Справа № 723/4696/20
Провадження № 2/723/462/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючої судді Дедик Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Петреску Л.М.,

представника позивача Куриша В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сторожинець цивільну справу за позовом АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення 3% річних посилаючись на те, що 16.07.2007 року відповідачка ОСОБА_4 звернулася до ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» із заявою-анкетою на отримання кредиту, зазначивши відповідну суму кредиту та обравши валюту долар США. 26.07.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачкою ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №014/0009/82/40839, згідно умов якого відповідачка отримала кредит у сумі 15000 дол. США грн. на споживчі цілі зі сплатою 13,5% річних, строком до 25.07.2017 року.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 26.07.2007 року між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки б/н, відповідно до умов якого поручитель ОСОБА_2 на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання перед банком відповідати по зобов`язанням боржника ОСОБА_4 , що виникають з умов кредитного договору №014/0009/82/40839 від 26.07.2007 року в повному обсязі цих зобов`язань.

Вказують, що відповідно до рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 12.10.2008 року по цивільній справі №2-885/2008 позовні вимоги банку було задоволено, а саме: стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №014/0009/82/40839 від 26.07.2007 року у розмірі 92218.69 грн. Рішення суду набрало законної сили.

Зазначають, що у зв`язку з неналежним виконанням рішення суду та умов кредитного договору несплатою періодичних платежів на погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, AT «Райффайзен Банк Аваль», керуючись ст. 625 ЦК України, 29.09.2020 року направив повідомлення про неналежне виконання грошових зобов`язань за кредитним договором та договором поруки за вих.№114/5-5-197734 та №114/5-197735 позичальнику ОСОБА_4 та поручителю ОСОБА_2 , однак, станом на 09.11.2020 року дії, що свідчили б про добросовісне виконання вищезгаданих вимог банку - відсутні.

Просили стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь банку 3% річних за невиконання грошового зобов`язання за період з 24.10.2008 року по 22.09.2020 року за кредитним договором №014/0009/82/40839 від 26.07.2007 року в розмірі 8280,67 дол. США, а також судові витрати в сумі 3503 грн.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Пояснив, що судовим рішенням від 13.10.2008 р. з відповідачів було стягнуто в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором в сумі 92218,69 грн., що становить еквівалентну суму по курсу НБУ на той час, заборгованості в розмірі 19015,34 дол. США, яка включала в себе: заборгованість за тілом кредиту 14862,84 дол.США, нараховані та несплачені відсотки 481,28 дол.США, пеню 3671,22 дол.США. Сума до стягнення в гривнях визначена судовим рішенням згідно судової практики, яка склалася на той час. Вказаним рішенням суду були задоволені позовні вимоги про дострокове повернення кредиту. Рішення набрало законної сили 24.10.2008 р. Однак воно залишається не виконаним. В зв`язку з цим банк має право на отримання 3% річних згідно ст.625 ЦК України, які нараховані за період з дня набрання рішенням законної сили до 22.09.2020 р. в розмірі 8280,67 дол.США, так як зобов`язання за кредитним договором визначене у такій валюті. Щодо розрахунку 3% річних не міг надати пояснення, вказавши лише, що 3% річних нараховані на заборгованість за тілом кредиту в розмірі 14862,84 дол.США.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, причини неявки суду не повідомили. Відзиву на позов не подано.

У відповідності ч.1 ст.280 ЦПК України проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 26.07.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачкою ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №014/0009/82/40839, згідно умов якого відповідачка отримала кредит у сумі 15000 дол. США грн. на споживчі цілі зі сплатою 13,5% річних, строком до 25.07.2017 року, що підтверджується копією кредитного договору №014/0009/82/40839, підписаного ОСОБА_4 , а також копією анкети-заяви позичальника від 16.07.2007 року.

26.07.2007 року, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки б/н, відповідно до умов якого поручитель ОСОБА_2 на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання перед банком відповідати по зобов`язанням боржника ОСОБА_4 , що виникають з умов кредитного договору №014/0009/82/40839 від 26.07.2007 року в повному обсязі цих зобов`язань, що підтверджується копією договору поруки та копією анкети-заяви поручителя від 16.07.2007 року.

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 12.10.2008 року по цивільній справі №2-885/2008 стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №014/0009/82/40839 від 26.07.2007 року у розмірі 92218.69 грн. Рішення набрало законної сили 24.10.2008 року. Наведене підтверджується копією виконавчого листа, виданого судом 01.12.2008 року.

Відповідно до Статуту АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Райффайзен Банк Аваль», затвердженого Загальними зборами акціонерів АТ «Райффайзен Банк Аваль» 24.04.2019 р. АТ «Райффайзен Банк Аваль» є правонаступником за всіма правами та обов`язками ВАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Згідно таблиці розрахунку заборгованості позичальника ОСОБА_4 по кредитному договору №014/0009/82/40839 від 26.07.2007 року станом на 22.09.2020 року заборгованість боржника 3% річних з 24.10.2008 року складає 8280,67 дол. США, що еквівалентно в національній валюті по курсу НБУ на дату розрахунку 2230991,18 грн. Вбачається, що при розрахунку 3% річних банком застосовувались показники заборгованості за кредитом в сумі 14862,84 дол. США, та нарахованих відсотків за цей період.

