У Х В А Л А

30 червня 2021 року

м. Київ

справа № 485/1546/20

провадження № 61-10107ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Петряєвим Володимиром Вікторовичем, на постанову Миколаївського апеляційного суду від 26 травня 2021 року у справі за позовом Миколаївського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення суми нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення (допомоги із безробіття) та наданих соціальних послуг,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2020 року Миколаївський обласний центр зайнятості в особі Снігурівської районної філії Миколаївського обласного центру зайнятості (далі - Центр зайнятості), просив стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача суму нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення (допомоги із безробіття) та наданих соціальних послуг за період з 17 грудня 2019 року до 31 березня 2020 року у розмірі 27 182,30 грн та суму судових витрат у розмірі 2 102,00 грн.

Позов обгрунтований тим, що 21 жовтня 2019 року наказом Центру зайнятості № НТ191028 на підставі заяви ОСОБА_1 , останньому надано статус безробітного та призначено допомогу із безробіття з урахуванням страхового стажу відповідно до частин першої, третьої, четвертої статті 22, частини першої статті 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». З метою перевірки наданої інформації центри зайнятості взаємодіють з Державною податковою адміністрацією України та Пенсійним фондом України шляхом обміну інформацією про отримані особами, які перебувають на обліку в державній службі зайнятості як безробітні, доходи від провадження підприємницької діяльності, виконання робіт за трудовим договором, у тому числі за сумісництвом, під час роботи за кордоном, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

До Центру зайнятості надійшла інформація від державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про надання послуг ОСОБА_1 за договором цивільно-правового характеру Товариству з обмеженою відповідальністю «Модультехсервіс» (далі - ТОВ «Модультехсервіс») з 17 грудня 2019 року до 28 грудня 2019 року, тому 20 березня 2020 року за вих. № 258/2-20 до Суворовського районного центру зайнятості направлено лист про проведення перевірки встановлених розбіжностей та розслідування страхового випадку щодо ОСОБА_1 , за результатами розслідування страхових випадків та обгрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним. Відповідно до наданих ТОВ «Модульсервіс» копій договору цивільно-правового характеру від 17 грудня 2019 року №10/12 року та акта приймання виконаних робіт від 28 грудня 2019 року № 1, встановлено, що ОСОБА_1 надавав послуги за цивільно-правовим договором ТОВ «Модультехсервіс» з 17 грудня 2019 року до 28 грудня 2019 року.

Згідно наказу Центру зайнятості від 02 квітня 2020 року № НТ200402 з 01 квітня 2020 року припинено реєстрацію ОСОБА_1 як безробітного, у зв`язку з працевлаштуванням за наймом на умовах трудового договору на підставі абзацу 3 підпункту 1 пункту 30 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 вересня 2018 року № 792. Розмір нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення (допомоги із безробіття) та наданих соціальних послуг ОСОБА_1 за період з 17 грудня 2019 року до 31 березня 2020 року складає 27 182,30 грн.

З метою досудового врегулювання спору, 22 вересня 2020 року ОСОБА_1 направлена претензія рекомендованим листом з повідомленням про його вручення. 12 жовтня 2020 року, після сплину 15-денного календарного строку ОСОБА_1 надав письмову відповідь на претензію, в якій він заперечував факт надання послуг за договором цивільно-правового характеру, що стало підставою звернення позивача з цим позовом до суду.

Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 18 березня 2021 року в позові відмовлено за безпідставністю позову.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 26 травня 2021 року апеляційну скаргу Центру зайнятості задоволено. Рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 18 березня 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову. Стягнено з ОСОБА_1 на користь Центру зайнятості суму нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення, соціальних послуг у розмірі 27 182,30 грн та судовий збір у розмірі 5 255,00 грн.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що факт отримання чи неотримання відповідачем коштів, як винагороди, не змінює його обов`язку повідомити Центр зайнятості про обставини, що впливають на умови виплати йому забезпечення. Суд першої інстанції, вказавши на те, що відповідач не перебував у трудових відносинах із ТОВ «Модультехсервіс» та не отримував винагороду за договором цивільно-правового характеру від 17 грудня 2019 року, не звернув уваги та не врахував, що відповідно до частини другої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг, а відповідно до підпункту 1 пункту 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року № 198, центр зайнятості припиняє реєстрацію, зокрема, з дня укладення цивільно-правового договору щодо виконання робіт (надання послуг).

Отже, наведені норми припинення виплати допомоги по безробіттю та зняття безробітних з обліку пов`язують із укладенням ними цивільно-правового договору, предметом якого є надання послуг за винагороду. Тобто, укладення застрахованою особою, яка має статус безробітної, такого договору є обставиною, що впливає на умови виплати їй допомоги по безробіттю, тому неповідомлення цією особою центру зайнятості про виникнення такої обставини свідчить про невиконання нею своїх обов`язків та відповідно до частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення за період з 17 грудня 2019 року до 31 березня 2020 року у розмірі 27 182,30 грн.

У червні 2021 року ОСОБА_1 через адвоката Петряєва В. В. звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Миколаївського апеляційного суду від 26 травня 2021 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до частини дев`ятої статті 19 ЦПК України розмір прожиткового мінімуму дляпрацездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 01 січня 2021 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 270,00 грн.

Предметом спору у зазначеній справі є стягнення коштів у розмірі 27 182,30 грн. Ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270,00 грн*100=227 000,00 грн).

Отже, зазначена справа є малозначною відповідно до вимог закону і окремого визнання її такою не потребує.

У касаційній скарзі заявника немає посилання на зазначені у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки, як і на докази на їх підтвердження.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувана заявником постанова Миколаївського апеляційного суду від 26 травня 2021 року постановлена у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану адвокатом Петряєвим Володимиром Вікторовичем, на постанову Миколаївського апеляційного суду від 26 травня 2021 року у справі за позовом Миколаївського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення суми нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення (допомоги із безробіття) та наданих соціальних послуг відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко