Дата документу 29.06.2021
Справа № 501/2886/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючої судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області заяву ОСОБА_1 про перегляд судового наказу по цивільній справі за

заявою ОСОБА_2

до

боржника ОСОБА_1

предмет та підстави заяви: про видачу судового наказу про стягнення аліментів,

учасники справи:

заявник боржник ОСОБА_1

стягувач ОСОБА_2 ,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, постановив ухвалу про наступне та

ВСТАНОВИВ:

Іллічівським міським судом Одеської області 10.09.2020 видано судовий наказ у справі №501/2886/20 про стягнення з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви, тобто з 26 серпня 2020 року, і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ОСОБА_3 16.04.2021 звернувся до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, згідно якої просить суд скасувати судовий наказ, провадження у справі закрити.

В обґрунтування заяви ОСОБА_3 зазначив, що 30.03.2021 слідчий суддя Овідіопольського районного суду Одеської області постановив ухвалу за його скаргою, якою зобов`язав співробітників поліції внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань України відомості з його заяви про скоєний злочин від 27.01.2021 (щодо скоєння ОСОБА_2 злочину до їхньої дитини ОСОБА_4 , передбаченого ч.2 ст.121 КК України).

Заявник стверджує, що вказана нововиявлена обставина унеможливлює наявність вказаного судового наказу про стягнення з нього аліментів на користь особи, відносно якої розпочато кримінальне провадження про скоєння нею тяжкого злочину проти малолітньої дитини.

Ухвалою суду від 21.04.2021 заяву залишено без руху (а.с.45-46).

Ухвалою суду від 07.05.2021 продовжено ОСОБА_3 строк для усунення недоліків (а.с.49).

Ухвалою суду від 26.05.2021 відкрито провадження за заявою та призначено судове засідання (а.с.57).

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 просив суд задовольнити заяву з підстав, викладених у ній.

ОСОБА_2 заперечила проти задоволення заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що вона не притягнута до будь-якої відповідальності, проживає разом із ОСОБА_3 та їхньою дитиною, отримує та опікується дитиною, тощо.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що заява про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом розділу ІІ ЦПК України, наказне провадження - це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суд у встановлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Такий спрощений вид провадження (хід якого взагалі не фіксується) застосовується у справах за вимогами, які мають очевидно достовірний характер.

Цей вид провадження не є свідченням відсутності спірних відносин між сторонами, однак в силу очевидності права вимоги заявника відсутній спір про наявність самого права.

Пунктом 4 частини 1 статті 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно із пунктом 8 частини 1 статті 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (частина 1 статті 166 ЦПК України).

Судом встановлено, що Іллічівським міським судом Одеської області 10.09.2020 видано судовий наказ у справі №501/2886/20 про стягнення з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви, тобто з 26 серпня 2020 року, і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.19-20).

У відповідності до частини 1 статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Разом з цим, частина 8 указаної процесуальної норми передбачає, що у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Судовий наказ від 10.09.2020 виданий відповідно до пункту 4 ст.161 ЦПК України, а тому він може бути переглянутий за нововиявленими обставинами.

Щодо норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, то обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений ч.2 ст.51 Конституції України, в якій зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Такий обов`язок також передбачений ст.180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а в окремих випадках і своїх повнолітніх дітей.

Отримання аліментів на дитину не залежить від того перебувають батьки у шлюбі чи ні, живуть вони разом чи окремо один від одного. Чинним законодавством України передбачено декілька способів стягнення аліментів.

Виконання батьками обов`язку утримувати дитину може здійснюватися за домовленістю між ними. Так за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні, в грошовій і (або) натуральній формі. Також батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України.

Як вбачається із рішення Європейського Суду з прав людини від 18.11.2004 у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia), заява № 69529/01, пп. 27-28, та рішення від 06.12.2005 у справі «Попов проти Молдови» №2 (Popov v.Moldova № 2), заява № 19960/04, п. 46), процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Частиною 1 ст.423 ЦПК України передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Статтею 423 ЦПК України визначені підстави перегляду судових рішень. Частиною 2 указаної статті перелічені підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, а саме: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

У п.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» роз`яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення.

Вказаний висновок висловлено Верховним Судом України в постанові від 10 липня 2017 року по справі №6-1сно17.

Згідно ч.4 указаної статті, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

За змістом п.1 ч.1 ст.424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано з підстави, визначеної п.1 ч.2 ст.423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Отже, відповідно до п.1 ч.2 ст.423, п.1 ч.1 ст.424 ЦПК України нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, а строк звернення з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами починає відлік із дня, коли заявник дізнався або міг дізнатися про існування цих нововиявлених обставин, які йому не були відомі на час розгляду справи.

Матеріалами справи підтверджено, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.3).

Судовим наказом від 10.09.2020 присуджено до стягнення з ОСОБА_5 аліменти на утримання доньки з 26.08.2020 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.19-20).

Отже, при видачі вказаного судового наказу суд виходив з того, що інформація про те, що щонайменше з 26.08.2020 і до досягнення повноліття ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає і буде проживати з матір`ю (заявником), має достовірний характер.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що вона проживає разом з ОСОБА_3 та їхньою дитиною.

Вказані обставини визнані ОСОБА_3 в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 160 Сімейного кодексу України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Отже, між батьками не існує спору щодо місця проживання дитини.

Натомість, заявник посилається в своїй заяві на нововиявлені обставини, що 30.03.2021 слідчий суддя Овідіопольського районного суду Одеської області постановив ухвалу за його скаргою, якою зобов`язав співробітників поліції внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань України відомості (а.с.42) з його заяви про скоєний злочин від 27.01.2021 (щодо скоєння ОСОБА_2 злочину до їхньої дитини ОСОБА_4 , передбаченого ч.2 стю121 КК України) (а.с.37-41).

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до загальних підстав цивільно-правового законодавства України, сам по собі факт проведення та наявності внесення відомостей за заявою ОСОБА_3 до Єдиного реєстру досудових розслідувань України відомостей про скоєний злочин від 27.01.2021 (щодо скоєння ОСОБА_2 злочину до їхньої дитини ОСОБА_4 , передбаченого ч.2 ст.121 КК України), ще не породжує обов`язку її відповідальності будь-якої особи, оскільки необхідно довести наявність всіх складових кримінальної відповідальності.

При цьому відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ст.62 Конституції України - особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Зазначене свідчить про неналежність заяви ОСОБА_3 до поліції про кримінальний злочин та ухвали слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 30.03.2021, як належного та допустимого доказу в обґрунтування позиції ОСОБА_3 про скасування судового наказу,

Суд не приймає до уваги надані докази, вони не є допустимими, не спростовують факти, покладені в основу судового наказу.

Доводи заяви ОСОБА_3 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами свідчать про його незгоду з судовим наказом, що не є підставою для його перегляду за нововиявленими обставинами.

Заява про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, не містить відомостей про нововиявлені обставини у розумінні п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Суд також враховує, що в своїй судовій практиці ВС вказує на те, що під ознаки нововиявлених обставин у справі про стягнення аліментів не підпадають наступні обставини: факт спільного проживання боржника зі стягувачем та їх дітьми на час подання заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів; факт утримання боржником сім`ї, у тому числі й факт перебування сторін у шлюбі; добровільне надання батьком допомоги та утримання дітей за його рахунок; перешкоджання дружиною у здійсненні ним батьківського обов`язку; наявність невирішеного спору між сторонами щодо місця проживання дітей та участі батьків у їх вихованні (справа №264/1739/18 рішення ВС від 18.12.2018, справа №359/3012/18 рішення ВС від 19.11.2018). В цьому випадку платник аліментів повинен ставити питання про зменшення розміру (припинення стягнення) аліментів та в деяких випадках - про стягнення безпідставно стягнених коштів (за аналогією з ч.2 ст.82 СК України).

Виходячи з того, що обставини, на які посилається заявник у своїй заяві, не є нововиявленими обставинами, підстав для скасування судового наказу не вбачається.

Керуючись ст.ст.13, 161, 247, 259, 423, 424, 429 ЦПК України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу Іллічівського міського суду Одеської області від 10.09.2020, виданого на підставі заяви ОСОБА_2 про стягнення аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко