Справа №359/4255/21
Провадження №2-з/359/92/2021
УХВАЛА

24 червня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Пригоди Т.В.,

за участю заявника ОСОБА_1 ,

за участю представника заявника ОСОБА_2 ,

за участю відповідача ОСОБА_3 ,

за участю представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_5 , про визнання удаваними договорів купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки в частині покупця, а також визнання позивача покупцем цих об`єктів нерухомого майна,

встановив:

1. Суть процесуального питання, що розглядається судом.

1.1. ОСОБА_1 звернувся з вказаною заявою та посилається на те, що ним до Бориспільського міськрайонного суду пред`явлений позов про визнання удаваними в частині покупця договорів купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки, укладених 24 липня 2020 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Партоленко Н.В. та зареєстрованих в реєстрі за №574 та №575, а також визнання ОСОБА_1 покупцем садового будинку АДРЕСА_1 на території Гнідинської сільської ради та земельної ділянки площею 0,058 га з кадастровим номером :04:001: 1935 з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташованої по АДРЕСА_2 на території Гнідинської сільської ради. ОСОБА_3 може відчужити ці об`єкти нерухомого майна у власність інших осіб. Ця обставина ускладнить ефективний захист прав позивача. Тому ОСОБА_1 просить суд накласти арешт на садовий будинок АДРЕСА_1 на території Гнідинської сільської ради та на земельну ділянку площею 0,058 га з кадастровим номером :04:001: 1935 з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташовану по АДРЕСА_2 на території Гнідинської сільської ради.

1.2. У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримують заяву та посилаються на те, що 16 червня 2021 року ОСОБА_3 відчужила садовий будинок та земельну ділянку у власність ОСОБА_6 . У зв`язку з цим позивач має намір подати заяву про часткову зміну предмета пред`явленого позову шляхом заявлення додаткових вимог про визнання недійсними договорів купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки, укладених 16 червня 2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Степаненком Д.В. та зареєстрованих в реєстрі за №540 та №542. Натомість, ОСОБА_6 також може відчужити вказані об`єкти нерухомого майна у власність інших осіб. Це істотно ускладнить ефективний захист прав позивача. Тому ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 просять суд задовольнити заяву.

1.3. ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 заперечують проти вжиття вказаного процесуального заходу та посилаються на те, що пред`явлений позов є абсолютно необґрунтованим. Ця обставина свідчить про те, що ОСОБА_1 не має права вимагати накладення арешту на чуже майно. Крім того, до поданої ним заяви не приєднані докази на підтвердження того, що ОСОБА_6 має намір відчужити спірне майно у власність інших осіб.Ні позивачем, ні його представником ОСОБА_2 не вжиті заходи зустрічного забезпечення в обсязі, достатньому для відшкодування ОСОБА_6 збитків, які можуть бути спричинені їй забезпеченням позову. Тому ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 просять суд відмовити у задоволенні заяви.

1.4. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не з`явились у судове засідання. У судовому засіданні, призначеному на 24 червня 2021 року, ОСОБА_3 в категоричній формі відмовилась від надання суду інформації про місце проживання та засоби зв`язку ОСОБА_6 . Ця обставина об`єктивно перешкодила повідомити ОСОБА_6 про час та місце проведення судового засідання. Водночас, як вбачається з ч.1 ст.153 ЦПК України, неявка ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не перешкоджає розгляду суто процесуального питання про забезпечення позову.

2. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

2.1. ОСОБА_1 пред`явив до Бориспільського міськрайонного суду позов (а.с.77-84), в якому він просить: визнати удаваними в частині покупця договори купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки, укладені 24 липня 2020 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Партоленко Н.В. та зареєстровані в реєстрі за №574 та №575, а також визнати ОСОБА_1 покупцем садового будинку АДРЕСА_1 на території Гнідинської сільської ради та земельної ділянки площею 0,058 га з кадастровим номером :04:001:1935 з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташованої по АДРЕСА_2 на території Гнідинської сільської ради.

2.2. Процесуальні правовідносини регулюються главою 10 «Забезпечення позову» розділу І «Загальні положення» ЦПК України.

3. Норми процесуального права, якими керується суд при розгляді заяви.

3.1. Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

3.2. Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

3.3. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

3.4. Відповідно до п.1 ч.3 ст.2 та ч.4 ст.10 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є верховенство право. Цей принцип полягає у тому, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

3.5. Згідно з ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути обмежений у своїй власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

3.6. Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в пілотному рішенні «Іванов проти України», право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції»). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії»). Необґрунтована затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення становить порушення Конвенції (рішення у справі «Бурдов проти Росії»).

4. Мотиви, якими керується суд при розгляді заяви.

