Справа № 645/3283/21
Провадження № 2-о/645/120/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2021 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Горпинич О.В.,

за участю секретаря Шептухи В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

встановив:

Заявники звернулись до суду із заявою, в якій просять встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Харкова, рнокпп НОМЕР_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки міста Харкова, рнокпп НОМЕР_2 , правовстановлюючого документа, а саме: свідоцтва про право власності на житло реєстраційних № НОМЕР_3 від 03.08.1998 року, виданий Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду.

В обґрунтування заяви посилаються на те, що у свідоцтві про право власності на житло реєстраційний № НОМЕР_3 від 03.08.1998 року, невірно написані прізвища заявників, а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6 замість вірних ОСОБА_1 та ОСОБА_7 . Виправити допущені помилки у вказаному свідоцтві про право власності не має можливості, оскільки органу який його видавав, а саме Харківський міський центр приватизації державного житлового фонду не існує, він припинив свою діяльність. Так, згідно свідоцтва про право власності на житло ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 та ОСОБА_9 на праві спільної сумісної власності належить право власності на квартиру АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 помер, після його смерті ОСОБА_1 прийняла спадщину на належну йому частину квартири у зв`язку із відмовою спадкоємця першої черги, матері, ОСОБА_3 . У вищевказаному свідоцтві про право власності на житло було помилково зазначені прізвища заявників через невірний переклад їх на українську мову з російської. Зазначає, що при отриманні зазначено свідоцтва заявники не помітили наявність в ньому помилки, а приведення вказаного правовстановлюючого документа у відповідність до інших документів є необхідним для заявників з метою запобігання в подальшому проблем із його пред`явленням та використанням. У зв`язку із вищевикладеним, заявники змушені звернутись із відповідною заявою до суду про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

В судове засідання заявники не з`явились, надали до суду заяву в якій підтримали вимоги, та просили справу розглянути без їх участі.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, надала заяву, про слухання справи без її участі, проти задоволення заяви не заперечувала.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.1 ст.315 ЦПК суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, реєстраційний № НОМЕР_3 від 03.08.1998 року, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, квартира АДРЕСА_2 загальною площею 70,2 кв.м. належить на праві власності ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 .

Свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 03.08.1998 року №29791.

Згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого Фрунзенським ВР ХМУ УМВС України в Харківській області 02.12.1999 року, заявниця зазначена як ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 та свідоцтв про розірвання шлюбу серії НОМЕР_6 та серії НОМЕР_7 , прізвище заявниці ОСОБА_1 зазначено як « ОСОБА_10 ».

Згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_8 . виданого Фрунзенським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 11.01.2005 року, прізвище заявниці ОСОБА_11 зазначено як « ОСОБА_10 ».

Заявник ОСОБА_7 уклала шлюб із ОСОБА_12 , після якого змінила прізвище на ОСОБА_13 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_9 від 25.06.2010 року.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_10 , один із співвласників квартири - ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , після смерті якого заявниця ОСОБА_1 прийняла спадщину у вигляді 1/4 частки трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за №1-552.

З вищевказаного свідоцтва також вбачається, що прізвище заявниці ОСОБА_1 саме « ОСОБА_10 ».

З вищевикладеного вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_11 а також ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є одними тими самими особами.

Вищевказана розбіжність виникла внаслідок різного перекладу прізвища « ОСОБА_10 » з російської на українську мову.

За таких обставин суд приходить до висновку про встановлення факту належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Харкова, рнокпп НОМЕР_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки міста Харкова, рнокпп НОМЕР_2 , правовстановлюючого документа, а саме: свідоцтва про право власності на житло реєстраційних № НОМЕР_3 від 03.08.1998 року, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, а тому заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

Встановлення даного факту має для заявників юридичне значення, так як від цього залежить виникнення, зміна або припинення їх особистих майнових прав.

У відповідності до вимог ч.7 ст.294 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Харкова, рнокпп НОМЕР_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки міста Харкова, рнокпп НОМЕР_2 , правовстановлюючого документа, а саме: свідоцтва про право власності на житло реєстраційних № НОМЕР_3 від 03.08.1998 року, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду.

У відповідності до вимог ч.7 ст.294 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно ч.3 ст.354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Головуючий суддя: