Справа №443/1900/20
Провадження №2/443/37/21
РІШЕННЯ

іменем України

15 лютого 2021 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Равлінка Р.Г.,

за участю секретаря Рибакової І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Жидачеві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утимання дитини, -

за участю:

позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача: адвоката Чорненького Я.Б.

встановив:

Позивачка, ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою в якій просить стягувати з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій формі в розмірі 3000,00 гривень щомісячно.

Стислий виклад позиції сторін

В обґрунтування позовних вимог позивачка покликалася на те, що на її утриманні знаходиться син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого є відповідач ОСОБА_2 . Проте відповідач у добровільному порядку не вчиняє ніяких дій щодо утримання сина.

В судове засідання з`явилися позивачка ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_4 .

Позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить задовольнити із викладених у позові підстав.

Відповідач у судовому засіданні пояснив, що позов визнає частково та згідний сплачувати аліменти в розмірі 2000 гривень. В грудні місяці, напередодні свята ОСОБА_5 надав кошти дитині. Пояснив, що працює у Республіці Польща пів року, а пів року перебуває вдома. Офіційно в Польщі не працевлаштований. У Республіці Польщі працює 4 (чотири) роки. Середня заробітна плата в місяць становить 1800, 00 злотих, без врахування витрат на проживання.

Процесуальні дії у справі.

24.12.2020 суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) сторін по справі (а.с.12-13).

Ухвалою від 21.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 15.02.2020 (а.с.16-17).

Розгляд справи по суті відбувся 15.02.2021.

Заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому суд доходить такого висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Сторони по справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження видане 07.11.2008 Вербицькою сільською радою, про що зроблено відповідний актовий запис № 14 /а.с. 3/.

Позивачка ОСОБА_1 разом із сином ОСОБА_3 проживають за адресою: АДРЕСА_1 , син знаходиться на утриманні матері, що підтверджується довідкою Жидачівського міського виробничого управління комунального господарства від 21.12.2020 № 3174 /а.с.4/.

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем (батьком) обов`язку утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України.

Частини 2 статті 51 Конституції України та статті 180 СК України визначають, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частини 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до частини 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

У відповідності до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2020 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2189 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень; працездатних осіб: з 1 січня 2020 року - 2102 гривні, з 1 липня - 2197 гривень, з 1 грудня - 2270 гривень; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2020 року - 1638 гривень, з 1 липня - 1712 гривень, з 1 грудня - 1769 гривень.

Крім цього, суд враховує положення статей 8, 11, 12 ЗУ «Про охорону дитинства» (26 квітня 2001 року № 2402-III).

Зважаючи на положення частини 2 ст. 10 ЦПК України суд також враховує норми статей 3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно до яких в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачкою. Відповідач, як батько дитини зобов`язаний його утримувати.

Суд зазначає, що утримання дитини до досягнення нею повноліття є обов`язком батьків в рівній мірі.

Право на отримання позивачкою аліментів на сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнається відповідачем, відтак, дана обставина в силу приписів частини 1 ст. 82 ЦПК України не потребує доказуванню.

Щодо виду аліментів та їх розміру суд вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно з частиною 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Сімейний кодекс України передбачає єдину підставу для визначення судом аліментів у твердій грошовій сумі - наявність заяви одержувача аліментів.

Відповідно до рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.03.2020 по справі № 759/10277/18, тільки та особа з якою проживає дитина, зокрема позивач, в праві визначати спосіб стягнення аліментів.

Визначаючи розмір аліментів суд, відповідно до вимог ст. 182 СК України, враховує обставини, які впливають на його визначення.

За наведених обставин суд доходить переконання, що розмір аліментів, яку позивач просить стягнути з відповідача на користь сина у сумі 3 000,00 грн є необґрунтованим та завищеним.

При визначені розміру аліментів суд виходив із фактичного заробітку відповідача ОСОБА_2 , дохід якого становить 1 800,00 злотих за 6 місяців, оскільки відповідач півроку працює, а півроку вдома, місячний дохід становить 900,00 злотих (900х6:12), що за даними НБУ станом на 15.02.2021 еквівалентно 6 734,25 грн. (900х7,4825). Вказані обставини, на підставі ст. 206 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Суд враховуючи мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, бере до уваги витрати, які необхідні для утримання та виховання дитини, необхідність створення для неї такого рівня життя, який був би достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, визнання відповідачем розміру аліментів у сумі 2 000,00 грн., в зв`язку з чим доходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 2 000,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Твердження позивачки стосовного того, що відповідач в змозі сплачувати аліменти у розмірі 3000,00 грн. не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки позивачкою не надано жодних підтверджуючих доказів цього.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності позов слід задовольнити частково.

З огляду на вимоги статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі ставки, яка встановлена ЗУ «Про судовий збір» на час подання позову.

Керуючись ст.ст. 180, 182, 184, 192 СК України, ст.ст. 11-13, 258, 263, 265, 273 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовну заяву задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти, на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, але не менш як 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 22 грудня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 840 (вісімсот сорок гривень) 80 коп. судового збору в дохід держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до частини 6 ст. 259 та частини 1 ст. 268 ЦПК України складання повного рішення суду відкладено на п`ять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 22.02.2021.

Сторони:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_1

Суддя Р.Г.Равлінко