Справа № 450/1214/20 Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І.І.
Провадження № 22-ц/811/524/21 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Крайник Н. П.

суддів: Ванівського О.М., Мельничук О.Я.

при секретарі: Матяш С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Першої регіональної товарної біржі, Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ у Львівській області про витребування майна шляхом скасування державної реєстрації права власності на автомобіль та стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

23.04.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив витребувати у відповідача ОСОБА_4 на користь позивача автомобіль Peugeot» моделі «Expert» 2005 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , шляхом скасування державної реєстрації права власності на автомобіль за ОСОБА_4 та внесення запису в Єдиний державний реєстр транспортних засобів про право власності на даний автомобіль за ОСОБА_1 ; стягнути з кожного із відповідачів на користь позивача моральну шкоду по 15000,00 грн.; стягнути з відповідачів на користь позивача витрати, понесені на евакуювання транспортного засобу у розмірі 1000,00 грн.; стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 1681 грн. 60 коп., а також інші судові витрати.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Першої регіональної товарної біржі, Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ у Львівській області про витребування майна шляхом скасування державної реєстрації права власності на автомобіль та стягнення моральної шкоди відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

Вважає оскаржуване рішення суду незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що довіреністю від 13 вересня 2017 року він уповноважив, зокрема ОСОБА_2 представляти його ( ОСОБА_1 ) інтереси в органах Державтоінспекції, або в будь-яких установах, підприємствах, організаціях, незалежно від їх підпорядкування та форми власності щодо автомобіля марки «Peugeot» моделі «Expert» 2005 року випуску білого кольору, номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого Центром 4641. Зазначеною довіреністю Ватуляку А.М. було надано право готувати необхідні заяви та документи, одержувати довідки та інші документи, у тому числі тимчасовий реєстраційний талон, підписуватися за ОСОБА_1 , сплачувати всі автотранспортні платежі і збори, а також на період дії цієї довіреності експлуатувати даний автомобіль і виконувати всі інші дії, пов`язані з цією довіреністю. Однак, зазначена довіреність не уповноважувала представників, зокрема ОСОБА_2 , вчиняти будь-які правочини, результатом яких є відчуження спірного автомобіля. Відтак, ОСОБА_2 не мав повноважень від його імені укладати договір комісії з Першої регіональною товарною біржею № 006158 від 07 травня 2019 року, оскільки такий укладається з метою відчуження майна, а його результатом є безпосереднє відчуження транспортного засобу. Так, договір комісії № 006158 від 07 травня 2019 року, укладено між Першою регіональною товарною біржею та ОСОБА_2 за відсутності в останнього повноважень на вчинення такого правочину. Враховуючи, що ОСОБА_2 не мав необхідного обсягу повноважень для укладення від його імені договору комісії № 006158 від 07 травня 2019 року, укладений договір суперечить нормам ЦК України, зокрема ст. 1003 ЦК України. Крім того, зазначений правочин не був спрямований на реальне настання правових наслідків, оскільки він не отримував від ОСОБА_2 грошових коштів від реалізації зазначеного транспортного засобу, він не повідомляв його про вчинення правочину. Вказані обставини свідчать про те, що договір комісії № 006158 від 07 травня 2019 року є нікчемним, оскільки його недійсність встановлена законом. Додаткове визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У зв`язку з тим, що вказаний договір комісії є нікчемним, договір купівлі-продажу № 6374/19/006158 від 07 травня 2019 року не підлягає визнанню судом недійсним, оскільки укладений на підставі нікчемного договору комісії. Враховуючи наведене, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не набували права власності на згаданий транспортний засіб, оскільки, він, як власник такого, має право вимагати його повернення шляхом віндикації у зв`язку з набуттям ними такого майна без достатніх правових підстав.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити.

У засіданні суду апеляційної інстанції апелянт ОСОБА_1 скаргу підтримав з підстав, наведених у ній, просив скаргу задоволити, рішення суду скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення, яким його позов задоволити в повному обсязі.

ОСОБА_4 проти скарги заперечив, пояснив, що фактично придбав автомобіль у ОСОБА_1 , сплативши йому за нього кошти. Однак, належним чином автомобіль не було оформлено на покупця. Просив у задоволенні скарги відмовити, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно з ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Встановлено, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого Центром 4641 на праві приватної власності належав транспортний засіб марки «Peugeot» моделі «Expert» 2005 року випуску білого кольору, номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_1 .

Згідно довіреності від 13.09.2017 року ОСОБА_1 уповноважив окрім інших, ОСОБА_2 представляти його інтереси в органах Державтоінспекції, або в будь-яких установах, підприємствах, організаціях, незалежно від їх підпорядкування та форми власності щодо автомобіля марки «Peugeot» моделі «Expert» 2005 року випуску білого кольору, номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_1 , який належить йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого Центром 4641. Для цього надав їм право готувати необхідні заяви та документи, одержувати довідки та інші документи, у тому числі тимчасовий реєстраційний талон, за нього підписуватися, сплачувати всі автотранспортні платежі і збори, а також на період дії цієї довіреності експлуатувати даний автомобіль і виконувати всі інші дії, пов`язані з цією довіреністю. Довіреність видана строком на десять років та діє до 13 вересня 2027 року. Довіреність завірена приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області Баллод Г.А.

07 травня 2019 року між комітентом ОСОБА_1 , в інтересах якого діяв ОСОБА_2 , та комісіонером Першою регіональною товарною біржею укладено договір комісії № 006158. Відповідно до п. 1.1 договору комісіонер зобов`язався за дорученням комітента за комісійну плату вчинити за рахунок комітента від свого імені один або декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу «Peugeot» моделі «Expert» 2005 року випуску білого кольору, номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_1 за ціною не нижче 117380,00 грн.

На підставі договору купівлі-продажу № 6374/19/006158 від 07.5.2019 року Першою регіональною товарною біржею реалізовано автомобіль на користь ОСОБА_3 , відповідача у справі, яка 07.05.2019 року зареєструвала своє право власності на автомобіль, а 20.09.2019 року 20 вересня 2019 року транспортний засіб на підставі договору укладеному в ТСЦ (ТСЦ 4641) перереєстрований на нового власника ОСОБА_4 , що також стверджується результатами аналітичного пошуку ТЗ по «НАІС ДДАІ» МВС України від 15.06.2020 року.

Законом України «Про дорожній рух» та Порядком державної реєстрації (перереєстрації), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 року № 1371) передбачено зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів.

Крім цього п.8 Порядку передбачено, що державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Порядком державної реєстрації (перереєстрації), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1 встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків. Порядок є обов`язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов`язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень.

Одним з документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку: договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках; укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають суб`єкти господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких суб`єктів уповноваженою особою і скріплені печаткою; свідоцтва про право на спадщину, видані нотаріусом або консульською установою, чи їх дублікати; рішення про закріплення транспортних засобів на правіоперативного управління чи господарського відання, прийняті власниками транспортних засобів чи особами, уповноваженими управляти таким майном; рішення власників майна, уповноважених ними органів про передачу транспортних засобів з державної в комунальну власність чи з комунальної власності в державну власність; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача; митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане митним органом посвідчення про реєстрацію в уповноважених органах МВС транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договір фінансового лізингу; акт про проведений аукціон або постанова та акт про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби; інші засвідчені та оформлені в установленому порядку документи, що підтверджують набуття, перехід та припинення права власності на транспортний засіб відповідно до закону.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , районний суд виходив з того, що звертаючись до суду з даним позовом позивач зазначив, що спірний транспортний засіб вибув із його власності на підставі договору комісії № 006158 від 07.05.2019 року, на підставі якого згодом між відповідачами було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу № 6374/19/006158 від 07.05.2019 року та зареєстровано такий за ОСОБА_4 . Разом з тим, договор комісії, на підставі якого згодом було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу № 6374/19/006158 від 07.05.2019 року, не оспорюється позивачем, позовної вимоги про визнання таких недійсними та скасування стороною позивача не заявлено.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів не може погодися, виходячи з наступного.

Згідно ст.1011 ЦК України, за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Як випливає з наведеного визначення договору комісії полягає в тому, що одна сторона (комітент) уповноважує іншу сторону (комісіонера) вчинити один або кілька правочинів від імені останнього і за власний рахунок.

Сторонами договору комісії виступають комісіонер і комітент. Обсяг цивільної дієздатності комісіонера залежить від наданого йому законом як суб`єкту цивільних правовідносин, та від змісту доручення комітента.

Предметом договору комісії є надання посередницьких послуг в сфері торгового обороту, що передбачають вчинення одного або кількох правочинів, за винятком правочинів, що мають особистий характер. Предметом договору комісії виступає діяльність комісіонера, тобто послуга, що ним надається, а не сам правочин як результат діяльності комісіонера.

Спеціальні норми щодо форми договору комісії відсутні, тому слід застосовувати загальні положення ст. ст. 205 - 209 ЦК.

Договір комісії має багато спільних ознак з договором доручення, основна з яких полягає в тому, що одна сторона - виконавець (повірений або комісіонер) зобов`язується вчинити правочини (юридичні дії) в інтересах другої сторони - замовника (довірителя або комітента).

У ч. 2 ст. 237 ЦК прямо зазначено, що особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені, не є представником. Тому на відносини комісіонера і комітента не поширюються положення глави 17 про представництво. Таким чином, комісіонер є цілком самостійною стороною у правочині.

Як вбачається зі змісту договору комісії позивач ОСОБА_1 зазначений комітентом, в інтересах якого діяв ОСОБА_2 , комісіонером Перша регіональна товарна біржа, хоча головна відмінність інститутів комісії та доручення саме полягає в тому, що комісіонер діє не від імені комітента (як повірений - від імені довірителя у договорі доручення), а від свого власного імені. За таких обставин, договір комісії є нікчемним в силу закону та визнання його недійсним в судовому порядку не вимагається.

Таким чином, належним способом захисту порушеного права позивача є витребування транспортного засобу марки «Peugeot» моделі «Expert», номер кузова НОМЕР_1 з незаконного володіння ОСОБА_4 , що відповідає змісту його позовних вимог.

З наведених мотивів, рішення суду слід скасувати, ухвалити у справі нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Витребувати у ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 автомобіль марки «Peugeot» моделі «Expert» 2005 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , шляхом скасування державної реєстрації права власності на автомобіль за ОСОБА_4 та внести запис в Єдиний державний реєстр транспортних засобів про право власності на даний автомобіль за ОСОБА_1 .

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідачів в його користь моральної шкоди слід відмовити, оскільки спричинення такої не підтверджено належними доказами.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 грудня 2020 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Витребувати у ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 автомобіль марки «Peugeot» моделі «Expert» 2005 року випуску, білого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , шляхом скасування державної реєстрації права власності на автомобіль за ОСОБА_4 та внести запис в Єдиний державний реєстр транспортних засобів про право власності на даний автомобіль за ОСОБА_1 .

В решті вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 01 липня 2021 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Ванівський О.М.

Мельничук О.Я.