Справа № 442/5302/20 Головуючий у 1 інстанції: Грицай М.М.
Провадження № 22-ц/811/3401/20 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої - судді Копняк С.М.

суддів: Бойко С.М.,Ніткевича А.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в письмовому провадженні, в приміщенні Львівського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 жовтня 2020 року, ухвалене в складі головуючого судді Грицай М.М.,у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановила:

У серпні 2020 рокупозивач звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 104460,95 грн. та судових витрат в сумі 2102,00 грн.

Позов мотивував тим, що відповідач звернулася до позивача, з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 29.07.2011 року, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява, разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3 п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відтак, відповідач був повністю проінформований про умови кредитування. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови про надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», які викладені на банківському сайті.

Згідно умов кредитного договору відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. В свою чергу відповідачка, у порушення положень ст. ст. 526, 527, 530ЦК України та умов договору зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, а саме не сплатила необхідних кредитних коштів, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість, яка станом на 30.06.2020 року становить 104 460 грн. 95 коп., з яких 933,99 грн. заборгованість за тілом кредиту, 99129,99 грн. заборгованість за відсотками, 4396,97 грн. нарахована пеня.

Просив позов задовольнити повністю.

Оскаржуваним заочним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 жовтня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 933, 99 грн. заборгованості за кредитним договором № б/н від 29.07.2011.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» сплачений судовий збір у сумі 2102,00 грн.

Рішення суду оскаржив позивач АТ КБ «Приватбанк», вважає незаконним та необґрунтованим в частині відмови у стягненні заборгованості за процентами та пенею.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального права та невірним встановленням дійсних обставин справи.

Вказує на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 29.07.2011 ОСОБА_1 підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. В цей же день відповідачці було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку № НОМЕР_1 , яка в подальшому перевипускалась. На картку було встановлено кредитний ліміт в розмірі 2 200, 00 грн. 29.07.2011 року відповідачкою також було підписано Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Заперечень щодо підпису указаної довідки відповідачем не надано. Проте, суд першої інстанції вказану довідку про умови кредитування від 29.07.2011 року належним чином не оцінив, хоча Верховний Суд вже звертав увагу на такі обставини, зокрема в постановах від 04.12.2019 року по справі №750/6058/17-ц, від 23.12.2019 року по справі №572/1169/17, від 12.02.2020 року по справі №382/327/18-ц, від 26.02.2020 року по справі №355/1091/17.

Зазначає, що суд порушив порядок, встановлений для вирішення питання, допустив однобічність та неповноту судового розгляду, не встановив дійсних прав та обов`язків сторін, які випливають з кредитного договору.

Просить скасувати заочне рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 жовтня 2020 року в частині відмови у стягненні заборгованості за відсотками та пенею та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов АТ КБ «Приватбанк» задовольнити повністю, в іншій частині рішення залишити без змін, судові витрати стягнути з відповідачки.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду, з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції, без повідомлення учасників справи. Таким чином, дана справа, у якій переглядається рішення суду по справі з ціною позову 104 460, 95, що є менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

У відповідності до приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, дійшла висновку про закриття провадження у справі з наступних підстав.

Звертаючись з позовними вимогами позивач АТ КБ «Приватбанк» свої доводи обґрунтовував укладеним між банком та ОСОБА_1 кредитним договором б/н від 29 липня 2011 року, що підтверджується копію анкети - заяви від 29.07.2011 року, витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витягом з Умов та прав надання банківських послуг у Приватбанку, розрахунком заборгованості за договором № б/н від 29.07.2011 року станом на 30.06.2020 року, копією паспорта відповідачки.

Ухвалюючи оскаржуване рішення та задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Таким чином, суд прийшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді пені за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, оскільки Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: http://privatbank.ua/terms/pages/70/, не можуть вважатися складовою частиною спірного кредитного договору.

Крім цього, суд зазначив, що при укладенні договору з ОСОБА_1 позивач АТ КБ «ПриватБанк» не дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» в частині повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Разом з цим, суд врахував, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника суми непогашеного тіла кредиту в розмірі 933,99 грн.

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З даним позовом АТ КБ «Приватбанк» звернувся 26 серпня 2020 року, тобто після смерті відповідачки.

Відповідно до статті 46 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи, (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні та юридичні особи.

Згідно з ч. 1 ст. 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у день її смерті (ч. 4 ст. 25 ЦК України).

Аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що чиним законодавством не передбачено можливості пред`явлення позову до особи, яка на час подання позову до суду вже померла та правоздатність якої, відповідно до вимог ч. 4 ст. 25 ЦК України, припинилася.

При цьому, вирішення питання щодо належних процесуальних дій суду у данному випадку залежить від стадії судового провадження, на якій судом було встановлено факт пред`явлення позову до померлої особи. Зокрема, якщо на стадії відкриття провадження у справі у результаті виконання вимог ч. 1 ст. 187 ЦПК України суд встановить, що фізична особа відповідач знятий з обліку у відповідному органі реєстрації місця перебування та місця проживання у зв`язку зі смертю, у відкритті провадження належить відмовити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України у зв`язку з тим, що відповідна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У тому випадку, якщо факт смерті відповідача, що настала до подання позову, вже буде встановлено на стадії судового розгляду, суду необхідно закрити провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України (справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства).

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Львівського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року відкрито апеляційне провадження.

10 лютого 2021 року на запит Львівського апеляційного суду від Дрогобицького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 28 січня 2021 року надійшов актовий запис про смерть, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що як зазначалось вище, 03.07.2015 року складено актовий запис про смерть №505 (а.с.102).

Таким чином, факт смерті відповідача до пред`явлення позову встановлено судом на стадії судового розгляду.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що позовна заява АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 , яка померла до відкриття провадження у справі, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи та закриває провадження у справі з підстав передбачених статтею 255 ЦК України.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для скасування рішення із закриттям провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст даного судового рішення складено 18 лютого 2021 року.

Керуючись ст. 255, 268, 374, 377, 383, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 жовтня 2020 року - скасувати.

Провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови складений 18 лютого 2021 року.

Головуючий суддя: С.М.Копняк

Судді: С.М. Бойко

А.В. Ніткевич