КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/8279/2021
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 червня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Мороз Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києвав складі судді Горбенко Н.О., постановлену в м. Київ 23 лютого 2021 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа на примусове виконання по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» звернулося до суду із даною заявою, просило замінити стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» у справі № 2608/11728/12, видати дублікати виконавчих листів щодо стягнення заборгованості з боржників та поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Посилалося на те, що 13 грудня 2012 року Святошинський районний суд м. Києва ухвалив рішення по вказаній справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 34/П/60/2007-840 від 22 березня 2007 року з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра».

02 березня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» укладено договір про відступлення прав вимоги № GL2N79275_266ПВ, за умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором № 34/П/60/2007-840 від 22 березня 2007 року, перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус». Згідно з інформацією з АСВП виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа щодо ОСОБА_2 відсутнє, а виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа щодо ОСОБА_1 завершене. Згідно акту приймання-передачі оригіналів документів до договору відступлення прав вимог, оригінали виконавчих листів передані банком до ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» не були, що підтверджується відсутністю відповідного запису у зазначеному акті. Таким чином, оригінали виконавчих листів щодо боржника у заявника та первісного стягувача відсутні, а заборгованість за кредитним договором не погашена, наразі місцезнаходження виконавчих листів щодо боржника невідоме та можливість їх встановлення відсутня, отже виконавчі документи стягувачем втрачено. Відмова суду у видачі дублікату виконавчого документа та поновленні строку для пред`явлення виконавчого документу на виконання фактично буде означати, що рішення суду не буде виконано. Посилався на положення ст. 510, 512, 514 ЦК України, ст. 18, 433, 442, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23 лютого 2021 року заяву задоволено частково, замінено стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» у цивільній справі № 2608/11728/12 за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, в іншій частині вимог заяви відмовлено.

Відповідач ОСОБА_1 , не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права, просила скасувати ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 23 лютого 2021 року та прийняти нове рішення, яким у задоволенні вимог ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначала, що ані вона, ані її колишній чоловік ОСОБА_2 ніколи не були учасниками (сторонами) цивільної справи № 2608/11728/12, в якій заявник просить замінити стягувача, їй нічого не відомо про існування рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13 грудня 2012 року, яким з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за кредитним договором № 34/П/60/2007-840 від 22 березня 2007 року. Вказувала, що суд першої інстанції не міг встановити такий факт, оскільки заявником не додавалось жодних рішень суду стосовно стягнення з неї заборгованості, таким чином, суд вважав встановленими обставини, які не було доведено.

Суд першої інстанції встановив, що факт отримання представником ПАТ КБ «Надра» виконавчих листів судом з матеріалів цивільної справи не встановлено, разом із тим послався на ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», де зазначено, що у разі вибуття однієї з сторін виконавчого провадження виконавець або заінтересована особа мають право звернутись до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником. Таким чином, суд вважав встановленими обставини, які не було доведено, доказів того, що виконавче провадження було відкрите, суд не мав. Доказів того, що було відповідне рішення суду, на виконання якого могло б бути відкрито виконавче провадження, суду теж надано не було.

Вказувала, що з наданих до суду копій документів, приєднаних до позовної заяви, було належним чином посвідчено лише дві банківські виписки, які жодним чином не підтверджують наявність виконавчого провадження чи існування її заборгованості. Заявник надав суду витяг з АСВП, де вказано, що за прізвищем ОСОБА_1 виконавчі провадження відсутні, за прізвищем ОСОБА_2 взагалі жодної інформації не надано, із цього можна зробити висновок, що виконавчі провадження не відкривались.

Зазначала, що заявник невірно вказує її адресу, оскільки вона ніколи не проживала і не була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Відзивів на апеляційну скаргу не надійшло.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 червня 2021 року було задоволено заяву ТОВ «ФК ФОРТ» про вступ у справу правонаступника і замінено ТОВ «ФК «Інвест Хаус» на його правонаступника ТОВ «ФК ФОРТ».

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи частково заяву ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа на примусове виконання, суд першої інстанції виходив із того, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 13 грудня 2012 року з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 стягнуто суму заборгованості за кредитним договором № 34/П/60/2007-840 від 22 березня 2007 року, а 02 березня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Інвест Хаус» було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «Інвест Хаус» набуло право вимоги заборгованості за вищевказаним кредитним договором. В частині вимог про видачу дубліката виконавчого листа суд дійшов висновку, що заявником не надано належних доказів на підтвердження втрати виконавчого листа, а тому факт того, що виконавчий лист втрачено, доведеним не вважається. Також не можуть вважатися поважними наведені представником заявника причини пропуску встановленого законом строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 13 грудня 2012 року в справі № 2608/11728/12 за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості позов задоволено, стягнуто з відповідачів на користь позивача солідарно заборгованість за кредитним договором в розмірі 18736,45 доларів США, що еквівалентно 149629,31 грн. та судові витрати (а. с. 47 - 48).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20 лютого 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13 грудня 2012 року залишено без змін (а. с. 68 - 72).

На а. с. 74 знаходиться копія заяви ПАТ «КБ «Надра», яка надійшла до суду 26 березня 2013 року, про видачу виконавчих листів у справі за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, на якому міститься відмітка про отримання виконавчих листів 23 квітня 2016 року.

02 березня 2020 року ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» уклали договір № GL2N79275_266ПВ про відступлення права вимоги, за умовами якого за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців та/або поручителів та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців, зазначених у додатку № 1 до цього договору, включаючи право вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)) та/або договорами поруки та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку № 1 до цього договору (а. с. 82 - 83).

Згідно реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників/поручителів/заставодавців/дебіторів за такими договорами, який є додатком № 1 до договору № GL2N79275_266ПВ про відступлення права вимоги, в тому числі на користь ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» передано право вимоги до боржника/заставодавця ОСОБА_2 за договором 34/П/60/2007-840 від 22 березня 2007 року та поручителя ОСОБА_1 (а. с. 85).

На а. с. 88 - 90 знаходиться копія акту приймання-передачі оригіналів документів від 02 березня 2020 року, укладеного між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус», згідно якого передано кредитну справу 34/П/60/2007-840 щодо ОСОБА_2 , в тому числі оригінал договору «Автопакет» 34/П/60/2007-840 від 22 березня 2007 року.

На а. с. 87 знаходиться копія платіжного доручення № 893 від 20 лютого 2020 року, за яким ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» сплатило на користь ПАТ «КБ «Надра» за протоколом № UA-EA-2020-01-16-000006-b від 07 лютого 2020 року 2162147,62 грн.

На а. с. 91 знаходиться копія листа без дати за підписом уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» на ім`я ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» щодо надання інформації про наявність оригіналів виконавчих документів у ПАТ «КБ «Надра» по кредитним договорам, право вимоги за якими було відступлено ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус». Повідомлено, що всі документи по претензійно-позовній роботі та стягненню заборгованості через органи виконавчої служби по боржникам за відступленими кредитними договорами, які були наявні в ПАТ «КБ «Надра», передано ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» при укладенні договору про відступлення прав вимоги за актом приймання-передачі оригіналів документів до вищевказаних договорів; отже всі наявні в ПАТ «КБ «Надра» оригінали виконавчих листів були передані ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» за вказаним актом; таким чином, у ПАТ «КБ «Надра» відсутні оригінали виконавчих документів за відступленими ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» кредитними договорами і інформацією про їх місцезнаходження банк не володіє.

На а. с. 92 знаходиться скрін-шот з сайту АСВП за параметрами пошуку по боржнику « ОСОБА_2 » та стягувачу з кодом (ПАТ «КБ «Надра»), записів не знайдено.

На а. с. 93 знаходиться роздрукований результат пошуку виконавчих проваджень в АСВП за параметрами пошуку по боржнику « ОСОБА_1 », стягувач ПАТ «КБ «Надра», стан виконавчого провадження - завершено.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За частиною першою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

У відповідності до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статей 442, 512 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У разі такої заміни кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Зазначений висновок викладений в постановах Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року в справі № 6-122цс13, Верховного Суду від 21 березня 2018 року в справі № 6-1355/10, 05 грудня 2018 року в справі 643/4902/14.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, частиною п`ятою статті 442 ЦПК України передбачено, що положення статті 442 ЦК України (заміна сторони виконавчого провадження) застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Тобто, вказана норма закону має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Тому доводи відповідача в апеляційній скарзі, що у суду не було доказів відкритого виконавчого провадження, є необґрунтованими з наведених вище підстав.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії виконання судового рішення. Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Таким чином, без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується апеляційний суд, про наявність правових підстав для заміни сторони виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду у справі № 2608/11728/12, а саме стягувача ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «ФК «Інвест-Хаус».

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції при відсутності доказів відкритого виконавчого провадження безпідставно посилався на норми Закону України «Про виконавче провадження», висновків суду першої інстанції не спростовують та відхиляються апеляційним судом.

Апеляційний суд не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що ОСОБА_1 та її колишній чоловік ОСОБА_2 ніколи не були учасниками справи № 2608/11728/12 і ОСОБА_1 нічого не відомо про існування рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13 грудня 2012 року, оскільки зазначені обставини спростовуються матеріалами цивільної справи № 2608/11728/12, в межах якої ТОВ «ФК «Інвест-Хаус» було подано заяву про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа на примусове виконання, із матеріалів даної справи вбачається, що ОСОБА_1 брала участь у розгляді справи про стягнення заборгованості за кредитним договором, подавала суду клопотання (а. с. 36, 41) та особисто підписану апеляційну скаргу на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13 грудня 2012 року (а. с. 52 - 54), яка за наслідками апеляційного перегляду була залишена без задоволення.

Апеляційний суд враховує, що в письмових поясненнях, наданих до суду першої інстанції 23 лютого 2021 року при розгляді останнім заяви ТОВ «ФК «Інвест-Хаус» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа на примусове виконання ОСОБА_1 заперечила проти задоволення вказаної заяви з інших підстав, а саме в зв`язку з пропуском строку позовної давності (а. с. 146).

Крім того, доводи апеляційної скарги, що відповідач не була обізнана з існуванням рішення, та відсутність копії такого рішення в додатках до заяви ТОВ «ФК «Інвест-Хаус» про заміну стягувача у виконавчому провадженні, не є підставою для відмови в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником, та відхиляються апеляційним судом.

Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції встановлено обставини існування заборгованості та виконавчого провадження, перекручують зміст ухвали суду, оскільки судом першої інстанції таких обставин ухвалою від 23 лютого 2021 року не встановлювалося, та не можуть бути прийняті апеляційним судом.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, що заявником надано до суду незасвідчені копії документів, апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Апеляційний суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 під час розгляду заяви судом першої інстанції не ставилася під сумнів відповідність оригіналам доказів їх копій, поданих ТОВ «ФК «Інвест-Хаус»; заперечень, клопотань та заяв з даного приводу нею не подавалось, відтак апеляційним судом відхиляються доводи апеляційної скарги в цій частині як необґрунтовані.

Доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, що заявник невірно вказав її адресу в заяві, не є самі по собі підставою для скасування законної і обґрунтованої ухвали суду першої інстанції, оскільки розгляд справи відбувся за належного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи, та відхиляються апеляційним судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Тлумачення вказаної норми процесуального права дає підстави дійти висновку про те, що апеляційним судом справа переглядається лише в межах доводів апеляційної скарги за наявними в ній і додатково поданими доказами.

Апеляційний суд приймає до уваги, що апеляційна скарга не містить доводів проти висновків суду першої інстанції, яким відмовлено в задоволенні заяви ТОВ «ФК «Інвест-Хаус» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа на примусове виконання.

В зазначеній частині ухвала Святошинського районного суду м. Києва від 23 лютого 2021 року заявником ТОВ «ФК «Інвест-Хаус» також не оскаржена.

Враховуючи наведене, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду та відхиляються апеляційним судом доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції допущено неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; про те, що суд прийшов до висновків, які не відповідають обставинам справи; що заявником не доведено обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; суд неправильно застосував норми матеріального права, посилаючись на Закон України «Про виконавче провадження».

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, зводяться до незгоди із ухвалою суду, не ґрунтуються на законі та доказах, наявних в матеріалах справи, а лише на власному тлумаченні заявником норм матеріального та процесуального права, та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена із додержанням вимог закону і не може бути скасована з підстав, що викладені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 23 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 01 липня 2021 року.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.