Справа № 310/9321/20
РІШЕННЯ

Іменем України

28 січня 2021 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі головуючого судді Богомолової Л.В.,

при секретарі Рибалка Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 в особі ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на обов`язкову частку в порядку спадкування за законом, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на Ѕ частку квартири в порядку спадкування за заповітом , суд -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернулась до Бердянського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на обов`язкову частку в порядку спадкування за законом.

В позовній заяві просить суд визнати права власності на обов`язкову частку в порядку спадкування за законом у вигляді ј частки квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, як обов`язкову частку у спадщині, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 06.11.2013 року є пенсіонеркою за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 та є спадкоємицею за законом відповідно до ст. 1241 ЦК України після смерті своєї матері - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 21 червня 2017 року.

Померлої ОСОБА_5 належить двокімнатна квартира АДРЕСА_1 на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого Бердянською державною нотаріальною конторою Запорізької області 24 червня 1992 року за реєстровим № 1-3298 та зареєстрованого міжміським бюро технічної інвентаризації Бердянського Комунального господарства Запорізької області 07 серпня 1992 року придбала .

30.10.1992 року ОСОБА_5 склала заповіт, засвідчений Бердянською державною нотаріальною конторою Запорізької області за реєстровим номером № 1-634, яким належну на праві власності квартиру АДРЕСА_1 , заповіла гр. ОСОБА_3 , гр. ОСОБА_9 та гр. ОСОБА_8 , в рівних частках кожній.

10.09.2017 року на підставі заяви про прийняття спадщини спадкоємиці за заповітом ОСОБА_3 та заяви про прийняття спадщини за законом, відповідно до ст. 1241 ЦК України, на обов`язкову частку у спадщині, як пенсіонера за віком ОСОБА_1 у Бердянській державній нотаріальній конторі була відкрита спадкова справа № 392/2017, щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 гр. ОСОБА_5 .

ОСОБА_9 та ОСОБА_8 подали заяви про відмову від спадщини на користь ОСОБА_3 .

21 грудня 2017 року надійшла заява від чоловіка спадкодавиці ОСОБА_5 ОСОБА_10 , про відмову від спадщини за законом, відповідно до ст. 1241 ЦК України. Проте заява була написана ним від руки, справжність підпису на ній нотаріально не засвідчена, тому нотаріусом до уваги не прийнялася, у зв`язку з чим ОСОБА_10 , чоловік спадкодавиці, є таким, що прийняв спадщину за законом згідно ст. 1241 ЦК України, так як був зареєстрований зі спадкодавицею на момент її смерті. ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_10 помер.

15.12.2020 року державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області Постол Н. Г. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій з тих підстав, що згідно свідоцтва про шлюб, серія НОМЕР_3 , повторно виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області 01 листопада 2017 року, шлюб укладено між ОСОБА_10 , 1940 року народження, та ОСОБА_5 , 1929 року народження та зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області 10 листопада 1995 року, актовий запис № 934, прізвище дружини після укладення шлюбу « ОСОБА_5 », що також підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 0 від 26.09.2020 року, отриманого державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області. Шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_5 не припинявся.

Згідно свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2 , виданого Бердянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 21 червня 2017 року, прізвище ім`я та по батькові спадкодавця зареєстроване як ОСОБА_5 .

Відповідно до вищевикладеного та у зв`язку з тим, що документи мають розбіжності у прізвищі спадкодавця, яка повинна бути « ОСОБА_5 », а залишилася « ОСОБА_5 », не змінивши прізвище після укладення шлюбу, Бердянська державна нотаріальна контора не може вирахувати частки для спадкоємиці за заповітом та для спадкоємців згідно ст. 1241 ЦК України.

ОСОБА_3 звернулася до суду з зустрічним позовом про визнання права власності на Ѕ частку квартири в порядку спадкування за заповітом.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є спадкоємицею на підставі заповіту після смерті своєї бабусі - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 21 червня 2017 року.

30.10.1992 року ОСОБА_5 склала заповіт, яким належну на праві власності квартиру АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 заповіла гр. ОСОБА_3 , гр. ОСОБА_9 та гр. ОСОБА_8 , в рівних частках кожній.

ОСОБА_9 та ОСОБА_8 подали заяви про відмову від спадщини на користь ОСОБА_3 .

Проте, 15.12.2020 року державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області Постол Н. Г. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій з тих підстав, що документи мають розбіжності у прізвищі спадкодавця, яка повинна бути « ОСОБА_5 », а залишилася « ОСОБА_5 », не змінивши прізвище після укладення шлюбу, Бердянська державна нотаріальна контора не може

В судове засідання позивач ОСОБА_1 за первісним позовом в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_3 за первісним позовом, яка є позивачем за зустрічним позовом, в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, заперечень у письмових заявах проти заочного розгляду справи не має, тому, суд ухвалив на підставі ст.ст. 223, 280 ЦПК України розглянути справу заочно.

Враховуючи положення ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалося.

Суд вивчивши письмові докази справи, вважає, що позовні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 за первісним позовом та позивач ОСОБА_3 за зустрічним позовом своєчасно звернулися до Бердянської міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та отримали постанову від 15 грудня 2020 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки документи мають розбіжності у прізвищі спадкодавця, яка повинна бути « ОСОБА_5 », а залишилася « ОСОБА_5 », не змінивши прізвище після укладення шлюбу

У зв`язку із відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, позивач ОСОБА_1 за первісним позовом та позивач ОСОБА_3 за зустрічним позовом не можуть реалізувати своє право на отримання спадщини і тому звернулися до суду з позовом.

Відповідно до ст.ст.1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу; право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст.1233ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті

Відповідно до ст. ст. 1234, 1235 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю; право на заповіт здійснюється особисто; заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Перелік таких осіб, визначений вищевказаною статтею Цивільного кодексу України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Таким чином, свобода спадкового розпорядження обмежується правом осіб, які закликаються до спадкування незалежно від волі спадкодавця в силу прямої вказівки закону.

Сутність права на обов`язкову частку полягає у тому, що на користь осіб, визначених у частині першій статті 1241 ЦК України, відкривається спадщина у вигляді половини від тієї частки, право на яку б належало їм при спадкуванні за законом, незалежно від того, яким є зміст заповіту.

Право на обов`язкову частку в спадщині не залежить від згоди інших спадкоємців на її отримання, а також місця проживання спадкоємця.

Для визначення розміру обов`язкової частки у спадщині важливим є визначення кола осіб, які б могли спадкувати за законом у разі відсутності заповіту, та визначення складу майна, з якого складається спадщина.

Обов`язкова частка визначається шляхом визнання права за спадкоємцем на ідеальну частку спадщини чи виділенням йому при розділі визначених речей із спадкової маси. Якщо заповідається не все майно, обов`язкова частка виділяється, в першу чергу, за рахунок не заповіданої частини, а при її недостатності - за рахунок заповіданої.

Розкриваючи зміст поняття «повнолітні непрацездатні діти», що використовується в частині першій статті 1241 ЦК України щодо права на обов`язкову частку у спадщині, Конституційний Суд України у рішенні від 11 лютого 2014 року № І-рц/2014 (справа про право на обов`язкову частку у спадщині неповнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця), виходив з положень частини третьої статті 75 СК України, яка відносить до категорії «непрацездатні» інвалідів І, II та III групи, а також положень пенсійного законодавства та законів України, які регулюють соціальне страхування і визначають поняття «непрацездатний», а саме частину четверту статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» та абз. 17 частини першої статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та вирішив, що «в аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 1241 ЦК України щодо права повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця на обов`язкову частку у спадщині необхідно розуміти так, що таке право мають, зокрема, повнолітні діти спадкодавця, визнані інвалідами в установленому законом порядку незалежно від групи інвалідності.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 26.09.2019 у справі №303/674/17.

