Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1606/21
Провадження №: 2/332/1025/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 червня 2021 р. м.Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді - Сінєльніка Р.В.,
при секретарі - Васильченко Н.О.,
На підставі вказаного виконавчого напису, 25.08.2020 р. приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименко Р. В. було відкрито виконавче провадження № 62877915,
02.10.2020 року зазначеним приватним виконавцем було винесено Постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою звернуто стягнення у розмірі 20 % з заробітної плати Позивача. Після початку здійснення стягнень з заробітної плати Позивача, останній дізнався про те, що він є Боржником у виконавчому провадженні № 62877915. Позивач вважає , що вказаний виконавчий напис вчинений з численними порушеннями законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню. На підставі викладеного позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 9786 вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем 08.07.2020 року.
Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28.04.2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, сторонам по справі надано строк для подання заяв по суті справи.
Сторони в судове засідання не з`явились. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує про розгляд справи в заочному порядку.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Про дату, час і місце судового засідання відповідач повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення , яке міститься в матеріалах справи .
Треті особи , належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи у судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили.
На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з нижченаведених підстав.
На підставі вказаного виконавчого напису, 25.08.2020 р. приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименко Р. В. було відкрито виконавче провадження № 62877915 (а.с. 10). 02.10.2020 року зазначеним приватним виконавцем було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою звернуто стягнення у розмірі 20 % з заробітної плати Позивача(а.с. 18 ).
Після початку здійснення стягнень з заробітної плати Позивача, останній дізнався про те, що він є Боржником у виконавчому провадженні № 62877915. Для встановлення підстав відкриття виконавчого провадження, представником позивача було направлено Приватному виконавцю Клименку Р.В. адвокатський запит. Отримавши матеріали виконавчого провадження, та ознайомившись з виконавчим написом нотаріуса, позивач вважає , що його було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України.
За правилами статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статі 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси (п. 19 ст. 34 Закону «Про нотаріат»).
Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 вищевказаного закону визначено умови вчинення виконавчих написів.Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вище вказаний Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису(пункти 1,3 Глави 16 розділу II Порядку).
Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.
При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обгрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку.
26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами" та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин".
Зокрема, пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.
Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття.
З огляду на викладене, оскільки виконавчий напис, який є предметом спору у справі, вчинений 08.07.2020 року, тобто після моменту визнання недійсною постанови Кабінету Міністрів № 662 від 26.11.2014 в частині, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001 р. Такими документами є оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Однак, всупереч наведеному, при вчинені виконавчого напису 08.07.2020 р. за реєстровим номером 9786, нотаріус керувався саме нечинним пунктом 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України 29.06.1999 № 1172, про що зазначено у самому написі( а.с. 11).
Відповідно до п.п. 1.1,3.1,3.2 глави 16 Порядку вчи нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції Украй 22.02.2012 №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах , що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (з подальшими змінами).
Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити у здійсненні виконавчого напису.
З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис, як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувана (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису), з якими звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року.
Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Велика Палата Верховного Суду, у Постанові від 16 травня 2018 року у справі № 320/8269/15- ц, (провадження № 14-83цс18), не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат».
Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме у такому розмірі.
Проте, аналізуючи Договір № 1609119 від 08.12.2019 року та виконавчий напис нотаріуса, чітко вбачається, що розмір заборгованості визначений нотаріусом як безспірний суперечить вимогам самого Договору. ( а.с. 11, 13-15).
Окрім того, до виконавчого напису нотаріуса не додано засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Згідно даних Єдиного реєстру нотаріусів нотаріус Горай О.С., у зв`язку з неодноразовими порушеннями законодавства, позбавлений повноважень на здійснення нотаріальних дій шляхом анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю , видане Міністерством юстиції України 26.12.2011 № 8679(а.с. 21-22).
Враховуючи, що станом на час вчинення виконавчого напису зазначена у ньому заборгованість не була безспірною, зважаючи на те, що нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису застосовано нечинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі, спірний виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню- законними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1362 грн. та понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн., сплата яких підтверджена документально (а.с.1,30).
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1362,00 грн. та понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення виготовлено 05.07.2021 року.
Суддя Р.В. Сінєльнік