Ухвала

29 червня 2021 року

м. Київ

справа № 755/19453/17

провадження № 61-10045ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 27 березня 2019 року

та постанову Київського апеляційного суду від 12 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_4 ,

про стягнення заборгованості за договором позики та трьох відсотків річних,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом

до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_4 , в якому просив солідарно стягнути з відповідачів борг за договором позики у розмірі

53 785, 73 доларів США, що станом на 13 грудня 2017 року еквівалентно

1 461 358, 28 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва 27 березня 2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 12 травня 2021 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики від 01 квітня 2014 року у розмірі 57 785, 73 доларів США,

що еквівалентно 1 461 358, 28 грн і складається із заборгованості

за договором позики у розмірі 43 200,00 доларів США, відсотків

за користування грошовими коштами, нарахованих за 2014 рік у розмірі

3 740 доларів США, відсотків за користування грошовими коштами, нарахованих за 2015 рік у розмірі 4 320 доларів США, та 3 % річних

за період з 01 січня 2016 року по 01 грудня 2017 року у розмірі

2 525, 73 доларів США.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору.

16 червня 2021 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Дніпровського районного суду міста Києва

від 27 березня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду

від 12 травня 2021 року в частині задоволених позовних вимог і ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині. В іншій частині оскаржені судові рішення залишити без змін.

Підставами касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначив неправильне застосування судами норм матеріального

і порушення норм процесуального права, вказавши, що суди застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права

у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду

України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13 (пункт 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України), а також не

дослідили належним чином зібрані у справі докази, суд встановив обставини, що мають суттєве значення на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Посилання заявника на неврахування судами роз`яснень, які містяться

у постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року

«Про судове рішення у цивільній справі», а також висновків Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у справі № 6-22599св15 не є визначеною частиною другою статті 389 ЦПК України підставою касаційного оскарження судових рішень.

Частиною першою статті 394 ЦПК України визначено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 27 березня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 травня 2021 року подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості

за договором позики та трьох відсотків річних, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 27 березня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 травня 2021 року.

Витребувати з Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу

№ 755/19453/17.

Надіслати відповідним учасникам справи копію касаційної скарги

та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив

на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 14 липня 2021 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович