Провадження № 22-ц/824/5576/2021 Доповідач апеляційна інстанція- Савченко С.І.
П О С Т А Н О В А

іменем України

01 липня 2021 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Мережко М.В., Верланова С.М.,

за участю секретаря Малашевського О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Київської обласної ради на рішення Печерського районного суду м.Києва від 03 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Київської обласної ради, Комунального підприємства Київської обласної ради «Зберігач» про визнання розпорядження про звільнення незаконним та поновлення на роботі,-

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувсядо суду із вказаним позовом,який мотивував тим, що 23 грудня 2019 року між ним та відповідачем Київською обласною радою укладено контракт № 010-12/19, відповідно до якого він призначений на посаду генерального директора КП Київської обласної ради «Північне бюро технічної інвентаризації» строком із 23 грудня 2019 року по 22 грудня 2024 року. Згідно п.1.2 контракту між сторонами виникли трудові відносини. Розпорядженням Київської обласної ради від 19 грудня 2019 року КП Київської обласної ради «Північне бюро технічної інвентаризації» перейменовано у КП Київської обласної ради «Зберігач».

Вказував, що із 16 по 23 вересня 2020 року він перебував на лікарняному, під час якого 21 вересня 2020 року дізнався, що розпорядженням Київської обласної ради № 468 від 17 вересня 2020 року його звільнено із займаної посади на підставі п.8 ст.36 КзпПУ, а саме: за систематичне невиконання керівником без поважних причин умов та обов`язків, визначених підпунктами 4, 16 п.2.2. контракту.

Посилався, що дане звільнення є незаконним і вчинене відповідачем з порушенням вимог трудового законодавства. Так, розпорядження не містить жодної інформації щодо конкретних випадків та змісту невиконання ним обов`язків, коли та як вони проявились. Вказує, що він не допускав жодних порушень умов контракту, ніяких службових записок, довідок, актів, інформації в письмовому чи усному вигляді з цього приводу відповідач йому не надавав. Він жодного разу не притягувався до дисциплінарної відповідальності, а відтак відсутні підстави для звільнення його за систематичне невиконання трудових обов`язків на підставі п.п.1 п.5.3 контракту та п.8 ст.36 КЗпП України. Окрім того, на момент звільнення в період із 16 по 23 вересня 2020 року він перебував на лікарняному відповідно до листка непрацездатності, виданого Ірпінською міською поліклінікою 16 вересня 2020 року, а звільнення в період тимчасової непрацездатності згідно ч.3 ст.40 КЗпП України не

- 2 -

допускається. У зв`язку з наведеним просив скасувати розпорядження Київської обласної ради № 468 від 17 вересня 2020 року про його звільнення з посади генерального директора КП Київської обласної ради «Зберігач» та поновити його на посаді генерального директора КП КОР «Зберігач».

Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 03 грудня 2020 року позов задоволено. Скасовано розпорядження Київської обласної ради № 468 від 17 вересня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади генерального директора Комунального підприємства Київської обласної ради «Зберігач». Поновлено ОСОБА_1 на посаді генерального директора Комунального підприємства Київської обласної ради «Зберігач». Рішення в частині поновлення на роботі допущено до негайного виконання, вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись із рішенням, відповідач Київська обласна рада подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, та неправильну оцінку доказів, порушення судом норм процесуального і неправильне застосування норм матеріального права.

