Справа № 212/1385/19
У Х В А Л А

24 лютого 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Власенко М.Д., за участю секретаря судового засідання Яцик А.Д., заявника - ОСОБА_1 та його представника - ОСОБА_2 , позивача - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 23 травня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини,

встановив:

04 лютого 2021 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просив скасувати заочне рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 23 травня 2019 року, посилаючись на те, що про судові засідання він не був повідомлений належним чином, 11.02.2019 року він покинув межі України, виїхавши в райони Крайньої півночі на роботу, в Україну повернувся лише 28 листопада 2019 року. Крім того, судом не взято до уваги при прийнятті рішення що їх повнолітній син - ОСОБА_5 , з моменту вступу до Київського університету культури 01.09.2018 року постійно проживає окремо від батьків в місті Київ, тому що навчається на денному відділенні. Отже ОСОБА_4 , остання втратила право на стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина і право на стягнення аліментів перейшло безпосередньо до повнолітнього сина. Внаслідок стягнення судом аліментів на утримання повнолітнього сина на користь його матері - ОСОБА_4 , відповідач змушений платити аліменти на користь ОСОБА_4 і одночасно постійно давати кошти своєму повнолітньому сину, тому що його колишня дружина не передає йому аліменти, які він їй сплачує на нього згідно судового рішення.

Також, рішенням суду від 31.10.2017 року № 212/2015/17 стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання іншого неповнолітнього сина ОСОБА_6 у розмірі 1/6 частина від всіх видів заробітку. Тобто в цілому ОСОБА_4 стягнула з відповідача на свою користь 5/12 частин або 42% його заробітку. Для відповідача це є виплатами непомірного розміру, крім того, йому доводиться додатково утримувати повнолітнього сина. Також відповідач має на своєму утриманні непрацездатну матір - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

08 лютого 2021 року ухвалою суду поновлено строк подання заяви про перегляд заочного рішення та заява про перегляд заочного рішення прийнята до розгляду.

Позивачка заперечувала проти задоволення заяви відповідача, вважає її не обґрунтованою та підстави для перегляду заочного рішення відсутні, просила відмовити у задоволені заяви.

Відповідач та його представник в судовому засіданні доводи заяви про перегляд заочного рішення підтримали в повному обсязі.

Суд, дослідивши зміст заяви про перегляд заочного рішення, перевіривши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне заяву про перегляд заочного рішення суду залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 23 травня 2019 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 18 лютого 2019 року, на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, до завершення ним навчання у Київському університеті культури, ІV рівня акредитації але не довше ніж до досягнення віку 23-х років .

Відповідно до ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Крім того, за змістом ст. 285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це; посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Згідно ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, з аналізу наведених вище норм вбачається, що заочне рішення може бути скасоване за наявності двох умов, які мають існувати одночасно.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач повідомлявся про час та місце розгляду справи в суді шляхом направлення повістки за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, однак судовий виклик не було йому вручено і повернуто за закінченням терміну зберігання.

Разом з цим, відповідачем в заяві про перегляд заочного рішення не наведено жодного доказу, в розумінні ст. 76 ЦПК України, який би мав істотне значення для правильного вирішення спору та спростовував висновки суду наведені в заочному рішенні суду від 23.05.2019 року щодо можливості стягнення з нього аліментів в розмірі ј частини на утримання повнолітнього сина.

Обставини, на які посилається відповідач в своїй заяві про скасування заочного рішення не спростовують висновків суду, наведених у заочному рішенні, а зводяться до незгоди із визначеним судом розміром аліментів, тобто незгоди із результатом вирішення спору, що є підставою для апеляційного оскарження рішення суду.

Крім того, суд враховує, що відповідач фактично виконав рішення суду, сплачує відповідачу аліменти на повнолітнього сина у визначеному судом розмірі ј частини заробітку (доходу), при цьому відповідач не позбавлений права на звернення до суду із позовом про зменьшення розміру аліментів.

Посилання відповідача на наявність на його утриманні іншої неповнолітньої дитини, на утримання якої з нього стягнуті аліменти в розмірі 1/6 частини та яка за своїм віком потребує менших витрат аніж повнолітній син, який навчається, не звільняють його від законодавчо визначеного ст.199 СК України обов`язку утримувати повнолітню дитину до досягнення двадцяти трьох років. Твердження про перебування на утриманні відповідача непрацездатної матері, яка є пенсіонером за віком та отримує пенсію також не спростовують обов`язку відповідача утримувати повнолітню дитину. Жодних доказів на підтвердження законних підстав для скасування заочного рішення відповідачем не наведено.

Таким чином, з урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку, скасування заочного рішення суду, яке набрало законної сили у встановленому порядку та на виконання якого видано виконавчий лист, порушуватиме принцип правової визначеності, призведе до порушення прав повнолітньої дитини на належне матеріальне забезпечення, а також суперечитиме ст. 11 ЦПК України з огляду на відсутність обґрунтованих заперечень відповідача проти позову.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст. ст. 223, 247, 284, 285, 287, 288 ЦПК України, суд,-

постановив :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 травня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 4 статті 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 01 березня 2021 року.

Суддя: М.Д. Власенко