справа № 357/264/20 головуючий у суді І інстанції Орєхов О.І.
провадження № 22-ц/824/7524/2021 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 червня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Гасюк В.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Євка Володимира Володимировича, поданою представником Василенко Наталією Станіславівною, на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2020 року та на додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» до ОСОБА_1 , Товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Євка Володимира Володимировича, про визнання недійсним договору про надання права користування земельною ділянкою (емфітевзис) та скасування запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року ТОВ Агрофірма «Матюші» звернулося до суду з позовом та просило визнати недійсним договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) № б/н від 05 січня 2019 року, укладений між ОСОБА_1 та ТДВ «Шамраївський цукровий завод» щодо земельної ділянки площею 2,0901 га з кадастровим номером :01:014:0056, яка розташована у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області; скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про інше речове право - право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) за № 30583336, внесений щодо зазначеної земельної ділянки (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), дата, час державної реєстрації: 04.03.2019 14:39:09.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2,0901 га з кадастровим номером :01:014:0056, що розташована у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області. 21 серпня 2014 року ОСОБА_1 уклала з ТОВ Агрофірма «Матюші» договір оренди землі, за яким передала в оренду позивачу земельну ділянку строком на 10 років. 10 лютого 2015 року державний реєстратор Бурімська Н.І. прийняла рішення про державну реєстрацію прав, яким зареєструвала право оренди на земельну ділянку за позивачем. До лютого 2018 року позивач користувався земельною ділянкою у своїй господарській діяльності і належним чином сплачував ОСОБА_1 орендну плату. Проте, починаючи з лютого 2018 року ОСОБА_1 вчиняє дії, спрямовані на позбавлення ТОВ Агрофірма «Матюші» права користування земельною ділянкою за договором оренди. 14 лютого 2018 року ОСОБА_1 направила позивачу повідомлення про розірвання договору оренди в односторонньому порядку, яке було мотивоване тим, що нібито ТОВ Агрофірма «Матюші» не виконало належним чином зобов`язання щодо виплати їй орендної плати за 2016-2017 роки. На підставі вказаного повідомлення 17 лютого 2018 року державний реєстратор Міхачов В.А. провів державну реєстрацію припинення права оренди позивача на земельну ділянку. За декілька днів після цього 19 лютого 2018 року ОСОБА_1 уклала з ТДВ «Шамраївський цукровий завод» договір оренди землі № б/н, за яким передала останньому в оренду земельну ділянку, а державний реєстратор Міхачов В.А. здійснив державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку за ТДВ «Шамраївський цукровий завод». У вересні 2018 року ТОВ Агрофірма «Матюші» звернулося до суду з позовом про визнання недійсними правочину щодо розірвання ОСОБА_1 договору оренди в односторонньому порядку, договору оренди землі № б/н від 19 лютого 2018 року, укладеного між ТДВ «Шамраївський цукровий завод» та ОСОБА_1 , скасування рішень про державну реєстрацію припинення права оренди ТОВ Агрофірма «Матюші» на земельну ділянку та про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за ТДВ «Шамраївський цукровий завод». Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2019 року у справі № 357/11069/18 позов ТОВ Агрофірма «Матюші» задоволено. При розгляді даної справи суд встановив, що ТОВ Агрофірма «Матюші» належним чином виконувало свої зобов`язання за договором оренди з виплати орендної плати ОСОБА_1 , у зв`язку з чим остання не мала правових підстав для розірвання договору оренди в односторонньому порядку. Суд дійшов висновку, що договір оренди є дійсним, з огляду на що ОСОБА_1 не мала правових підстав і для передачі земельної ділянки в оренду ТДВ «Шамраївський цукровий завод» за договором оренди землі № б/н від 19 лютого 2018 року. На підставі вказаного судового рішення було скасовано державну реєстрацію права оренди ТДВ «Шамраївський цукровий завод» на земельну ділянку і відновлено запис про державну реєстрацію права оренди ТОВ Агрофірма «Матюші» на неї. Водночас, після звернення позивача до суду між ОСОБА_1 та ТДВ «Шамраївський цукровий завод» було укладено договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) № б/н від 05 січня 2019 року, згідно з яким ТДВ «Шамраївський цукровий завод» фактично повторно отримав право використовувати земельну ділянку для здійснення сільськогосподарської діяльності. 06 березня 2019 року державний реєстратор Євко В.В. прийняв щодо земельної ділянки рішення про державну реєстрацію права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) за ТДВ «Шамраївський цукровий завод». Оспорюваний договір укладений з порушенням норм законодавства та договору оренди, укладеного між ТОВ Агрофірма «Матюші» та ОСОБА_1 , а державну реєстрацію права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) щодо земельної ділянки за ТДВ «Шамраївський цукровий завод» проведено з порушенням норм законодавства у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2020 року позов ТОВ Агрофірма «Матюші» задоволено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 , ТДВ «Шамраївський цукровий завод», державного реєстратора КП «Агенція адміністративних послуг» Євка В.В. на користь ТОВ Агрофірма «Матюші» судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25 912,97 гривень та судові витрати понесені у зв`язку із розглядом справи в розмірі 960,50 грн., а всього 26 873,47 грн./по 8 957,82 грн. з кожного/.

