Справа № 663/3722/20
Провадження № 2/663/342/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року м. Скадовськ

Скадовський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Шульги К. М.

секретаря Матковської Н. М., Плетньової К. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на житловий будинок,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини вказуючи на те, що в 1970 році було розірвано шлюб, укладений у 1962 році з ОСОБА_3 , після чого подружжя продовжувало проживати разом, вели спільне господарство. А ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_2 . До 1971 року проживали в с. Птахівка Скадовського району у житловому будинку, який належав позивачці на праві власності. ОСОБА_3 працював в м. Скадовську, тому було вирішено придбати будинок у місті. 23.02.1971 позивачка з чоловіком придбали 1/2 житлового будинку по АДРЕСА_1 , будинок оформили на чоловіка. Оскільки грошей на придбання будинку не вистачало, вирішили продати будинок позивачки у с. Птахівка. Покупців спочатку не було, тому було вирішено позичити гроші у сестри позивачки ОСОБА_4 25.09.1971 позивачка продала належний їй будинок, віддала борг ОСОБА_4 , а на залишок грошей придбали меблі у будинок. Скільки позивачка з чоловіком і дітьми проживали разом, у 1999 році вирішили знову укласти шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловік позивачки ОСОБА_3 помер. Молодший син ОСОБА_2 , відповідач, не визнає позивачку як спадкоємицю та співвласницю будинку, виганяє та вимагає виселитися. Просить встановити факт, що в період з 1970 року по 1999 рік проживала разом з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу; встановити факт, що придбаний спільно з ОСОБА_3 житловий будинок по АДРЕСА_1 , є спільним майном, оскільки придбаний за спільні кошти під час спільного проживання та в інтересах сім`ї; визнати за позивачкою право власності на 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , її представник адвокат Старчеус С. І. позовні вимоги підтримали, посилаючись на викладені в позові обставини, просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 , його представник адвокат Охлопков О. І. в судовому засіданні позов не визнали, заперечували проти його задоволення, підтримали відзив на позов, в якому, зокрема, зазначили, що відповідно до чинних на той час КпШС та ЦК УРСР у осіб, які спів мешкають, право спільної власності на майно не виникало.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

23.01.1970 було розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , про що складено відповідний актовий запис №18; прізвища після реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_5 .

Відповідно до договору купівлі-продажу від 23.02.1971 ОСОБА_3 придбав 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель в АДРЕСА_2 . У подальшому адреса будинку змінена на АДРЕСА_1 .

25.09.1971 ОСОБА_1 продала належний їй житловий будинок в с. Птахівка Скадовського району Херсонської області.

У період 1971-1973 в с. Птахівка були зареєстровані ОСОБА_3 , 1932 р. н., голова господарства, ОСОБА_1 , 1938 р. н., дружина, ОСОБА_6 , 1960 р. н., син. Особовий рахунок було закрито у зв`язку з вибуттям до м. Скадовськ.

З трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що з 23.06.1971 вона працювала на Скадовському хлібокомбінаті.

Батьками ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Скадовськ, є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 одружились ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що Скадовським райвідділом реєстрації актів громадянського стану Херсонської області складено відповідний актовий запис №20.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_6 , син позивачки та відповідно брат відповідача, повідомив, що він народився в с. Нова Маячка, де сім`я ОСОБА_5 спочатку проживала. Потім, взимку 1970 року, батьки розійшлися, і він з другого півріччя 3-го класу навчався в с. Птахівка Скадовського району, це було у 1970 році. Влітку він був у піонерському таборі, куди його провідати приїхали разом мати і батько. Потім, коли він повернувся з табору, їм повідомили, що батько захворів, і вони поїхали його провідати. Він був ініціатором примирення батьків. Батьки знову почали жити разом в липні-серпні 1971 року. Батько переїхав до них в с. Птахівка, влаштувався на роботу у радгосп. Але потім батько вирішив, що треба переїхати до м. Скадовська, щоб він міг продовжити навчання у музичній школі, до якої він вступив у с. Нова Маячка та якої не було в с. Птахівка. Батько якийсь час проживав у родичів, працював у сільгосптехніці, підшукував будинок, а до них приїздив на вихідні. У 1971 році після 4-го класу вони переїхали до м. Скадовськ. Потім народився менший брат, мати працювала на хлібокомбінаті. Батьки проживали без реєстрації шлюбу до 1999 року. Грошима розпоряджалась мати, батько віддавав їй зарплату.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_4 повідомила, що є двоюрідною сестрою позивачки, тому їй відомо, що ОСОБА_1 розійшлася з чоловіком, який залишився жити в с. Маячка, а позивачка повернулася до с. Птахівка, купила там собі будинок, де жила зі старшим сином ОСОБА_6 . Потім чоловік повернувся до позивачки і вони вирішили переїхати до м. Скадовськ, щоб син продовжив навчання у музичній школі. Коли знайшли будинок, сестра прийшла до неї позичити грошей, бо не вистачало для купівлі будинок, також пояснила, що продасть свій будинок в с. Птахівка і віддасть борг. Так і сталося. ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_3 , вона була присутня на їхніх сімейних святах.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Враховуючи, що позивач просить встановити факт спільного проживання та спільного придбання майна у період з 1970 по 1999 рік, до спірних правовідносин необхідно застосовувати положення КпШС України та ЦК УРСР.