Скарга мотивована тим, що суд не врахував факти систематичного невиконання позивачем без поважних причин умов та обов`язків, визначених контрактом. Зокрема, розпорядженнями заступника голови Київської обласної ради № 409 від 19 серпня 2020 року, № 446 від 04 вересня 2020 року та № 461 від 11 вересня 2020 року призначена перевірка окремих питань фінансово-господарської діяльності, ефективності використання та збереження майна КП КОР «Зберігач», а позивача відсторонено від виконання обов`язків генерального директора на період із 07 по 18 вересня 2020 року. Однак, позивач відмовився скласти повноваження та на запит не надав документів, а саме свідоцтва про державну реєстрацію його генеральним директором. При цьому ОСОБА_2 , на якого було покладено виконання обов`язків гендиректора, не зміг їх виконувати, бо позивач щодня вносив зміни до відомостей про юридичну особу, що унеможливило перереєстрацію керівника підприємства. Перевіркою встановлено цілий ряд порушень у роботі позивача на посаді генерального директора. Так, встановлено, що позивачем видано накази на виконання рішень Київської обласної ради від 19 грудня 2019 року у зв`язку з основним видом діяльності - функціонування бібліотек та архівів, створено комісії, при цьому, акти прийняття-передачі справ, складені комісіями у період, що підлягав перевірці, не надавались. До перевірки надано договір про надання послуг від 02 березня 2020 року, укладений між КП КОР «Зберігач» і КП КОР «Київське обласне БТІ», однак Додатки 1-6 до договору до перевірки не надані. До перевірки надані акти наданих послуг, підписані КП КОР «Зберігач» і КП КОР «Київське обласне БТІ» на загальну суму 279200 грн., однак на запит щодо надання до перевірки матеріалів технічної інвентаризації відповідно до актів наданих послуг документи не надані, що унеможливлює проведення перевірки. Встановлено, що за даними оборотно-сальдової відомості по субрахунку 631, обліковується кредиторська заборгованість по контрагенту КП КОР «Зберігач» у сумі 195200 грн., хоча за інформацією КП КОР «Зберігач» за підписами позивача станом на 01 липня 2020 року дебіторська заборгованість відсутня. Крім того, до перевірки не надані документи щодо організації підприємством (листування, договори, тощо) чи фактичного прийняття-передачі реєстраційних та алфавітних книг, інвентаризаційних справ та матеріалів технічної інвентаризації від інших бюро технічної інвентаризації Київської обласної ради. Викладене свідчить про неможливість під час проведення перевірки визначити стан виконання рішення Київської обласної ради «Про затвердження Положення про облік та зберігання матеріалів технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, розташованих на території Київської області» від 19 грудня 2019, в частині забезпечення підприємством обліку накопичення та зберігання

- 3 -

матеріалів технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, розташованих на території Київської області. До перевірки надано лише фінансові плани по підприємству на 2018 та 2019 роки, однак перевірити факт своєчасності складання та затвердження фінансових планів не має можливості у зв`язку з відсутністю на фінансових планах підприємства на 2018 та 2019 роки жодних дат. Крім того, на підприємстві у період з 01 січня по 30 липня 2020 року встановлено ведення бухгалтерського обліку з порушенням вимог Закону про бухгалтерський облік, у зв`язку з чим бухгалтерський облік на підприємстві потребує поновлення та згідно ст.1642 КУпАП є підставою для адміністративної відповідальності, а саму перевірку з цього приводу провести неможливо. В порушення вимог ст.61 Закону України «Про запобігання корупції»будь-які документи щодо оцінки корупційнних ризиків, визначення заходів, які є необхідними та обгрунтованими для запобігання і протидії корупції у діяльності юридичної особи відсутні, а посадова особа, яка відповідає за цей напрям роботи не визначена. Разом з тим, за результатами перевірки встановлено грубі порушення вимог антикорупційного та іншого законодавства, а саме позивачем від імені підприємства підписано договір найму (оренди) транспортного засобу з дружиною ОСОБА_3 , що свідчить про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 1727 КУпАП. Позивачем безпідставно укладений договір про винос меж земельної ділянки, яка перебуває у правомірному користуавнні КП КОР «Зберігач» та вииникає питання нецільового використання земельної ділянки, що у свою чергу може призвести до її вилучення у комунальну власність м.Ірпеня. Все наведене свідчить, що позивача звільнено відповідно до норм законодавства. Судом дана невірна оцінка службовій записці голови групи-начальників відділу внутрішнього фінансового контролю, яка містить дату її складання та номер і саме ця довідка за своїм змістом встановлює наявність вини позивача і разом із службовою запискою начальника упраління з питань комунальної власності та житловго комунального господарства виконавчого апарату обласної ради є підставами для видання розпорядження про звільнення позивача. А саме розпорядження про звільнення повністю відповідає змісту такого роду документів. Висновки суду про відсутність підстав для дослідження інших обставин, окрім встановлених, необгрунтовані та суперечать ст.263 ЦПК України щодо законності та обгрунтованості судового рішення. Зазначає, що відповідачу не було відомо про перебування позивача на лікарняному та у випадку встановлення судом звільнення позивача у період його тимчасової непрацездатності, відповідно до постанови Верховного Суду від 15.09.2020 року у справі №205/4196/18, наслідком є зміна дати звільнення, а не поновлення його на роботі.

Позивач ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, де вказав, що суд першої інстанції прийняв законне і обгрунтоване рішення і правомірно задоволив його позов, а доводи апеляційної скарги відповідача є безпідставними і надуманими, не грунтуються на вимогах закону, не спростовують висновків суду.

В суді апеляційної інстанції представник відповідача Київської обласної ради Федоренко Є.В. подану апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримала, просила задоволити та скасувати рішення Печерського районного суд м.Києва як незаконне.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Хомічов І.О. в суді апеляційної інстанції проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність і обгрунтованість судового рішення та відсутність підстав для його скасування.

Відповідач КП Київської обласної ради «Зберігач належним чином повідомлений про час розгляду справи, що стверджується направленою згідно ч.6 ст.128 ЦПК України на його електронну адресу судовою повісткою і повідомленням про її доставлення, до суду не з`явився, причин неявки не повідомив, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість рішення

- 4 -

суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги і поновлюючи ОСОБА_1 на посаді генерального директора КП Київської обласної ради «Зберігач», суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що звільнення позивача з посади відбулось за відсутності законних підстав та з порушенням порядку звільнення.

При цьому суд виходив із недоведеності систематичного невиконання позивачем своїх посадових обов`язків, оскільки заходи дисциплінарного стягнення до позивача перед звільненням не застосовувалися, як і взагалі не застосовувалися протягом виконання позивачем своїх обов`язків.

Також, суд керувався тим, що всупереч ст.149 КЗпП України при звільненні позивача у нього не відібрано письмових пояснень щодо виявлених порушень.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Згідно із ч.3 ст.21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Пунктом 8 ч.1 ст36 КЗпП України встановлено, що припинення трудового договору можливе з підстав, передбачених контрактом.

При цьому, передбачені контрактом підстави для його розірвання є безумовними й незалежними від будь-яких об`єктивних чи суб`єктивних чинників, але лише за умови, що такі підстави справді додаткові, тобто не передбачені чинним законодавством.

У разі дублювання в контракті положень діючого законодавства переважним є регулювання за законом. З урахуванням наведеного, незважаючи на те, що позивача було звільнено на підставах, передбачених контрактом, звільнення має відбуватися з дотриманням вимог законодавства про працю, а саме п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України, оскільки позивача було звільнено саме за систематичне невиконання покладених на нього обов`язків (правова позиція Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 206/2351/16-ц).

Згідно приписів п.3 ст.40 КЗпП України трудовий договір може бути розірвано в разі систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо раніше до нього застосовувались заходи дисциплінарного стягнення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» за передбаченими п.3 ст.40 КЗпПУ підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст.151 КЗпП).

Отже, звільнення працівника за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором (контрактом) можливе виключно за умови, якщо раніше до нього вже застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення за невиконання своїх трудових обов`язків, які не втратили

- 5 -

юридичної сили за давністю або не зняті у встановленму законом порядку.

Згідно ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

У справах про поновлення на роботі обов`язок доведення правомірності звільнення працівника з ініціативи роботодавця покладається саме на роботодавця.

Судом встановлено, що 23 грудня 2019 року між ОСОБА_1 та Київською обласною радою укладено контракт № 010-12/19, за яким позивача призначено на посаду генерального директора Комунального підприємства Київської обласної ради «Північне бюро технічної інвентаризації» на строк з 23 грудня 2019 року до 22 грудня 2024 року.

Комунальне підприємство Київської обласної ради «Північне бюро технічної інвентаризації» перейменоване на Комунальне підприємство Київської обласної ради «Зберігач» на підставі рішення Київської обласної ради «Про деякі питання комунальних підприємств Київської обласної ради бюро технічної інвентаризації» № 754-32-VII від 19 грудня 2019 року.

За умовами п.п.4 п.2.2 контракту, укладеного між сторонами, керівник підприємства зобов`язується забезпечувати належне використання і збереження закріпленого за підприємством майна з метою належного виконання підприємством покладених на нього завдань, задоволення соціально-побутових потреб працівників підприємства.

Згідно з п.п.16 п.2.2 цього контракту керівник підприємства зобов`язується своєчасно і в повному обсязі виконувати нормативно-правові і розпорядчі акти Органу управління.

Відповідно до пп.1 п.5.3 контракту, цей контракт може бути розірваний, а керівник звільнений з посади з ініціативи Органу управління до закінчення строку дії контракту у разі систематичного невиконання керівником без поважних причин умов та обов`язків, визначених цим контрактом.

Тобто, пп.1 п.5.3 контракту повністю дублює положення п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України щодо підстав звільнення.

Розпорядженням Київської обласної ради № 468 від 17 вересня 2020 року ОСОБА_1 звільнено з посади генерального директора Комунального підприємства Київської обласної ради «Зберігач» з підстав, передбачених контрактом, а саме: п.п.1 п.5.3 контракту за систематичне невиконання керівником без поважних причин умов та обов`язків, визначених п.п.4,16 п.2.2 контракту, відповідно до п.8 ст.36 КЗпП України.

