ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року

м.Харків

Справа №615/1333/20

Провадження №22-ц/818/1485/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря Каплоух Н.Б.,

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ,

Відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові

апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Валківського районного суду Харківської області від 30 листопада 2020 року, постановлену суддею Товстолужським О.В., -

у цивільній справі за позовом про відшкодування шкоди посадовою особою, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про відшкодування шкоди посадовою особою до ОСОБА_2 , в якій просив, відповідно до ч.1 ст.77 Закону України «Про місцеве самоврядування», стягнути вартість заподіяної шкоди в сумі 579722,00 грн з посадової особи Сидоренківської сільської ради Валківського району Харківської області сільського голови ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.1-2).

Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 30 листопада 2020 року відмовлено у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до голови Сидоренківської сільської ради Валківського району Харківської області Дригайла Сергія Федоровича про відшкодування шкоди посадовою особою.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 , яка надійшла до суду 27 листопада 2020 року вбачається, що є спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що було вирішено рішенням Валківського районного суду Харківської області від 25.02.2020 року в справі №615/1170/19, яке набрало законної сили (а.с.12).

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , який є позивачем у справі,звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції у складі іншого судді. Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування скарги зазначає, що підстави для пред`явлення позову не є тотожними, п.2 ч.1 ст.186 ЦПК України передбачено, що має бути рішення про закриття провадження у справі, однак в судах рішення про закриття провадження у справі №615/1170/19 не приймалось.

Відповідачем ОСОБА_2 відзив на апеляційну скаргу не подавався.

В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином та завчасно.

22 січня 2021 року через поштовий зв`язок до канцелярії суду від позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд справи без його участі з посиланням на те, що він підтримує апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та завчасно, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень та телефонограма, зареєстрована за №552.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

На підставі наведеного, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції виходив з того, що в провадженні Валківського районного суду Харківської області перебувала справа №615/1170/19 за позовом ОСОБА_1 до голови Сидоренківської сільської ради Валківського району Харківської області Дригайла С.Ф. про відшкодування шкоди, заподіяної посадовою особою сільської ради. За даним позовом ОСОБА_1 вимагав відшкодувати йому шкоду шляхом стягнення з голови Сидоренківської сільської ради Валківського району Харківської області ОСОБА_2 суми 579 722 грн. 00 коп.

Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 25 лютого 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 13 травня 2020 року рішення Валківського районного суду Харківської області від 25 лютого 2020 року залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 04 листопада 2020 року рішення Валківського районного суду Харківської області від 25 лютого 2020 року та постанова Харківського апеляційного суду від 13 травня 2020 року залишено без змін.

Проте з таким висновком суду повністю погодитися не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підставі, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Відповідно до наведеної норми суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо в позовах, які розглядаються судами, одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто позови повністю співпадають зі складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Зміна хоча б однієї з наведених складових не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовною заявою і не дає суду підстави відмовити у відкритті провадження у справі.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Підстава позову обставини (фактична підстава) і норми права (юридична підстава), які в сукупності дають право особі звернутися до суду з вимогами до відповідача. Предмет позову матеріально-правові вимоги позивача до відповідача.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою №48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою №28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до голови Сидоренківської сільської ради Валківського району Харківської області Дригайла С.Ф. про відшкодуванням шкоди посадовою особою у розмірі 579722 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначав, що рішення Сидоренківської сільської ради від 10 серпня 2010 року є нікчемним, у зв`язку з чим потреби визнавати його недійсним немає, та як наслідок просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 579722 грн.

Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 25 лютого 2020 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не надано доказів, що рішення Сидоренківської сільської ради Валківського району Харківської області, винесено всупереч Постанови Кабінету Міністрів України №177 в частині неналежних повноважень органу, що видав рішення.

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою про відшкодування шкоди посадовою особою.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що рішення Сидоренківської сільської ради від 08 жовтня 2010 року є нікчемним з підстав, що прийнято на підставі подання і обману відповідача за відсутності фактів і обставин зазначених у рішенні, письмових доказів щодо отримання майна в натурі групою 36 осіб на підставі договору про спільне володіння майном та погашених Свідоцтв на право на майновий пай, та як наслідок просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 579722 грн (а.с.1-2).

Наявні в матеріалах справи докази підтверджують, що під час розгляду справи №615/1170/19 просив визнати недійсним рішення Сидоренківської сільської ради від 10 серпня 2010 року, в той же час у справі №615/1333/20 позивач як на підставу стягнення матеріальної шкоди посилається на нікчемність рішення Сидоренківської сільської ради від 08 жовтня 2010 року.

Доказів того, що під час розгляду справи №615/1170/19 позивач обґрунтовував позовні вимоги відповідно до вимог ч.2 ст.215 ЦК України суду надано не було, у зв`язку з чим висновки суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі є передчасними.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що є підставою відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України для її скасування.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379, ст.ст.381- 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Валківського районного суду Харківської області від 30 листопада 2020 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду на підставі ст.389 Цивільного Процесуального Кодексу України.

Головуючий С.С.Кругова

Судді Н.П.Пилипчук

О.Ю.Тичкова

повний текст постанови

складено 22 лютого 2021 року