4.1. Зі змісту інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №250643836 від 31 березня 2021 року (а.с.31-35) вбачається, що за ОСОБА_3 було зареєстровано право власності на садовий будинок АДРЕСА_1 на території Гнідинської сільської ради та земельну ділянку площею 0,058 га з кадастровим номером :04:001:1935 з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташовану по АДРЕСА_2 на території Гнідинської сільської ради. В Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна були відсутні записи про обтяження спірного садового будинку та земельної ділянки. Ця обставина свідчила про те, що ОСОБА_3 мала можливість відчужити вказані об`єкти нерухомого майна у власність інших осіб. Зі змісту інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №262555732 та 262557943 від 22 червня 2021 року (а.с.91-92, 93-94) вбачається, що 16 червня 2021 року ОСОБА_3 скористалась цією можливістю та уклала договори купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки, за якими вона відчужила у власність ОСОБА_6 садовий будинок АДРЕСА_1 на території Гнідинської сільської ради та земельну ділянку площею 0,058 га з кадастровим номером :04:001:1935 з цільовим призначен-ням для ведення садівництва, розташовану по АДРЕСА_2 на території Гнідинської сільської ради. В Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відсутні записи про обтяження садового будинку та земельної ділянки. Тому ОСОБА_6 також має можливість в будь-який час повторно відчужити вказані об`єкти нерухомого майна у власність інших осіб. Ці обставини переконливо свідчать про те, що невжиття заходів забезпечення позову істотно утруднить захист прав позивача, який буде змушений додатково оскаржувати правочини щодо відчуження садового будинку та земельної ділянки.

4.2. Зі змісту резолютивної частини пред`явленого позову (а.с.83-84) вбачається, що предметом спору є садовий будинок АДРЕСА_1 на території Гнідинської сільської ради та земельна ділянка площею 0,058 га з кадастровим номером :04:001:1935 з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташована по АДРЕСА_2 на території Гнідинської сільської ради. Ця обставина свідчить про те, що обраний ОСОБА_1 захід забезпечення позову є співмірним та відповідає змісту заявлених позовних вимог. Крім того, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд не має повноважень на вирішення спору до початку розгляду цивільної справи по суті. Тому суд критично оцінює доводи ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 щодо необґрунтованості пред`явленого позову.

4.3. Безумовно, накладення арешту на садовий будинок та земельну ділянкупризведе до втручання держави у право ОСОБА_6 на мирне володіння її майном. Водночас, таке втручання є не тільки виправданим, але й вкрай необхідним, оскільки воно спрямовано виключно на забезпечення цивільного судочинства та запобігання виникнення нових спорів з особами, які придбають спірні об`єкти нерухомого майна. Означені цілі становлять суспільний інтерес, який превалює над індивідуальними свободами ОСОБА_6 . Крім того, арешт садового будинку та земельної ділянки полягає у позбавленні можливості лише розпоряджатись цими об`єктами нерухомого майна. Натомість, вона зберігатиме за собою право повноцінно користуватись та володіти ними. Ця обставина свідчить про те, що накладення арешту на садовий будинок та земельну ділянку не призведе до жодних негативних наслідків. Вжиття цього процесуального заходу не порушить вимоги ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а навпаки сприятиме захисту права позивача на справедливий суд, гарантованого ч.1 ст.6 цієї ж Конвенції.

5. Висновки суду.

5.1. З огляду на це суд вважає допустимим накласти арешт на садовий будинок АДРЕСА_1 на території Гнідинської сільської ради, а також на земельну ділянку площею 0,058 га з кадастровим номером :04:001:1935 з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташовану по АДРЕСА_2 на території Гнідинської сільської ради.

5.2. Відповідно до п.1 ч.3 ст.154 ЦПК України суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

5.3. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 не подали жодного доказу на підтвердження виникнення загрози збитків, заподіяних ОСОБА_6 забезпеченням позову. Крім того, місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано в АДРЕСА_3 . Ці обставини переконливо свідчать про відсутність підстав для вжиття заходів зустрічного забезпечення.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.258, абз.2 ч.6 ст.259, ст.260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на садовий будинок АДРЕСА_1 на території Гнідинської сільської ради, а також на земельну ділянку площею 0,058 га з кадастровим номером :04:001:1935 з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташовану по АДРЕСА_4 в садівницькому товаристві «Буревісник-3» на території Гнідинської сільської ради.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання якого в АДРЕСА_3 .

Боржник: ОСОБА_6 , дата народження, ідентифікаційний номер, зареєстроване місце проживання якої невідоме.

Повний текст ухвали суду складений 29 червня 2021 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення повного тексту судового рішення. Водночас, оскарження ухвали суду не зупиняє її виконання.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець