Справа № 628/9/21
Провадження № 2/628/260/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року Куп`янський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Коваленко О.А.

за участю: секретаря Кравцової В.М.

представника позивача адвоката Демянюк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Куп`янську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про усунення перешкод у користуванні і розпорядженні власністю, про відновлення порушеного права та вселення,-

ВСТАНОВИВ:

05 січня 2021 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні і розпорядженні власністю, про відновлення порушеного права та вселення, вказавши наступне.

На праві приватної власності йому належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , в якому він зареєстрований та проживав. Після розірвання шлюбу з відповідачем ОСОБА_3 остання почала періодично чинити йому перешкоди у користуванні вищевказаним житловим будинком, а з червня 2010 р. він не має можливості проживати в ньому, так як вона змінила замки, в будинок його не допускає, ключ не надає. На всі спроби вселитися до будинку і проживати в ньому відповідач ОСОБА_3 викликає працівників поліції і пояснює, що він вчиняє сварки. Рішенням Куп`янського міськрайоного суду Харківської області від 08.12.2014 р. його право поновлено, зобов`язано ОСОБА_3 не перешкоджати йому у здійсненні права користування та розпорядження власністю вищевказаним житловим будинком, та його вселено у вказаний будинок. Відносно ОСОБА_2 рішення не приймалось, так як на ой час вона була неповнолітня. У липні 2015 р. ВДВС Куп`янського МРУЮ було відкрите виконавче провадження по виконанню рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 08.12.2014 р.. Після цього ОСОБА_2 з сім`єю вселилась в спірний житловий будинок в кімнату 1-4 площею 28,0 кв.м. , якою до порушення його прав користувався позивач. В зв`язку з тим, що ОСОБА_3 добровільно не виконала рішення суду від 08.12.2014 р. і чинила перешкоди державним виконавцям у примусовому виконанні рішення суду, ВДВС Куп`янського МРУЮ було направлено подання до Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області і 05.05.2016 року в ЄРДР було внесено відповідні відомості: кримінальне провадження № 001348, правова кваліфікація ч. 1 ст. 382 КК України, яке знаходиться на досудовому розслідуванні до цього часу. В 2015 році відповідачі без його дозволу вселили в спірний будинок чоловіка відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 , оформили субсидію на його ім`я, підробивши підписи, він позбавлений можливості знати достовірність відомостей щодо показань лічильників обліку газу та електроенергії, поте особові рахунки оформлені на його ім`я. По факту чергового не допуску його до житлового будинку 27.09.2020 р. був складений акт та викликані працівники поліції, проте, до теперішнього часу відповідачі відмовляються поновити його порушене право та вселити в житловий будинок. За таких обставин позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні будинком та вселити його в будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати відповідачів надати постійний доступ до всіх приміщень будинку та лічильників газу та електроенергії; стягнути з відповідачів судовий збір.

В судовому засідання позивач та його представник - адвокат Демянюк Л.М. позовні вимоги підтримали в повному обсязі і просять їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин. Проте, надала відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, вказавши, що вона є донькою позивача, в даному будинку вона зареєстрована з дитинства та фактично в ньому проживає. Іншого житла не має. Після розлучення її батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_3 почалися постійні сварки, образи, судові справи. Житлова кімната, яку вона займає разом із сином та мамою, була визначена за нею багато років тому за усною домовленістю батьків. За багато років проживання в даній частині будинку вона зробила кімнату та підсобні приміщення придатними до проживання та використання за цільовим призначенням, постійно робила поточний та капітальний ремонти. Обставини щодо систематичного порушення нею та ОСОБА_3 правил співжиття не відповідають дійсності, відсутні докази щодо перешкод в користуванні та розпорядженні позивачем будинком.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Суд, заслухавши позивача та його представника, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 12899228 від 14 грудня 2006 року, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Відповідно до ч. 1ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст. 321 ЦК України).

В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Ст. 47 Конституції України проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово звертався до Куп`янського ВП з приводу конфліктних ситуацій, які виникали між ним та відповідачами через неможливість його вселення в житловий будинок, який належить йому на праві приватної власності.

Крім того, матеріали справи містять витяг з кримінального провадження № 001348 від 05.05.2016 р., яке відкрите на підставі подання ВДВС Куп`янського МРУЮ за ч. 1 ст. 382 КК України про те, що ОСОБА_3 не виконує рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 23.07.2015 р. про вселення ОСОБА_1 в домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Станом на 20.10.2020 р. по вищевказаному кримінальному провадженню слідство триває (а.с. 25, 37).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , який є старостою Моначинівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, пояснив, що ОСОБА_1 не проживає в спірному будинку, так як ОСОБА_3 його не допускає до нього, тривалий час приїздить поліція, проте двері не відкривають.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що він з ОСОБА_1 намагались відкрити замок вхідних дверей будинку, проте він не підходить, викликали поліцію для написання заяви.

Допитаний в судовому свідок ОСОБА_7 також підтвердив той факт, що ОСОБА_1 не проживає в спірному будинку, не може зайти на подвір`я, так як ОСОБА_3 та ОСОБА_2 йому перешкоджають, викликалась поліція, проте, двері все одно ніхто не відчиняв.

Таким чином, відповідачі безпідставно перешкоджають позивачу вселенню в житловий будинок, який належать позивачу, та проживанню в ньому, чинять перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм нерухомим майном, а тому, порушене право підлягає відновленню.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про вселення в житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог зобов`язати відповідачів звільнити житлову кімнату 1-4 площею 28,0 кв.м. для його проживання та надати доступ до всіх приміщень та лічильників газо- та електропостачання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 156 ЖК УРСР члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.

Члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку.

До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу.

За нормою ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач і члени його сім`ї.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК УРСР, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що відповідачі користуються кімнатою 1-4 площею 28,0 кв.м. спірного житлового будинку без належних правових підстав, не містять доказів щодо визначення порядку користування спірним житловим будинком. Крім того, позивач просить зобов`язати відповідачів звільнити житлову кімнату 1-4 площею 28,0 кв.м. для його проживання, проте не зазначає яке житлове приміщення будуть займати відповідачі після звільнення вказаної кімнати.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідачів надати доступ до всіх приміщень та лічильників газо- та електропостачання, суд не вбачає підстав для її задоволення, так як позивачем не доведено, що відповідачі мають намір чинити такі перешкоди.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Відповідно дост. 141 ЦПК Україниз відповідачів на користь позивача також треба стягнути і судові витрати, які складаються з розміру сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст.11,12, 13,78,79,89,206,264,265,280-282, 352,354, ЦПК України,ст. 47 Конституції України, ст.ст.316-319,328,391, ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про усунення перешкод у користуванні і розпорядженні власністю, про відновлення порушеного права та вселення - задовольнити частково.

Усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 .

Вселити ОСОБА_1 в житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору по 420,40 грн. з кожної.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Куп`янський міськрайонний суд шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст рішення складений 02.07.2021 року.

Головуючий Коваленко О.А.