Справа № 373/891/21
Номер провадження 2/373/596/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

30 червня 2021 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

під головуванням судді Свояка Д.В.,

за участі секретаря Литвишко В.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Київкомбікорм» про стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втрати чинності доходів у з в`язку з порушенням термінів їх виплати.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь нараховану, але не виплачену йому заробітну плату в сумі 29666,58 грн, компенсацію при звільненні за 9 днів невикористаної відпустки 2584,62 грн, середній заробіток, який складає 943,88 грн за кожний день затримки розрахунку по день фактичного розрахунку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебував у трудових відносинах із відповідачем. 14.12.2020 він був звільнений з роботи на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України (за угодою сторін).На день звільнення з роботи і на час звернення до суду йому не виплачена заробітна плата у сумі 29666,58 грн та компенсація за невикористані дні відпустки у розмірі 2584,62 грн, а також відповідач повинен виплатити йому і середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні що складає 158571,84 грн.

При цьому обрахунок нарахованої та не виплаченої заробітної плати зроблений шляхом віднімання від визначеній у довідці про доходи суми доходу за 2020 рік 96321,92 грн суми переказаних на його картковий рахунок коштів, зазначеній у виписці з цього рахунку 66655,34 грн.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі:

Ухвалою суду від 01.06.2021 відкрито провадження по даній справі в порядку спрощеного провадження в судове засідання з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання позивач не з`явився, направив заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання на виклик суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на веб-порталі Судової влади України.

У зв`язку з цим, відповідно до вимог ст.ст.280, 281 ЦПК України, судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи.

Судом досліджені докази та встановлені наступні обставини:

Як вбачається з копії трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 24.03.2003 останній був прийнятий на роботу до ТОВ «Завод Київкомбікорм» на посаду оператор котельні. 14.12.2020 позивач звільнений з роботи за угодою сторін.

Однак на дату звільнення з позивачем не було здійснено повний розрахунок по заробітній платі, про що зазначено в листі ТОВ «Завод Київкомбікорм» №580 від 18.02.2020.

Так, відповідно до копії довідки про доходи від 16.02.2021 позивачу нарахована заробітна плата за період з 01.01.2020 по 14.12.2020 у розмірі 96321,92 грн.

Як вбачається з розрахункової відомості ТОВ «Завод Київкомбікорм» за вересень-грудень 2020 року позивачу нараховано та не виплачено заробітну плату за період з вересня по грудень 2020 року, що становить 26 відпрацьованих днів (23857,55 грн) та компенсацію за 9 днів відпустки (2584,62 грн), всього у розмірі 26 442,17 грн.

Позивачем надано виписку по рахунку з АТ Банк «ПУМБ» від 21.05.2021 за період з 01.01.2020 по 31.12.2020, відповідно до якої ТОВ «Завод Київкомбікорм» перерахувало 66655,34 грн.

Норми права, застосовані судом:

Стаття 43 Конституції України гарантує, що кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Статтею 94 Кодексу законів про працю України передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України.

Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 цього Кодексу, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

У відповідності до ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 78 ЦПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стаття 80 ЦПК України визначає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як передбачено ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінка суду аргументів сторін, доказів.

Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах із відповідачем, був звільнений з посади 14.12.2020 на підставі п.1 ст.36 КЗпП України, на момент звільнення мав заборгованість зі сплати заробітної плати, що підтверджено довідкою відповідача на суму 23857,55 грн.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі в розмірі 23857,55 грн. підлягає задоволенню.

Посилання позивача на обставини невиплати більшої суми заробітної плати через отримання ним на картковий рахунок протягом року іншої суми судом відкидаються, зважаючи на те, що сума нарахованих та не виплачених коштів обраховується без врахування податків, зборів та обов`язкових платежів, які має сплатити працедавець.

З досліджених доказів вбачається, що позивачеві відповідачем перераховувались суми із відрахуванням таких обов`язкових платежів.

Щодо стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку, суд зазначає наступне.

Позивачем здійснено розрахунок середнього заробітку за час затримки нарахованої, але не виплаченої заробітної плати від дати звільнення 14.12.2020 по дату звернення до суду 01.06.2021, що складає 168 робочих днів. Розрахована ним сума середнього заробітку за час затримки нарахованої, але не виплаченої суми заробітної плати разом становить 158571,84 грн, що більш ніж у шість разів перевищує розмір самої заборгованості по заробітній платі.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 в справі №761/9584/15ц зроблений правовий висновок про те, що суд за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України, і що таке зменшення має залежати від розміру недоплаченої суми.

При цьому необхідно враховувати:

1.розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором;

2.період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум;

3.ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника.

4.інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

За цих обставин, зважаючи, що невиплата нарахованих позивачеві сум відбулась через арешт коштів на рахунках відповідача, що суттєво вплинуло на можливість реалізації ним обов`язку з виплати заробітної плати, а також, що співмірним розміром пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат позивача та заявлених ним до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні є 26 442,17 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості по заробітній платі та грошової компенсації за невідбуті дні невикористаної відпустки в розмірі 26 442,17 грн. та часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 26 442,17 грн.

На підставі п.2 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення в межах суми заробітної плати за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню пропорційно задоволеній сумі позовних вимог на користь держави судові витрати в сумі 528,77 грн.

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Київкомбікорм» про стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втрати чинності доходів у з в`язку з порушенням термінів їх виплати задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Київкомбікорм» на користь ОСОБА_1 52884 (п`ятдесят дві тисячі вісімсот вісімдесят чотири) грн 34 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Київкомбікорм» на користь держави 528 (п`ятсот двадцять вісім) грн 77 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні найменування сторін та інших учасників справи:

ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , і.н. НОМЕР_2 .

Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод Київкомбікорм», місцезнаходження: вул.Кирилівська, 98, м.Київ, 04080, .

Суддя: Д. В. Свояк