Відповідно до положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 06.11.2013 року є пенсіонеркою за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 та є спадкоємицею за законом відповідно до ст. 1241 ЦК України після смерті своєї матері - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 21 червня 2017 року.

Померлої ОСОБА_5 належить двокімнатна квартира АДРЕСА_1 на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого Бердянською державною нотаріальною конторою Запорізької області 24 червня 1992 року за реєстровим № 1-3298 та зареєстрованого міжміським бюро технічної інвентаризації Бердянського Комунального господарства Запорізької області 07 серпня 1992 року придбала .

30.10.1992 року ОСОБА_5 склала заповіт, засвідчений Бердянською державною нотаріальною конторою Запорізької області за реєстровим номером № 1-634, яким належну на праві власності квартиру АДРЕСА_1 , заповіла гр. ОСОБА_3 , гр. ОСОБА_9 та гр. ОСОБА_8 , в рівних частках кожній.

10.09.2017 року на підставі заяви про прийняття спадщини спадкоємиці за заповітом ОСОБА_3 та заяви про прийняття спадщини за законом, відповідно до ст. 1241 ЦК України, на обов`язкову частку у спадщині, як пенсіонера за віком ОСОБА_1 у Бердянській державній нотаріальній конторі була відкрита спадкова справа № 392/2017, щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 гр. ОСОБА_5 .

ОСОБА_9 та ОСОБА_8 подали заяви про відмову від спадщини на користь ОСОБА_3 .

21 грудня 2017 року надійшла заява від чоловіка спадкодавиці ОСОБА_5 ОСОБА_10 , про відмову від спадщини за законом, відповідно до ст. 1241 ЦК України. Проте заява була написана ним від руки, справжність підпису на ній нотаріально не засвідчена, тому нотаріусом до уваги не прийнялася, у зв`язку з чим ОСОБА_10 , чоловік спадкодавиці, є таким, що прийняв спадщину за законом згідно ст. 1241 ЦК України, так як був зареєстрований зі спадкодавицею на момент її смерті. ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_10 помер.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 на день смерті матері досягнула пенсійного віку, а тому є непрацездатною, то відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, як непрацездатна, вона має право на обов`язкову частку незалежно від змісту заповіту.

Тобто, незважаючи на наявність заповіту, складеного спадкодавицею на випадок своєї смерті, обов`язкову частку у майні має її непрацездатна за віком дочка ОСОБА_1 .

Таким чином, ОСОБА_1 має право на обов`язкову частку незалежно від змісту заповіту у вигляді ј частки квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, як обов`язкова частка у спадщині, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є спадкоємицею на підставі заповіту після смерті своєї бабусі - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 21 червня 2017 року.

30.10.1992 року ОСОБА_5 склала заповіт, яким належну на праві власності квартиру АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 заповіла гр. ОСОБА_3 , гр. ОСОБА_9 та гр. ОСОБА_8 , в рівних частках кожній.

ОСОБА_9 та ОСОБА_8 подали заяви про відмову від спадщини на користь ОСОБА_3 .

Таким чином, суд вважає, за необхідним визнати за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі ст.16, 1216-1218, 1223, 1233 - 123512 ЦК України, та керуючись ст. 4, 12, 13, 76-81, 247, 258-260, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 в особі ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на обов`язкову частку в порядку спадкування за законом -задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ј частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, як обов`язкова частка у спадщині, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на Ѕ частку квартири в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Копію рішення надіслати сторонам в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, надавши в Запорізький апеляційний суд апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5, п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНКПО № НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , мобільний телефон НОМЕР_4

Відповідач: ОСОБА_3 , РНКПО НОМЕР_1 , юридична адреса: АДРЕСА_2 тел. НОМЕР_5

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області Л. В. Богомолова