25.09.2020 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» на адресу позичальника ОСОБА_3 направили повідомлення, де зазначили, що внаслідок неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором, заборгованість за кредитом перед банком станом на 22.09.2020 року склала 14862,84 дол. США, заборгованість за відсотками склала 25219,37 дол. США. та запропоновали позичальнику негайно сплатити зазначений борг.

25.09.2020 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» на адресу майнового поручителя ОСОБА_2 направили повідомлення, де зазначили, що внаслідок неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, заборгованість за кредитом перед банком станом на 22.09.2020 року склала 14862,84 дол. США, заборгованість за відсотками склала 25219,37 дол. США та, оскільки, позичальник припинив належним чином виконувати свої зобов`язання перед банком, запропоновано поручителю негайно сплатити зазначений борг.

Факт направлення зазначених повідомлень підтверджується копією фіскального чеку ПН 55 від 29.09.2020 року на суму 1120 грн. та копією списку №13150 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що в зв`язку з невиконанням зобов`язань за кредитним договором позичальником ОСОБА_4 банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості солідарно з позичальника та поручителя ОСОБА_2 в порядку права на дострокове повернення кредиту, що передбачено ч.2 ст.1050 ЦК України. Рішенням Сторожинецького районного суду від 13.10.2018 р. позовні вимоги задоволено, стягнено з відповідачів на користь банку заборгованість за кредитним договором №014/0009/82/40839 від 26.07.2007 року у розмірі 92218,69 грн. Рішення набрало законної сили 24.10.2008 року, однак залишається не виконаним на день звернення з даним позовом до суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 р. у справі №310/11534/13-ц сформульовано висновок про те, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору.

Зміна строку кредитування має наслідком припинення права кредитодавця на нарахування відсотків за статтями 1048 та 1054 ЦК України. Він має право здійснювати нарахування відсотків згідно ч.2 ст.625 ЦК України.

Відповідно до положень ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 р. у справі №910/1238/17 роз`яснено правовий зміст терміну «користування чужими грошовими коштами», який може використовуватися у двох значеннях: перше значення це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (правомірне користування чужими грошовими коштами); а друге значення прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх (неправомірне користування чужими грошовими коштами).

Умовами кредитного договору №014/0009/82/40839 від 26.07.2007 року не встановлена відповідальність позичальника за прострочення виконання грошового зобов`язання у виді сплати певного розміру процентів за неправомірне користування кредитними коштами.

Таким чином, позивач набув право на отримання 3% річних від простроченої суми зобов`язання від боржників за таким зобов`язанням.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 р. у справі №444/9519/12 зазначено, що після спливу визначеного договором строку позики, чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки за кредитом припиняється.

З огляду на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, суд вважає безпідставним нарахування позивачем 3% річних на відсотки, що нараховані за ставкою 13,5% річних, яка встановлена кредитним договором, за період з 24.10.2008 р. по 22.09.2020 р.

Велика Палата Верховного Суду за наслідками розгляду справи № 373/2054/16-ц зробила наступні висновки: сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України.

Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.

При обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. (Постанова від 16 січня 2019 року, провадження № 14-446цс18).

Відповідно до наведеного, зважаючи на те, що позичальник ОСОБА_4 отримала кредитні кошти в іноземній валюті, а саме доларах США, на думку суду наявні підстави для нарахування 3% річних на заборгованість за тілом кредиту в розмірі 14862,84 дол. США.

Таким чином, сума компенсації у виді 3% річних, яка підлягає стягненню за період з 24.10.2008 р. по 22.09.2020 р. становить 5316,42 дол.США (14862,84 дол. США х 3% х 4352 дні : 365).

З огляду на умови договору поруки, відповідно до яких поручитель ОСОБА_2 несе солідарну відповідальність з позичальником ОСОБА_4 за виконання зобов`язання за кредитним договором, то 3% річних також підлягають стягненню в солідарному порядку.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь позивача понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору, що пропорційно розміру задоволених позовних вимог становить 2249 грн.

На підставі ст.ст.526, 611, 612, 625 ЦК України, керуючись ст.ст.3,4,5,12,13,76,81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя с.Тисовець, ІПН НОМЕР_2 ) на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» (, адреса: м.Київ, вул.Лєскова, 9) 3 % річних за невиконання грошового зобов`язання за кредитним договором №014/0009/82/40839 від 26.07.2007 р. за період з 24.10.2008 р. по 22.09.2020 р. в розмірі 5316,42 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя с.Тисовець, ІПН НОМЕР_2 ) на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» (, адреса: м.Київ, вул.Лєскова, 9) витрати по сплаті судового збору в розмірі по 1134,50 грн. з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 26 лютого 2021 року.

СУДДЯ: