Справа № 185/6078/19
Провадження № 2/185/128/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02 липня 2021 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Мерцалової Н.В., представника позивача Здор Я.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави

В С Т А Н О В И В

26.06.2019 року позивач звернувся до суду з позовом у якому просив, уточнивши позовні вимоги, ухвалити рішення, яким в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 у розмірі 266264.90 гривень перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» за Кредитним договором №R9В від 13.09.2013 року звернути стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль марки - HYUNDAI, модель SANTA FE, тип - легковий універсал, 2013 року випуску, колір - сірий, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 шляхом продажу предмета застави на електронних торгах за початковою ціною для реалізації, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на цей вид майна на момент реалізації предмета застави.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, 13 вересня 2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №R9В у відповідності до якого остання отримала кредит в сумі 275012,00 гривень зі строком повернення кредитних коштів до 13.09.2020 року із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 16,99% річних (п. 3.3.1. Кредитного договору). Надання кредитних коштів Відповідачу підтверджується меморіальним ордером №8262 від 13.09.2013 року.

В якості забезпечення виконання зобов`язань з приводу повернення кредитних коштів (п.3.8. Кредитного договору) Відповідачем було укладено договір застави №R9B-Z1 від 13.09.2013 року, згідно якого надано в приватне обтяження автотранспортний засіб: автомобіль марки - HYUNDAI, модель - SANTA FE. тип - легковий універсал, 2013 р.в., колір - сірий, номер державної реєстрації НОМЕР_1 . номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_3 . що належить Відповідачу на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого ВРЕР №3 м. Донецька при УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області 31 серпня 2013 року.

На даний час усі права Кредитора за Кредитним договором №R9В від 13.09.2013 року та Договором застави №R9B-Z1 від 13.09.2013 року належать ТОВ «ФК «Прайм Альянс».

У зв`язку з тим, що відповідач умови кредитного договору не виконує, позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом.

26.07.2019 року відповідач звернулася до суду з письмовим відзивом на позовну заяву у якому просила суд в задоволенні позову відмовити вважаючи його необґрунтованим та недоведеним.

30.08.2019 року відповідач звернулася до суду з письмовими поясненнями по справі, у яких зазначила свої обґрунтування заперечень проти позову.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Позовні вимоги обґрунтовував обставинами викладеними в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явився, раніше неодноразово відповідачем подавалися заяви про відкладення розгляду справи, розгляд справи без її участі в конкретному судовому засіданні, про зупинення провадження по справі.

Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, судом встановлені наступні обставини.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

13 вересня 2013 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №R9В у відповідності до якого остання отримала кредит в сумі 275012,00 гривень зі строком повернення кредитних коштів до 13.09.2020 року із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 16,99% річних (п. 3.3.1. Кредитного договору). Надання кредитних коштів Відповідачу підтверджується меморіальним ордером №8262 від 13.09.2013 року.

В якості забезпечення виконання зобов`язань з приводу повернення кредитних коштів (п.3.8. Кредитного договору) Відповідачем було укладено договір застави №R9B-Z1 від 13.09.2013 року, згідно якого надано в приватне обтяження автотранспортний засіб: автомобіль марки - HYUNDAI, модель - SANTA FE. тип - легковий універсал, 2013 р.в., колір - сірий, номер державної реєстрації НОМЕР_1 . номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_3 . що належить Відповідачу на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого ВРЕР №3 м. Донецька при УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області 31 серпня 2013 року.

Відповідно до п. 5.3. Договору застави, обтяження Предмету застави реєструється в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, на підставі чого до Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено реєстраційний запис про обтяження автомобіля марки - HYUNDAI, модель - SANTA FE. тип - легковий універсал, 2013 р.в., колір - сірий, номер державної реєстрації НОМЕР_1 . номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_3 , за яким Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» виступало обтяжувачем, а Відповідач боржником.

Згідно п. 5.2.4. Кредитного договору, у випадку порушення Позичальником своїх зобов`язань за цим Договором Банк має право без отримання додаткової письмової згоди Позичальника за власним вибором здійснити будь-які дії, направлені на виконання зобов`язань Позичальника за цим Договором, у тому числі звернути стягнення на заставне майно за Договорами забезпечення у будь-який спосіб та/або одержати відшкодування з майна Позичальника, та/або звернутися до поручителів/майнових поручителів/гарантів та/або звернутися до колекторського агентства, відповідно до вимог чинного законодавства України та умов Договорів забезпечення.