В апеляційній скарзі державний реєстратор Євко В.В. просить скасувати рішення суду першої інстанції та додаткове рішення суду через неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в частині вимог до державного реєстратора.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що на момент проведення державної реєстрації права користування земельною ділянкою (емфітевзису) щодо спірної земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано інше речове право - право оренди ТДВ «Шамраївський цукровий завод» на підставі договору оренди землі від 19 лютого 2018 року. Зареєстроване право на земельну ділянку за договором оренди не є підставою для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 06 березня 2019 року (момент проведення державної реєстрації права користування спірною земельною ділянкою), сформованої державним реєстратором Євком В.В., в Реєстрі містились відомості виключно щодо державної реєстрації права оренди на спірну земельну ділянку за ТДВ «Шамраївський цукровий завод». Будь-які інші зареєстровані речові права щодо спірної земельної ділянки були відсутні. Чинне законодавство України не передбачає право власника земельної ділянки, яка вже передана в оренду, передавати її у користування іншій особі, ніж орендар, у тому числі, на праві емфітевзису, що підтверджується висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23 травня 2018 року у справі № 379/672/16- ц та від 23 липня 2018 року у справі № 390/1736/16-ц. Під час проведення державної реєстрації права користування спірною земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) за ТДВ «Шамраївський цукровий завод» державним реєстратором Євком В.В. не допущено порушень приписів Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Позовна вимога про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права спірною земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) не може бути звернена до державного реєстратора, якого позивач визначив співвідповідачем. Державний реєстратор зобов`язаний виконати рішення суду щодо скасування державної реєстрації речового права або його обтяження незалежно від того чи був цей реєстратор залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, чи не був залучений. Оскільки позивачем заявлено позов до неналежного співвідповідача - державного реєстратора, позовні вимоги про покладення на останнього судових витрат є такими, що не підлягали до задоволення. Суд першої інстанції до моменту відкриття провадження у справі повинен був звернутися до відповідного Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади із запитом щодо доступу до персональних даних фізичної особи Євка В.В. за формою, наведеною в додатку № з до Правил реєстрації місця проживання.

Отже, оскаржувані судові рішення переглядаються в частині вимог до державного реєстратора Євка В.В.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ Агрофірма «Матюші» зазначає, що одночасна державна реєстрація права оренди і права емфітевзису на одну і ту ж земельну ділянку навіть за однією і тією ж особою створюватиме суперечність між цими правами. Позивач заявляє не лише вимогу про визнання недійсним договору, але й оскаржує проведення державним реєстратором державної реєстрації права користування земельною ділянкою за ТДВ «Шамраївський цукровий завод». Відповідач повинен був цікавитися станом розгляду справи, враховуючи те, що у провадженні суду знаходиться більше п`ятдесяти справ за подібними позовами.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 21 серпня 2014 року ОСОБА_1 уклала договір оренди належної їй на праві власності земельної ділянки площею 2,0901 га, яка розташована на території Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області кадастровий номер :01:014:0056 з ТОВ Агрофірма «Матюші».

10 лютого 2015 року державним реєстратором Реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області було проведено державну реєстрацію вказаного договору оренди землі, за індексним номером 19219111, яким зареєструвано право оренди на земельну ділянку за позивачем.

14 лютого 2018 року ОСОБА_1 направила позивачу повідомлення про розірвання договору оренди в односторонньому порядку, яке було мотивоване тим, що нібито ТОВ Агрофірма «Матюші» не виконало належним чином зобов`язання щодо виплати їй орендної плати за 2016-2017 роки, у зв`язку з чим остання розірвала договір оренди в односторонньому порядку на підставі п. 33 цього договору. На підставі цього повідомлення 17 лютого 2018 року державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Міхачов В.А. провів державну реєстрацію припинення права оренди позивача на земельну ділянку.

19 лютого 2018 року ОСОБА_1 уклала з ТДВ «Шамраївський цукровий завод» договір оренди землі № б/н, за яким передала останньому в оренду земельну ділянку, а той же державний реєстратор Міхачов В.А. здійснив державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку за ТДВ «Шамраївський цукровий завод».

Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2019 року визнано недійсним вчинений ОСОБА_1 односторонній правочин щодо розірвання в односторонньому порядку договору оренди № б/н від 21 серпня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 і ТОВ Агрофірма «Матюші», оформлений повідомленням ОСОБА_1 за вих. № б/н від 14 лютого 2018 року, скасовано рішення державного реєстратора Київської обласної філії КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Міхачова В.А. про державну реєстрацію припинення іншого речового права - права оренди: індексний номер 39732107 від 17 лютого 2018 року 12:22:49, визнано недійсним договір оренди землі № б/н від 19 лютого 2018 року, укладений між ОСОБА_1 та ТДВ «Шамраївський цукровий завод» щодо земельної ділянки площею 2,0901 га з кадастровим номером :01:014:0056, скасовано рішення державного реєстратора Київської обласної філії КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Міхачова В.А. про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди: індексний номер 40005086 від 05.03.2018 16:49:53. Стягнуто з ОСОБА_1 , ТДВ «Шамраївський цукровий завод», комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» на користь ТОВ Агрофірма «Матюші» судові витрати по справі 34 418 грн. 32 коп. (по 11 472,77 грн. з кожного).

Між ОСОБА_1 та ТДВ «Шамраївський цукровий завод» було укладено договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) № б/н від 05 січня 2019 року, згідно з яким відповідач ТДВ «Шамраївський цукровий завод» отримав право використовувати спірну земельну ділянку для здійснення сільськогосподарської діяльності.

06 березня 2019 року державний реєстратор Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Євко В.В. прийняв щодо земельної ділянки рішення про державну реєстрацію права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) за ТДВ «Шамраївський цукровий завод», індексний номер: 45837650, у зв`язку з чим до ДРРПНМ було внесено запис про інше речове право за № 30583336. Зазначене підтверджується наявною в матеріалах справи копією інформаційної довідки з ДРРПНМ щодо земельної ділянки, рішенням державного реєстратора та оспорюваного договору, отриманих адвокатом позивача з електронних матеріалів реєстраційної справи щодо земельної ділянки у ДРРПНМ.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції керувався ст. 133, 137, 141, 264, 270, 354 ЦПК України.

Однак, апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог до державного реєстратора Євка В.В. та з урахуванням постанови Верховного Суду від 30 липня 2020 року у справі № 357/7734/18, вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду 01 квітня 2020 року в справі № 520/13067/17 (провадження № 14-397цс19) зроблено висновок, що «зміст і характер відносин між учасниками справи, встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи підтверджують, що спір у позивачки є саме з ТзОВ «Кей-Колект» з приводу порушення ним права власності позивачки на квартиру внаслідок дій ТзОВ «Кей-Колект» щодо реєстрації за ним такого права. Фізична особа, яка досягла повноліття, у цивільному процесі може бути стороною саме як така особа, а не як нотаріус, державний реєстратор тощо. Отже позовна вимога про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на квартиру не може бути звернена до приватного нотаріуса, яку позивачка визначила співвідповідачем. Державний реєстратор, зокрема і приватний нотаріус, зобов`язаний виконати рішення суду щодо скасування державної реєстрації речового права або його обтяження незалежно від того, чи був цей реєстратор залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, чи не був залучений. Встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 40), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.10), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 39)».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18) зроблено висновок, що «спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін. Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано».

У даній справі спір у ТОВ Агрофірма «Матюші» виник з ТДВ «Шамраївський цукровий завод» та ОСОБА_1 . Державний реєстратор КП «Агенція адміністративних послуг» Євко В.В. є неналежним відповідачем, а тому позовні вимоги ТОВ Агрофірма «Матюші» до нього не підлягають задоволенню.

Враховуючи зазначене, висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову до державного реєстратора та стягнення з нього судових витрат на користь позивача не відповідають фактичним обставинам справи, судом порушено норми процесуального права, що у відповідності до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та додаткового рішення суду в цій частині з прийняттям постанови по суті вимог позивача.

В іншій частині рішення суду першої інстанції та додаткове рішення суду не оскаржувалися, а, відтак, апеляційним судом не переглядаються.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При подачі апеляційної скарги державний реєстратор Євко В.В. сплатив судовий збір у розмірі 2 881 грн. 50 коп. Оскільки апеляційна скарга відповідача підлягає до задоволення, на його користь з позивача підлягає стягненню судовий збір у зазначеному розмірі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Євка Володимира Володимировича, подану представником Василенко Наталією Станіславівною , задовольнити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 серпня 2020 рокута додаткове рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2020 року в частині позовних вимог до державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Євка Володимира Володимировича скасувати та прийняти в цій частині постанову.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» до державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Євка Володимира Володимировича про визнання недійсним договору про надання права користування земельною ділянкою (емфітевзис) та скасування запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майновідмовити.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» про ухвалення додаткового рішення в частині вимог до державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Євка Володимира Володимировича відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші», місце знаходження - вул. Олеся Гончара, 1/42, каб. 509 у м. Біла Церква Київської області, ідентифікаційний код 03755348, на користь державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Євка Володимира Володимировича, місце реєстрації - АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 2 881 (дві тисячі вісімсот вісімдесят одна) гривня, 50 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.