КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Справа № 488/2229/21
Провадження № 4-с/488/23/21
УХВАЛА

Іменем України

30.06.2021 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючої по справі судді Чернявської Я.А.

за участю секретаря судового засідання Кривопішиної О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса),

ВСТАНОВИВ:

23.06.2021 р. ОСОБА_1 звернулась в Корабельний районний суд м. Миколаєва з скаргою на бездіяльність державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), в якій просить визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Кузьменко І.І. щодо не зняття арешту з нерухомого майна боржника ОСОБА_1 та зобов`язати Корабельний відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт всього нерухомого майна, що належить скаржнику, накладений на підставі постанови серії та номер: АА166187, виданої 16.01.2004 Державною виконавчою службою Корабельного району Письменним А.О.

Скарга мотивована тим, що в травні 2021 року ОСОБА_1 стало відомо, що на все належне їй майно накладений арешт.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 17.07.2006 р. державним реєстратором Департаменту з надання адміністративних послуг зареєстроване обтяження № 26393219 на підставі постанови серії та номер: АА166187, виданої 16.01.2004 Державною виконавчою службою Корабельного району Письменним А.О.; вид обтяження арешт нерухомого майна; опис предмета обтяження 1/2 частина квартири.

Згідно з інформацією Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 17.07.2006 зареєстроване обтяження (архівний запис) за № 3472664 реєстратором: П`ятою Миколаївською державною нотаріальною конторою, на підставі постанови АА 166187 від 16.01.2004 Державної виконавчої служби Корабельного району ОСОБА_2 , згідно з якою об`єктом обтяження визначена 1/2 частка квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

З метою з`ясування вказаного питання на письмове звернення скаржниці Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Одеса) 27.05.2021 р. була надана відповідь про те, що згідно Єдиного реєстру боржників, Автоматизованої системи виконавчих проваджень (електронний архів) та Автоматизованої системи виконавчих проваджень, відкриті виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 у відділі відсутні, а також не перебували раніше. При цьому їй було повідомлено про неможливість зняття арешту та роз`яснене право на звернення за судовим захистом.

ОСОБА_1 також повідомила, що їй достеменно відомо про те, що у Державній виконавчій службі у Корабельному районі м. Миколаєва в період з 2003 по 2006 роки перебувало виконавче провадження на підставі виконавчого листа, виданого Корабельним районним судом м. Миколаєва 02.10.2003 року (справа № 2-741/2003), відповідно до якого з неї було стягнуто на користь ОСОБА_3 1000,00 грн. як грошову компенсацію в межах поділу майна подружжя.

29.12.2006 р. вказане виконавче провадження було закінчене у зв`язку з його фактичним виконанням. При цьому, в постанові про закінчення виконавчого провадження зазначено про припинення чинності арешту від 16.01.2004 року, серія постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА №166187, накладений на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 . Однак, номер квартири зазначено помилково. Припустила, що можливо з цих підстав не був скасований арешт на належну їй частку квартири АДРЕСА_3 . На той час вона не звернула на це увагу та була впевнена, що усі обмеження щодо належної їй нерухомості були скасовані. Проте, на сьогодні вказані обмеження існують і, більше того, арешт накладений на все її майно, яким остання не може розпорядитися в силу наведених вище обставин. Зазначила, що окрім квартири АДРЕСА_3 , вона ще є співвласником квартири АДРЕСА_4 .

Посилаючись на вказані обставини, вважала, що державним виконавцем при закінченні виконавчого провадження належним чином не було вирішено питання про зняття арешту з належного їй на праві приватної власності нерухомого майна, а тому вона була змушена звернутися в суд з даною скаргою.

В судове засідання сторони по справі не з`явилися. Про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності сторін, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка останніх не перешкоджає розгляду скарги.

На підставі частини другої статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали скарги в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлено наступне.

02.10.2003 року на підставі рішення місцевого суду Корабельного району м. Миколаєва від 22 серпня 2003 року по цивільній справі № 2-741/2003 був виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 грошової компенсації за гараж № НОМЕР_1 в АК Нива в сумі 1000,00 грн.

