У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/363/21

Номер провадження 2-з/184/4/21

25 лютого 2021 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі головуючої судді Гукової Р.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - служба у справах дітей Виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить зобов`язати ОСОБА_2 повернути дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до місця його постійного проживання та реєстрації, а саме до квартири АДРЕСА_1 де проживає його батько - ОСОБА_1 . В разі відмови ОСОБА_2 від повернення дитини, відібрати дитину ( ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та повернути її за попереднім місцем проживання ( АДРЕСА_2 ).

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що він з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 28.04.2017р. Від даного шлюбу в них є син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 22.02.2021р. дружина на сімейній нараді повідомила про те, що вона хоче з сином переїхати проживати до м.Дніпро та розлучитися з позивачем. ОСОБА_1 повідомив, що він не має наміру розлучатися та не хоче щоб його син проживав окремо від останнього. Разом з тим, в ранці 23.02.2021 року при відвідувані дитячого садку від керівництва закладу позивачу стало відомо, що відповідачка в цей день в потайки від позивача, дитину до дитячого садку не приводила і ще за день до цього, а саме 22.02.2021 року самостійно без згоди батька дитини звернулась з заявою про відмову від користування сином послугами дитячого садку. На думку позивача, відповідачка викрала сина та ховає для подальшого вивозу. З цього приводу в цей же день 23.02.2021 року він по звернувся до поліції та надав відповідну заяву стосовно протиправних дій дружини. Ці дії відповідачки свідчать про її незаконні наміри в незаконній зміні основного місця проживання дитини та фактично його викрадення. Позивач вважає, що невжиття судом заходу забезпечення позову шляхом негайного відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання, який буде оскаржуватись позивачем у судовому порядку, може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів останнього. Невжиття заявленого заходу забезпечення позову може призвести до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.2,3 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії та встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних відносин.

Водночас, в силу приписів ст..151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обгрунтування необхідності забезпечення позову, а також захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням необхідності його застосування.

При цьому, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ст. 152 ЦПК України).

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Водночас слід зазначити, що в силу вимог ч.10 ст.150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову, заявник вказує на те, що ним у передбачений законом строк після вжиття заходів забезпечення позову буде поданий до суду позов з вимогами про негайне постановлення рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання та встановлення місця проживання дитини разом із батьком, тобто заявником.

З метою забезпечення виконання вказаного рішення суду та ефективного захисту порушених прав заявника, останній просить вжити заходів забезпечення позову шляхом зобов`язання відповідача ОСОБА_2 повернути дитину до місця її постійного проживання та реєстрації, де проживає його батько (заявник), а в разі відмови відповідача від повернення дитини - відібрати дитину та повернути її за попереднім місцем проживання.

Отже із наведеного вбачається, що обрані заявником заходи забезпечення позову по своїй сутті є тотожними та повністю повторюють зміст майбутніх позовних вимог заявника, адже у разі задоволення даної заяви фактично, без вирішення спору по суті у судовому засіданні, буде вирішено вимогу щодо визначення місця проживання дитини із батьком та вимогу щодо негайного відібрання дитини та повернення до попереднього місця проживання, що з огляду на приписи ст..150 ЦПК України є неприпустимим.

Крім того слід зазначити, що заявником у поданій заяві не обґрунтовано яким чином обраний ним спосіб забезпечення позову зможе у майбутньому забезпечити виконання рішення суду, яке буде ухвалене на користь заявника, та навпаки, невжиття такого заходу забезпечення позову утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду. При цьому суд вважає належним чином не обґрунтованими посилання заявника на неможливість захистити свої порушенні права у межах одного судового провадження без застосування обраних ним заходів забезпечення позову, з огляду на предмет позовних вимог.

З огляду на вищезазначене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зобов`язання відповідача ОСОБА_2 повернути дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до місця його постійного проживання та реєстрації, а саме до квартири АДРЕСА_1 де проживає його батько - ОСОБА_1 . В разі відмови ОСОБА_2 від повернення дитини, відібрати дитину ( ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та повернути її за попереднім місцем проживання ( АДРЕСА_2 ).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України http://court.gov.ua/fair/sud0428/.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені в день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема, на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Орджонікідзевського міського суду Р. М. Гукова