за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про захист прав споживача за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 11 жовтня 2018 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року.
У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна»(далі - ПрАТ «СК «Провідна») та просив стягнути 73 483 грн невиплаченої частини страхового відшкодування за договором добровільного страхування майна фізичних осіб і відповідальності перед третіми особами із урахуванням 3 % річних від простроченої суми в розмірі 2 205 грн, а також пеню в сумі 3 674, 15 грн.
Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 11 жовтня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Провідна» на користь ОСОБА_1 73 483 грн невиплаченої частини страхового відшкодування за договором № УД/0011724/0708/17 від 31 березня 2017 року, 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у сумі 2 071, 62 грн та пеню у розмірі 2 521, 05 грн, а всього 78 075, 67 грн. У решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 11 жовтня 2018 року скасовано й відмовлено в задоволенні позову. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасуватипостанову Закарпатського апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року, рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 11 жовтня 2018 року в частині стягнення 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання та пені змінити, стягнути з відповідача на його користь 3 % річних у розмірі 2 071, 62 грн та пеню у сумі 2 851, 80 грн, а в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про стягнення моральної шкоди скасувати й задовольнити цю вимогу в повному обсязі.

Ухвалою Верховного Суду від 11 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження у цій справі, витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

Ухвалою Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 23 червня 2021 року касаційне провадження у справі закрито.

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважала, що оскаржувані судові рішення ухвалені в малозначній справі, ціна позову в якій не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому касаційне провадження у справі підлягає закриттю.

З такими висновками колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду погодитися не можу і відповідно до вимог статті 35 ЦПК України висловлюю окрему думку.

У статті 129 Конституції України, статті 2 ЦПК України одними із основних засад судочинства проголошено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси в спосіб, визначених законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 396 ЦПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо:

1) після відкриття касаційного провадження особа, яка подала касаційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги;

2) після відкриття касаційного провадження виявилося, що касаційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати;

3) після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом першої чи апеляційної інстанції питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося;

4) після відкриття касаційного провадження виявилося, що Верховний Суд у своїй постанові вже викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, або відступив від свого висновку щодо застосування норми права, наявність якого стала підставою для відкриття касаційного провадження, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку, коли Верховний Суд вважає за необхідне відступити від такого висновку). Якщо ухвала про відкриття касаційного провадження мотивована також іншими підставами, за якими відсутні підстави для закриття провадження, касаційне провадження закривається лише в частині підстав, передбачених цим пунктом;

5) після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

Підстави для закриття касаційного провадження у зв`язку з тим, що оскаржувані судові рішення ухвалені в малозначній справі, стаття 396 ЦПК України не містить.

Таким чином, оскільки відкривши касаційне провадження, касаційний суд дійшов висновку про відсутність перешкод для прийняття касаційної скарги до провадження та перегляду судових рішень, вважаю, що Верховний Суд не мав підстав для закриття касаційного провадження та повинен був розглянути касаційну скаргу ОСОБА_1 по суті.

Суддя М. Ю. Тітов