Провадження № 6/202/182/2021
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

30 червня 2021 року м. Дніпро

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря Дмитрієва Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача у виконавчому листі, стягувач: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», боржник: ОСОБА_1 , по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в особі директора звернулось до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі, відповідно до якої заявник просив замінити сторону виконавчого провадження, а саме стягувача на правонаступника первісного стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у виконавчих листах № 202/24358/13-ц.

Заява обґрунтована тим, що 31 травня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська ухвалив рішення у справі про стягнення заборгованості з громадянина ОСОБА_1 на користь «Дельта банк» за кредитним договором № 0 від 26 жовтня 2006 року. 18 вересня 2019 року було укладено Договір купівлі-продажу права вимоги № 1930/К між ПАТ «Дельта банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 0 від 26.10.2006 року. До теперішнього часу ОСОБА_1 добровільно не виконує рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 31 травня 2016 року, що зумовило Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернутись до суду з відповідною заявою про заміну стягувача у виконавчому листі.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16 червня 2021 року, головуючим суддею у розгляді вказаної заяви визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 17 червня 2021 року, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача у виконавчому листі, призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У призначений час сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Заявник у заяві про заміну сторони виконавчого провадження та окремо подані1 23 червня 2021 року заяві просив проводити розгляд вказаної заяви без участі представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що заява про заміну стягувача у виконавчому листі, підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до ч.5 ст. 442 ЦПК України, положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно із ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги, правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача (правова позиція Верховного Суду України у постанові від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122 цс 13).

Судом встановлено, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2016 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково та стягнуто із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 26.10.2006 року станом на 01.03.2013 року в розмірі 26 222 грн. 31 коп. (Двадцять шість тисяч двісті двадцять дві грн. 31 коп.), а саме: заборгованість за тілом кредиту 16 081 грн. 92 коп.; заборгованість по відсоткам 10 140 грн. 39 коп., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками - 3 310 грн. 30 коп. та судові витрати по справі у розмірі 262 грн. 22 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вказане рішення не оскаржувалось та набрало законної сили.

18 вересня 2019 року між ПАТ «Дельта банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір купівлі-продажу права вимоги № 1930/К, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 0 від 26.10.2006 року.

Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло всіх прав кредитора по відношенню до ОСОБА_1 та, відповідно, до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» перейшло право вимоги за виконавчим документом на виконання рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2016 року про стягнення з останнього заборгованості за кредитним договором № 0 від 26.10.2006 року.

Згідно ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Такий висновок щодо застосування відповідних норм права, викладений у постанові Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц.

Згідно правової позиції, яка сформульована в постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 10/56-08, якщо заявник звернувся із заявою про заміну сторони виконавчого провадження - стягувача поза межами відкритого виконавчого провадження стосовно боржника, то це не позбавляє його права звернутись із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні та не є підставою для відмови судом у задоволенні такої заяви, у разі якщо судом не встановлено обставин закінчення виконавчого провадження у справі належним виконанням судового рішення. У протилежному ж випадку правонаступник стягувача сторони виконавчого провадження, набувши таке право згідно з договором про відступлення права вимоги порядку ст. 512 ЦК України, позбавляється можливості та права реалізувати таке право у виконавчому провадженні у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічна позиція міститься і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2018 року по справі № 6-1355/10, провадження № 61-12076св18 (ЄДРСРУ № 73001190).

Отже, враховуючи вищезазначене та позицію Верховного Суду, заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, передбачено право на справедливий суд, що означає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

З огляду на викладене, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло права вимоги за кредитним договором № 0 від 26.10.2006 року та відповідно право вимоги за рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 31 травня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» заборгованості за кредитним договором № 0 від 26.10.2006 року станом на 01.03.2013 року в розмірі 26 222 грн. 31 коп., та є новим кредитором у виниклих правовідносинах, суд вважає можливим задовольнити подану заяву та замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта банк», на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звиконання рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2016 року по цивільній справі № 202/24358/13-ц за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Керуючись ст.ст. 8, 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (04112, м.Київ, вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, ) про заміну стягувача у виконавчому листі, стягувач: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (01014, м.Київ, б-р Дружби Народів, буд.38, ), боржник: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звиконання рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2016 року по цивільній справі № 202/24358/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» заборгованості за кредитним договором № 0 від 26.10.2006 року станом на 01.03.2013 року в розмірі 26 222 грн. 31 коп. за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.П. Слюсар