УХВАЛА

29 червня 2021 року

м. Київ

справа № 205/2311/20

провадження № 61-9723ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Федорцем Євгенієм Євгенійовичем, на рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 05 жовтня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 травня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Друга дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом частково недійсним та визнання права власності на 1/4 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано домоволодіння АДРЕСА_1 спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнано недійсним в 1/4 частині свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 31 січня 2017 року Другою дніпровською державною нотаріальною конторою і зареєстрованого в реєстрі за № 1-28, на підставі якого за ОСОБА_1 зареєстровано право власності в порядку спадкування за заповітом на домоволодіння АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку А-1 загальною площею 74,3 кв. метри, житловою - 50,2 кв. метри, та господарських будівель та споруд: Б-1 літня кухня, Б-1 погріб, В- гараж, Г, Е, З - сараї, Д- убиральня, Ж- літній душ, № 1-4, І, ІІ - споруди.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину домоволодіння АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку А-1 загальною площею 74,3 кв. метри, житловою - 50,2 кв. метри, та господарських будівель та споруд: Б-1 літня кухня, Б-1 погріб, В- гараж, Г, Е, З - сараї, Д- убиральня, Ж- літній душ, № 1-4, І, ІІ - споруди, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 травня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2020 року залишено без змін.

10 червня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Федорець Є. Є. звернулися засобами поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 05 жовтня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 травня 2021 року, яка не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги заявником сплачено судовий збір не в повному обсязі.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У частині четвертій статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Частина третя статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 01 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2 102,00 грн.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції у березні 2020 року та рішенням суду задоволено частково позовну вимогу немайнового характеру (визнання домоволодіння спільним сумісним майном подружжя та визнання недійсним в 1/4 частині свідоцтва про право на спадщину) та позовну вимогу майнового характеру (визнання права власності за ОСОБА_2 на спірне майно), то заявник за подання касаційної скарги в частині немайнових вимог має сплатити судовий збір у розмірі 1 681,60 грн ((2 102,00 грн х 0,4) х 200 %).

Аналіз скарги та доданих до неї матеріалів не дозволяє встановити ціну позову в частині майнової вимоги, оскільки неможливо встановити вартість спірного майна,про визнання права власності якої просить позивач у позові.

Як наслідок, заявнику необхідно самостійно визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги в частині позовних вимог майнового характеру, підтвердивши його розмір належними доказами (зокрема, позовна заява з визначеною ціною позову станом на день їх подання, експертний висновок) та сплатити його у розмірі 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви з урахуванням вартості земельної ділянки.

Ураховуючи викладене, та оскільки заявником до касаційної скарги додано дублікат чека від 10 червня 2021 року № 0.0..2 про сплату судового збору у розмірі 5 044,81 грн, то необхідно доплатити різницю судового збору в частині майнової вимоги визначену заявником відповідно до вимог закону.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду з 01 січня 2021 року має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Крім того, пунктом 3 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

У порушення вимог пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України заявником у касаційній скарзі не зазначено третю особу - Другу дніпровську державну нотаріальну контору.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої

статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій необхідно зазначити всіх учасники справи та їх місце проживання та надіслати уточнену редакцію касаційної скарги, копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Частиною другою статті 393 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею

392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Федорцем Євгенієм Євгенійовичем, на рішення Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 05 жовтня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 травня 2021 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк - десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Є. Червинська