовними вимогами про усунення перешкод шляхом виселення відповідачів з підстав ст. 116 ЖК України, які чинились позивачці а не правонаступнику.

Таким чином підстав для процесуального правонаступництва у даних правовідносинах судом не встановлено, і тому у задоволенні клопотання ОСОБА_1 слід відмовити.

Також суд, з вищенаведених підстав вважає, що існують всі підстави для закриття провадження у справі відповідно до правила пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 55, п.7 ч.1 ст. 255, 258-260, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 у здійсненні процесуального правонаступництва (заміни позивача у справі), - відмовити.

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про виселення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що він не позбавлений права звернутись до суду з окремим позовом до відповідачів за захистом свого порушеного права щодо усунення перешкод у користуванні власністю, оскільки у межах цієї справи його можливі порушені права та інтереси не підлягають захистові у такий спосіб, який визначений у позові, оскільки потребують зміни підстав та предмету позову.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.К. Барвенко