Рішення

Іменем України

24 лютого 2021 року місто Чернігів

Справа №751/1238/21

Провадження №2-о/751/38/21

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Ченцової С. М.

присяжні Густас Н.І., Харченко І.М.

секретаря судового засідання Летяга М. О.

учасники справи:

прокурор - Сироїд Д.Г.,

представник заявника, лікар - психіатр - Александрової С.М.

особа щодо якої вирішується питання про примусову госпіталізацію - ОСОБА_1

представник Чернігівського міського центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги - Хоменко Я.В.,

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» про примусову госпіталізацію особи без її згоди

встановив:

Комунальне некомерційне підприємство «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» звернулося до суду із заявою про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 в психіатричний стаціонар без її усвідомленої згоди та допустити негайне виконання рішення суду.

Заява обґрунтована тим, що громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , доставлена на лікування бригадою швидкої медичної допомоги, у супроводі матері, 22.02.2021 року о 16:40 у зв`язку із погіршенням психічного стану, а саме: стала погано спати вночі, агресивно налаштована до співмешканця, кидалась битися, подряпала його, звинувачує в тому що ніби він мав стосунки із сестрою, прислухається до чогось, розмовляє та лається сама із собою, у моменти погіршення стану трясе новонародженою дитиною, порушує дієту при годуванні грудьми, їла багато шоколаду та солодощів, що через молоко матері нашкодить дитині. Після ночі голосно сміється, ображає чоловіка, каже що хтось приходив до неї з колишньої роботи, але насправді нікого не було, у квартирі чує неіснуючі запахи.

У приймальному відділенні ОСОБА_1 була оглянута черговим лікарем-психіатром ОСОБА_2 та направлена у відділення № 2. Причиною рішення про госпіталізацію є рішення чергового лікаря приймального відділення ЧОПНЛ, а також відомості про неправильну поведінку хворої, отримані від її матері.

У відділенні 23.02.2021 року о 09.00 ОСОБА_1 була оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка підтвердила обґрунтованість рішення про необхідність госпіталізації.

У судовому засіданні лікар-психіатр - представник психіатричного закладу заяву про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 підтримала. Додатково пояснила, що у ОСОБА_1 тяжкий психічний розлад : шизофренія параноїдна форма , безперервний перебіг. При лікуванні не вдається досягти ремісії. ОСОБА_1 перебувала на лікуванні восени 2020 року. Тоді при обстеженні була виявлена вагітність, їй запропоновано було перервати вагітність, але вона відмовилась. Після виписки ОСОБА_1 рекомендовано було приймати умовно-безпечні ліки, але вона їх не приймала, що призвело до погіршення її стану. У відділенні до ОСОБА_1 особлива увага, оскільки вона недавно народила дитину. Вона не дає зцідити молоко, перевчати груди, має слухові галюцинації, чує голоси. Комісія прийшла до висновку, що вона виявляє небезпеку для немовляти, для себе та оточуючих.

Особа, щодо якої вирішується питання про примусову госпіталізацію - ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що нервовий зрив у неї з 19 років, має 2 групу інвалідності, не працює вже чотири роки. Їй не подобається що мати втручається у її життя, тому коли мати дзвонить, вона відказується з нею розмовляти. Мати казала щоб вона не народжувала дитину, відправила її у лікарню вагітною. Вона має бажання виховувати сама старшого сина, годувати грудьми свою дитину, що недавно народилась. Тому вона відмовляється приймати ліки. Пояснила, що до чоловіка приходять його друзі, тому вона конфліктувала. Так вона чує запахи котячі та собачі, може через те що приходять друзі чоловіка. Голос людей чує, можливо спросоння щось здається. Вона все близько приймає, депресія із-за того, що відірвали від дитини.

ОСОБА_3 ,яка є матір`ю ОСОБА_1 , та яка супроводжувала її до лікарні, пояснила що дочка хворіє з 2009 року, у 2010 році їй встановили групу інвалідності. З кожним роком стан її здоров`я стає гіршим. На теперішній час вона відмовляється приймати ліки, тому погіршився її стан. Дочка проживає із чоловіком та народженою дитиною окремо, вона проживає із сином дочки, якому 14 років. Цікавиться станом здоров`я дочки через її чоловіка, бо вона не хоче спілкуватись, проявляє агресію. За два тижні зять двічі дзвонив, розповідав що стан здоров`я погіршився. Напередодні подзвонив, каже все погано, вона бере дитину, хоче кудись іти шукати квартиру, бо їй погано. Вона прийшла побачила що подряпини на зятю, дочка агресивна, збуджена, то хватає дитину із ліжка , то ложить. Тому вирішили звернутись до лікарні з приводу лікування.

Представник Чернігівського міського центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги та прокурор заяву про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 підтримали, вважають, що лікування в умовах стаціонару буде відповідати інтересам хворої та її сім`ї.

Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 у психіатричний заклад підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

22.02.2021 року ОСОБА_1 доставлена до ЧОПНЛ бригадою швидкої медичної допомоги у супроводі матері, у зв`язку із погіршенням психічного стану.

23.02.2021 року ОСОБА_1 оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку, що громадянка ОСОБА_1 у зв`язку з наявністю тяжкого психічного розладу, виявляє безпосередню небезпеку для свого життя та життя оточуючих, підлягає лікуванню в умовах психіатричного стаціонару (а.с.3).

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

У судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потребує лікування лише в умовах психіатричного стаціонару, тому виходячи із змісту ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. 342 ЦПК України, суд вважає що заяву КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» слід задовольнити, примусово госпіталізувати ОСОБА_1 у психіатричний заклад без її усвідомленої згоди.

На підставі наведеного, керуючись статтями 13, 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», статтями 293, 294, 339-342 ЦПК України, суд

Вирішив:

Заяву Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» про примусову госпіталізацію особи без її згоди - задовольнити.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , госпіталізувати до Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня», без її усвідомленої згоди на строк до шести місяців.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Повний текст рішення виготовлено 26 лютого 2021 року

Суддя С. М. Ченцова

Присяжні Н.І. Густас

І.М. Харченко