22 червня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія») було укладено Договір відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 220615нв (далі - Договір відступлення), відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право Нового кредитора до Відповідача за Кредитним договором. ^

22 червня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір відступлення прав вимоги за договорами застави №220615зн, за яким ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право вимоги до Відповідача за договором застави MR9B-Z1 від 13.09.2013 року на предмет застави.

На підставі вищезазначених договорів, до реєстраційного запису Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено зміни, згідно яких вилучено обтяжувана Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» і додано обтяжувана Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

В подальшому, 29 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» (далі - ТОВ «ФК «Прайм Альянс») було укладено Договір факторингу №29/01/19-1 від 29.01.2019 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право Нового кредитора до Відповідача за Кредитним договором №R9В від 13.09.2013 року.

14 березня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено Договір про відступлення прав вимоги за договорами застави до Договору факторингу №29/01/19-1 від 29.01.2019 року, за яким ТОВ «ФК «Прайм Альянс» Таким чином, на даний час усі права Кредитора за Кредитним договором №R9В від 13.09.2013 року та Договором застави №R9B-Z1 від 13.09.2013 року належать ТОВ «ФК «Прайм Альянс».

Згідно п. 4.10. Кредитного договору, за наявності прострочення виконання зобов`язань Позичальником за Договором, розмір платежу збільшується на суму комісійної винагороди, неустойки та інших платежів (якщо такі мають та/або матимуть місце) у т.ч. відшкодування витрат та збитків Банку, пов`язаних з неналежним виконанням Позичальником умов цього Договору.

У зв`язку із невиконанням ОСОБА_1 умов Кредитного договору утворилась заборгованість у розмірі 181547,25 гривень, яку було відступлено ТОВ «ФК «Прайм Альянс».

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входить до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 1 жовтня 2014 р. у справі № 6-113цс14, від 2 вересня 2015 року № 6-369цс15).

У відповідності до ст. 625 ЦК України, Відповідач зобов`язаний сплатити суму боргу із урахуванням 3% річних, що становить 15877,00 грн.

У відповідності до ст. 625 ЦК України, Відповідач зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції, що становить 68 840,65 грн.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги (боржника).

Статтею 1 Закону України «Про заставу» встановлено, що застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Статтею 19 ЗУ «Про заставу» визначено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

У ч.1, 2 ст.589 ЦК України зазначено, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1, 6, 7 ст.20 ЗУ «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Звернення стягнення на заставлене майно державного підприємства (підприємства, не менше п`ятдесяти відсотків акцій (часток, паїв) якого є у державній власності) здійснюється за рішенням суду. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем, приватним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

Згідно з ч.1, 2 ст.590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до абз. 1,2 ст. 24 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та забезпечення реєстрації обтяжень», зі змінами та доповненнями, звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна за заявою Позивача Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було зареєстровано звернення стягнення відносно предмету застави.

Відповідно до п. 4 абз. 2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та забезпечення реєстрації обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону.

Статтею 591 ЦК України визначено, що реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів визначається в порядку, встановленому договором або законом. Якщо звернення стягнення здійснюється за рішенням суду, суд у своєму рішенні може визначити початкову ціну предмета застави. Якщо публічні торги оголошено такими, що не відбулися, предмет застави може бути за згодою заставодержателя та заставодавця переданий у власність заставодержателя за початковою ціною, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо сума, одержана від реалізації предмета застави, не покриває вимоги заставодержателя, він має право отримати суму, якої не вистачає, з іншого майна боржника в порядку черговості відповідно до статті 112 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, понесені позивачем витрати на сплату судового збору в сумі 3993.97 грн. слід стягнути з відповідача.

Понесені позивачем витрати за проведення почеркознавчої експертизи в сумі 14709.60 грн. слід стягнути з відповідача.

Керуючись ст.76, 81, 263, 264, 265 ЦПК України суд

У Х В А Л И В

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 у розмірі 266264.90 гривень перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» за Кредитним договором №R9В від 13.09.2013 року звернути стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль марки - HYUNDAI, модель SANTA FE, тип - легковий універсал, 2013 року випуску, колір - сірий, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 шляхом продажу предмета застави на електронних торгах за початковою ціною для реалізації, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на цей вид майна на момент реалізації предмета застави.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» () витрати на судовий збір в сумі 3993.97 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» () витрати за проведення почеркознавчої експертизи в сумі 14709.60 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 02 липня 2021 року.

Суддя: В. О. Головін