Кодексом про шлюб та сім`ю України регулювалось право спільної власності осіб, що перебувають у шлюбі і таке право презюмувалось. Однак відносини щодо права на майно осіб, що не перебували у шлюбі регулювались законодавством про власність, зокрема ЦК УРСР та Законом України «Про власність».

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.1998 №16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» (у редакції, яка була чинною на момент спірних правовідносин), спори про поділ майна осіб, які живуть однією сім`єю, але не перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають вирішуватися згідно з пунктом 1 статті 17 Закону України «Про власність», відповідних норм ЦК УРСР та з урахуванням пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності». Правила статей 22, 28, 29 КпШС України застосуванню не підлягали.

У свою чергу, згідно із частиною першою статті 17 Закону України «Про власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Частиною другою статті 112 ЦК УРСР визначено, що сумісною власністю є спільна власність без визначення часток.

За змістом пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 №29 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» розглядаючи позови, пов`язані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є не лише майно, нажите подружжям за час шлюбу (стаття 16 Закону «Про власність», стаття 22 КпШС України), а й майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, або майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об`єдналися для спільної діяльності, коли укладеною між ними письмовою угодою визначено, що воно є спільною сумісною власністю, тощо.

Отже, майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб, як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними.

З урахуванням встановлених судом обставин, наявні підстави для задоволення позову в частині встановлення факту проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 1970 по 1999 рік та спільного придбання ними у 1971 році житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Вирішуючи питання за вимогою про визнання права власності позивачки на 1/2 частину спірного житлового будинку, судом враховано наступне.

Відповідно до витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі та Свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.01.2008, Скадовською державною нотаріальною конторою було зареєстровано спадкову справу після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та видано ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину на кошти у ВАТ «Державний Ощадний Банк України».

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 21.10.2020 у справі №663/3120/19 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6 , про визнання недійсним правочину. Рішення набрало законної сили 24.11.2020. У вказаній справі позивач просила визнати недійсною заяву про відмову від спадщини від 18.03.2005 та визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 . Судом було встановлено, що 18.03.2005 ОСОБА_1 відмовилася від належної їй частини спадкового майна після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь сина спадкодавця ОСОБА_2 також судом було встановлено, що ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя після смерті ОСОБА_3 , оскільки відсутні документи, що підтверджують право власності подружжя на це майно та документи, що посвідчують шлюбні відносини зі спадкодавцем у відповідний період. Крім того, дружина спадкодавця ОСОБА_1 та син спадкодавця ОСОБА_6 відмовилися від прийняття спадщини на користь ОСОБА_2 , який є єдиним спадкоємцем.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про визнання права власності ОСОБА_1 на 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 .

За наведених обставин, позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 5, 12, 293, 315, 352 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на житловий будинок, задовольнити частково.

Встановити факт, що в період з 1970 року по 1999 рік ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Встановити факт, що житловий будинок по АДРЕСА_1 , є спільним майном ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , придбаний за спільні кошти під час спільного проживання та в інтересах сім`ї.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Скадовського районного суду

Херсонської області К.М. Шульга

Повний текст рішення виготовлено 02.07.2021