Підставою звільнення позивача у розпорядженні зазначені службова записка голови робочої групи-начальників відділу внутрішнього фінансового контролю управління аналізу обласних програм та внутрішнього фінансового контролю виконавчого апарату Київської обласної ради Пікульського А.В. та службова записка начальника управління з питань комунальної власності та житлово-комунального господарства виконавчого апарату ради Якимчука М.М.

Відповідно до службової записки голови робочої групи-начальників відділу внутрішнього фінансового контролю управління аналізу обласних програм та внутрішнього фінансового контролю виконавчого апарату Київської обласної ради Пікульського А.В. розпорядженням заступника голови Київської обласної ради від 19 серпня 2020 року № 409 «Про проведення перевірки окремих питань фінансово-господарської діяльності, ефективності використання та збереження майна Комунального підприємства Київської обласної ради «Зберігач» 25 серопня 2020 року розпочата перевірка окремих питань фінансово-господарської діяльності, ефективності використання та збереження майна

- 6 -

підприємства за період з 01 січня 2018 року по 31 липня 2020 року. Однак, фактично провести вказану перевірку не можливо, у зв`язку з ненаданням генеральним директором підприємства ОСОБА_1 всіх документів, необхідних для проведення даної перевірки. У зв`язку з чим, 04 вересня 2020 року управлінню з питань комунальної власності на житлово-комунального господарства виконавчого апарату Київської обласної ради подана службова записка від 04 вересня 2020 року, в якій вказувалось, що в порушення п.1.1, 1.4. 2.1., п.п.1,16 п.2.2 контракту від 23 грудня 2019 року та п.6.3 Статуту підприємства генеральним директором підприємства ОСОБА_1 на неодноразові запити не надаються документи та не вчиняються дії необхідні для проведення повноцінної та своєчасної перевірки. Крім того, генеральним директором підприємства ОСОБА_1 порушено вимоги п.4 розпорядження заступника голови Київської обласної ради від 19 серпня 2020 року № 409 в частині надання необхідної інформації, документів та доступу до приміщень та майна підприємства. Відповідно до п.2 розпорядження заступника голови Київської обласної ради від 04 вересня 2020 року № 446 ОСОБА_1 відсторонено від виконання обов`язків генерального директора підприємства на час проведення перевірки на період з 07 вересня 2020 року по 18 вересня 2020 року та покладено виконання обов`язків на ОСОБА_2 . Однак, останній фактично не приступив до виконання обов`язків генерального директора підприємства, оскільки згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у період з 08 по 10 вересня 2020 року ОСОБА_1 щодня вносились зміни до відомостей про юридичну особу, що унеможливлювало перереєстрацію керівника підприємства.

Також судом першої інстанції встановлено, що раніше заходи дисциплінарного стягнення до позивача за невиконання позивачем своїх обов`язків не застосовувалися, а при його звільненні не дотримані положення ст.149 КЗпП України про необхідність відібрання письмових пояснень щодо виявлених порушень для об`єктивної оцінки дій позивача.

За таких обставин з огляду на відсутність застосування заходів дисциплінарного стягнення до позивача перед звільненням і як наслідок недоведеність систематичного невиконання позивачем своїх посадових обов`язків, суд вірно задоволив вимоги і поновив позивача на посаді.

Подана Київською обласною радою апеляційна скарга є об`ємною, проте фактично доводи скарги зводяться до того, що як в ході перевірки окремих питань фінансово-господарської діяльності, ефективності використання та збереження майна КП КОР «Зберігач», призначеної розпорядженнями заступника голови Київської обласної ради № 409 від 19 серпня 2020 року, № 446 від 04 вересня 2020 року та № 461 від 11 вересня 2020 року, так і за її наслідками встановлено факт систематичного невиконання позивачем без поважних причин посадових обов`язків, визначених п.п.4,16 п.2.2 контракту, що на думку скаржника свідчить про систематичність невиконання обов`язків і є підставою для звільнення за дане порушення.

Колегія суддів відхиляє такі доводи як необгрунтовані, оскільки як вище вказувалося передбачені п.п.1 п.5.3 контракту підстави звільнення за систематичне невиконання керівником без поважних причин умов та обов`язків, визначених цим контрактом, дублюють положення діючого законодавства, зокрема п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України. Такі висновки колегії суддів грунтуються на тому, що умови контракту не містять будь-яких виключень, доповнень або зауважень з цього приводу, які б інакше, ніж у діючому законодавстві, визначали поняття систематичності невиконання обов`язків без поважних причин та інакше врегульовували умови та порядок звільнення за таке порушення.

Отже, розірванння трудового договору з підстав систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором (п.3 ч.1 ст.40 КЗпПУ) можливе за умови застосовування до працівника заходів дисциплінарного

- 7 -

стягнення.

Судом першої інстанції незаперечно встановлено, що заходи дисциплінарного стягнення до позивача перед звільненням не застосовувалися, як і взагалі не застосовувалися протягом виконання позивачем своїх обов`язків, що виключає можливість розірвання трудового договору з підстав систематичного невиконання позивачем своїх обов`язків.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 203/6039/15-ц, де, залишаючи без змін судові рішення про поновлення позивача на посаді директора, Верховний Суд зазначив про відсутність у справі доказів систематичного невиконання позивачем обумовлених контрактом обов`язків, а також застосування до нього заходів дисциплінарних стягнень за попередні порушення фінансових планів підприємства, а тому суди першої та апеляційної інстанцій правильно визначились із характером спірних правовідносин, перевірили фактичні обставини справи, а також передбачені контрактом підстави для звільнення керівника підприємства, дійшли законного та обґрунтованого висновку про незаконність звільнення позивача за п.8 ст.36 КЗпП України.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 206/2351/16-ц, де відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд судових рішень, Верховний Судпогодився з висновками останніх, що незважаючи на те, що звільнення позивача відбулося за п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України (з підстав, передбачених контрактом), воно повинно відбутися з дотриманням вимог законодавства про працю, а саме п.3 ст.40 КЗпП України, оскільки позивача звільнено саме за систематичне невиконання покладених на нього обов`язків без поважних причин.

Схожі за змістом висновки містяться у постановах Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 766/8638/16-ц та від 26 лютого 2020 року у справі № 757/14922/17-ц, де Верховний Суд зазначив, що для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору у звязку із систематичним неневиконанням без поважних причин обовязків (п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України) необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються ільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця.

Намагання відповідача обгрунтувати систематичність невиконання позивачем обов`язків фактом виявлених числених порушень з боку позиваа під час проведення перевіркиокремих питань фінансово-господарської діяльності, яка проводилася згідно розпоряджень заступника голови Київської обласної ради № 409 від 19 серпня 2020 року, № 446 від 04 вересня 2020 року та № 461 від 11 вересня 2020 року, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки по-перше, усі порушення, на які псилається відповідач, виявлені під час перевірки, а не раніше, а по-друге, ні за виявлені порушення, ні за будь-які інші позивач до дисциплінарної відповідальності не притягався, що унеможливлює його звільнення за систематичне невиконання своїх обов`язків.

Доводи скарги про те, що на підприємстві у період з 01 січня по 30 липня 2020 року встановлено ведення бухгалтерського обліку з порушенням вимог Закону про бухгалтерський облік, у зв`язку з чим бухгалтерський облік на підприємстві потребує поновлення та згідно ст.1642 КУпАП є підставою для адміністративної відповідальності, колегія суддів відхиляє, як такі, що не мають правового значення для вирішення цієї справи з викладених вище підстав.

Доводи скарги про те, що за результатами перевірки встановлено грубі порушення

- 8 -

вимог антикорупційного та іншого законодавства, а саме позивачем від імені підприємства підписано договір найму (оренди) транспортного засобу з дружиною ОСОБА_3 , що свідчить про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 1727 КУпАП, колегія суддів відхиляє, оскільки позивач не притягався до відповідальності за скоєння вказаного адміністративного правоворушення, а тому давати оцінку цьому недоречно і невірно, з огляду на презумпцію невинності, встановлену ст.62 Конституції України, згідно якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину або правопорушення, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Доводи скарги про те, що судом дана невірна оцінка службовій записці голови групи-начальників відділу внутрішнього фінансового контролю, яка містить дату її складання та номер і саме ця довідка за своїм змістом встановлює наявність вини позивача і разом із службовою запискою начальника упраління з питань комунальної власності та житловго комунального господарства виконавчого апарату обласної ради є підставами для видання розпорядження про звільнення позивача, колегія суддів відхиляє як необгрунтовані.

Судом дана вірна правова оцінка розпорядженню і вказаним у ній службовим запискам з урахуванням встановлених судом обставин справи.

Решта доводів апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обгрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.

Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі з огляду на низку тверджень, що не стали предметом аналізу в даній постанові, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Колегія суддів враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.259, 374, 375, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Київської обласної радизалишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м.Києва від 03 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. У випадку проголошення лише вступної і резолютивної частини, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий

Судді: