Справа № 2/243/511/2021
22 лютого 2021 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
Головуючий суддя Пронін С.Г.
за участю секретаря Коптєвої А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов`янська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Панченко А.В. від 26 червня 2019 року зареєстрованого в реєстрі за № 2472, вона є власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачка була колишньою власницею квартири та зобов`язувалась після заключення договору купівлі-продажу знятись з реєстраційного обліку, однак обіцянку не виконала, зі слів позивача уїхала до США. Тому позивач просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Позивач та його представник адвокат Землянський Ю.В., що діє на підставі ордера серія ДН №071809 від 11 грудня 2020 року, будучи повідомленими належним чином про дату та час судового розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, наполягали на задоволенні заявлених позовних вимог.
Відповідач будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Панченко А.В. від 26 червня 2019 року зареєстрованого в реєстрі за № 2472 вона є власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №171818944 від 26 червня 2019 року слідує, що право власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 ;
Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщені/будинку осіб за даними Центра надання адміністративних послуг м. Слов`янська слідує, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано 2 особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Відповідно до акту голови житлово-будівельного кооперативу №10 ОСОБА_3 від 10.12.2020 року, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 з 26.06.2019 року по теперішній час - не проживає.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ст.ст. 391, 396 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача.
Судом встановлено, що відповідачка до близьких рідних чи членів родини власника житла не належать, у спірній квартирі не проживає, самостійно покинула зазначене житло.
З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню, а тому, відповідач має бути визнаними такими, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки його право користування спірною квартирою перешкоджає позивачу, як власниці житла, розпоряджатися даним житлом на свій розсуд.
Позивач не наполягає на стягненні з відповідача судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 391, 405 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 141, 259, 263-268, 289 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловим приміщенням квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22 лютого 2021 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду С.Г. Пронін