Згідно з відомостями Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 17.07.2006 за № 3472664 П`ятою Миколаївською державною нотаріальною конторою зареєстроване обтяження на підставі постанови АА 166187 від 16.01.2004 Державної виконавчої служби Корабельного району Письменного А.О. 9г15. Об`єктом обтяження зазначена 1/2 частка квартири АДРЕСА_3 , власник майна ОСОБА_1 .

У вказаних відомостях також значиться відмітка про перенесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.05.2018 р. зі збереженням підстав реєстрації обтяження та відомостей про власника майна однак, у графі об`єкт обтяження вже значиться: невизначене майно, все майно, що належить ОСОБА_1 .

Судом також було встановлено, що 29.12.2006 року державним виконавцем Кузьменко І.І. Державної виконавчої служби у Корабельному районі м. Миколаєва була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-741 про стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 1000,00 грн. на користь ОСОБА_3 у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду на підставі п. 8 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження (Закон N 606-XIV від 21 квітня 1999 року).

В пункті 2 резолютивної частини вказаної постанови державного виконавця значиться наступне: припинити чинність арешту від 16.01.2004 р., серія постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА № 166187, накладений на 1/2 частки кв. АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 .

Згідно з копією супровідного листа від 29.12.2006 р. № 36281 копія зазначеної постанови про закінчення виконавчого провадження та виконавчий лист № 2-741 були направлені на поштову адресу стягувача ОСОБА_3 .

Відповідно до листа Корабельного відділу ДВС у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) від 27.05.2021 р. № 30449/108-37/4 відкриті виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 у відділі відсутні, а також не перебували раніше. У названому листі також зазначено, що надані копії документів, а саме: постанова про закінчення виконавчого провадження від 29.12.2006 р., не містить інформації, за якою можна ідентифікувати вказану справу в Автоматизованій системі виконавчих проваджень. Підстава обтяження за № 3472664 та № 26393219 не містить інформації, яка дала б можливість ідентифікувати, в межах якого саме виконавчого провадження була винесена постанова АА 166187 від 16.01.2004 Державної виконавчої служби Корабельного району, ОСОБА_4 0. 9г15 та внаслідок цього перевірити правомірність підстав накладення арешту та наявність чи відсутність підстав для його зняття.

Через вказані обставини вирішити питання, порушене у зверненні ОСОБА_1 , виявилося неможливим.

В листі роз`яснено, що зняття арешту з майна боржника та скасування інших вжитих державним виконавцем заходів примусового виконання рішення в рамках виконавчого провадження можливе лише на підставах, визначених статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження». Станом на 27.05.2021 підстави для зняття арешту з майна державним виконавцем відсутні.

Положеннями статті 447 ЦПК України передбачено право сторін виконавчого провадження звернутись до суду із скаргою на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, якщо вони вважають, що таким рішенням, дією або бездіяльністю порушено їх права чи свободи.

Як вбачається з матеріалів справи скаржник звернулася до суду зі скаргою в порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця.

Разом з тим, зі змісту скарги та заявлених вимог вбачається спір про захист прав власника від порушень у сфері цивільних правовідносин. Наявність заборони (обтяження), накладеної на нерухоме майно, порушує право приватної власності ОСОБА_1 , внаслідок чого вона позбавлена можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

Однак, право та порядок на звернення до суду за захистом визначається процесуальним законом.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (стаття 1 ЦПК України).

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Враховуючи вищеозначені вимоги закону та ту обставину, що між сторонами виник спір щодо захисту права приватної власності на нерухоме майно, то такий спір, відповідно до закону, підлягає вирішенню судом у порядку позовного провадження з дотриманням процедури, визначеної відповідним процесуальним законом.

Керуючись ст. ст. 353 355, 447 - 453 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, зазначений строк обчислюється з дня вручення їй відповідної ухвали суду.

Суддя: Я. А. Чернявська