Єдиний унікальний номер 725/6073/20
Номер провадження 2/725/1042/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2021

Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі:головуючого судді Іщенко І. В. при секретарі Берекеля О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності. Посилалися в позові на те, що ОСОБА_1 (далі - позивачка), з 2008 року по даний час проживє в житловому будинку АДРЕСА_1 .У відповідності до свідоцтва про право власності від 11.02.1994р. будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 73,5 кв.м, був переданий ОСОБА_2 (дідусь) та ОСОБА_3 (названа бабуся, друга дружина дідуся), що підтверджуються свідоцтвом про шлюб від 24.12.1987 року. Родинні зв`язки між позивачкою та дідусем, ОСОБА_2 підтверджуються наступним. Батько позивачки, ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у шлюбі між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . 16.10.1982року ОСОБА_4 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 , яка є матір`ю позивачки. ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, в якому ОСОБА_4 та ОСОБА_7 зазначені батьками. З 2005 року по 2008 рік, за роки життя дідуся, позивачка проживала в будинку та допомогала дідусю та бабусі (його другій дружині), як фізично (прибирання в будинку, догляд за санітарним станом прибудинкової території та городом) так і матеріально. Після смерті названої бабусі, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , з 2008 року, пзивачка переїхала жити до дідуся на постійній основі, смерть названої бабусі він переживав важко, загострились проблеми з його самопочуттям, він потребував постійного нагляду та допомоги. До самої його смерті, а помер він ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 12.10.2015р. серії НОМЕР_2 (копія додається), позивачка була поруч та проживала разом із ним. Тобто, з 2008 року позивачка фактично проживає по даній адресі, сумлінно сплачує комунальні платежі та добросовісно і відкрито користується даним будинком (довідка про відсутність заборгованості). За роки життя, як вдячність, за допомогу та догляд, дідусь, подарував позивачці належну ому частку житлового АДРЕСА_1 (5/8 часток), що підтверджується Договором дарування від 15.06.2015 року, але 3/8 частки так й залишились належними померлій названій бабусі - ОСОБА_3 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18.01.2020 року. Після її смерті, як й зазначала вище, позивачка, фактично, постійно, з березня 2008 року, проживає в будинку АДРЕСА_1 добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном, доглядає за будинком та утримує його, постійно робить поточний ремонт, сплачує комунальні платежі. Факт відкритого володіння вказаним будинком, постійного проживання позивачки в ньому, підтверджується сусідом, ОСОБА_8 , який багато років проживає по сусідству та свідчить про те, що з часів життя дідуся, позивачка проживає за даною адресою.

При проведенні судового розгляду справи позивач в зал судового засідання не з"явився, направив заяву в якій свою позовну заяву підтримав , просив розгляд провести без нього.

Відповідач - представник Чернівецької міської ради, при проведені судового розгляду в зал судового засідання не з"явилися, направили заяву в якій позов визнав повністю і не заперечував проти його задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (далі - позивачка), з 2008 року по даний час проживє в житловому будинку АДРЕСА_1 .У відповідності до свідоцтва про право власності від 11.02.1994р. будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 73,5 кв.м, був переданий ОСОБА_2 (дідусь) та ОСОБА_3 (названа бабуся, друга дружина дідуся), що підтверджуються свідоцтвом про шлюб від 24.12.1987 року. Родинні зв`язки між позивачкою та дідусем, ОСОБА_2 підтверджуються наступним. Батько позивачки, ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у шлюбі між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . 16.10.1982року ОСОБА_4 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 , яка є матір`ю позивачки. ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження (копія додається), в якому ОСОБА_4 та ОСОБА_7 зазначені батьками. З 2005 року по 2008 рік, за роки життя дідуся, позивачка проживала в будинку та допомогала дідусю та бабусі (його другій дружині), як фізично (прибирання в будинку, догляд за санітарним станом прибудинкової території та городом) так і матеріально. Після смерті названої бабусі, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , з 2008 року, пзивачка переїхала жити до дідуся на постійній основі, смерть названої бабусі він переживав важко, загострились проблеми з його самопочуттям, він потребував постійного нагляду та допомоги. До самої його смерті, а помер він ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 12.10.2015р. серії НОМЕР_2 , позивачка була поруч та проживала разом із ним. Тобто, з 2008 року позивачка фактично проживає по даній адресі, сумлінно сплачує комунальні платежі та добросовісно і відкрито користується даним будинком (довідка про відсутність заборгованості). За роки життя, як вдячність, за допомогу та догляд, дідусь, подарував позивачці належну ому частку житлового АДРЕСА_1 (5/8 часток), що підтверджується Договором дарування від 15.06.2015 року, але 3/8 частки так й залишились належними померлій названій бабусі - ОСОБА_3 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18.01.2020 року. Після її смерті, як й зазначала вище, позивачка, фактично, постійно, з березня 2008 року, проживає в будинку АДРЕСА_1 добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном, доглядає за будинком та утримує його, постійно робить поточний ремонт, сплачує комунальні платежі.

У відповідності до статті 344 Цивільного кодексу України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Факт відкритого володіння вказаним будинком, постійного проживання позивачки в ньому, підтверджується сусідом, ОСОБА_8 , який багато років проживає по сусідству та свідчить про те, що з часів життя дідуся, позивачка проживає за даною адресою.

У відповідності до роз`яснень , що містяться в листі No 24-150/0/4-13 від 28 січня 2013 року «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав», Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, зокрема, зазначено, що для набуття права власності на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери перебігу строку набувальної давності недостатньо. Умови набувальної давності підтверджуються судовим рішенням. Давнішній володілець повинен довести факти добросовісності, відкритості, безперервності і тривалості свого володіння.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності на нерухоме майно за набувальною давністю набувається за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 41 Конституції України обумовлено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України сторона зобов`язана довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Суд вважає, що позивачка довела факт набуття нею права власності за набувальною давністю, - оскільки добросовісно і відкрито користується нерухомим майном протягом більше десяти років.

Отже, визнання права власності за набувальною давністю за позивачкою не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

У відповідності до частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ, (майно), яке вона здійснює відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до статті 182 ЦК України право власності на нерухоме майно, його виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, яку здійснюють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», нотаріуси та державні реєстратори.

Згідно з частиною 4 статті 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до Закону.

У відповідності до частин 1,3,4 статті 3 закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав на нерухоме майно є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Права власності на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4-6,76-81,83,141,258-259,268,273,280-284,354-356 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності за набувальною давністю на 3/8 частки житлового будинку АДРЕСА_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м.Чернівці.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів після оголошення рішення суду.

Головуючий - суддя ____________________ Іщенко І.В.