Справа № 628/898/21
Провадження № 2-с/628/34/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2021 року Куп`янський міськрайонний суд Харківської області в особі судді Клімової С.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу № 628/898/21 від 31 березня 2021 року за заявою Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиті комунальні послуги з постачання електричної енергії у розмірі 1 300,80 грн. та суми сплаченого судового збору в розмірі 227 гривень,суддя

ВСТАНОВИВ:

31 березня 2021 року суддею Куп`янського міськрайонного суду Харківської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиті комунальні послуги з постачання електричної енергії у розмірі 1 300,80 грн. та суми сплаченого судового збору в розмірі 227 гривень.

01 липня 2021 року на адресу суду надійшла письмова заява ОСОБА_1 в якій остання просить скасувати судовий наказ, у зв`язку з тим, що сума заборгованості за судовим наказом завищена, так як покази лічильника не співпадають з показами, які внесені у комп`ютер абонентським відділом. При зверненні до абонентського відділу про перерахунок суми заборгованості заявнику відмовлено. Також заявник зазначає, що договір між постачальником та споживачем за вказаний період не укладався також не має щомісячного повного розрахунку за вказаний період, тому сума боргу вважається не доведеною, тому даний судовий наказ є таким, що підлягає скасуванню. Крім того заявник зазначає, що зазначений судовий наказ вона взагалі не отримувала. 03.06.2021 року виконавчою службою відкрито провадження з примусового виконання судового наказу, наслідком чого стало повне блокування її рахунку ( заробітної плати) у АТ КБ « Приват Банк». Просить поновити термін подачі заяви про скасування судового наказу та скасувати даний судовий наказ.

Відповідно до частини другої статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Суддя, дослідивши матеріали заяви про скасування судового наказу, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 ЦПК України, заява про скасування судового наказу має містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб - громадян України; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) наказ, що оспорюється; 5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Однак, при зверненні до суду ОСОБА_1 , не надано копію наказу, що оспорюється.

Заявник просить поновити термін подачі заяви про скасування судового наказу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона не отримувала зазначений судовий наказ.

Згідно із ч.1 ст.126 Цивільного процесуального кодексу України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Частиною 1 ст.127 встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Європейський суд з прав людини у справі «Христов проти України» (Khristov v. Ukraine, заява № 24465/04) рішення від 19.02.2009 року вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. справу «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-IX).

Поновлення строку на оскарження без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Як зазначає заявник в своїй заяві, вона не отримувала зазначений судовий наказ та копії до нього, що є підставою для поновлення строків звернення до суду з заявою про скасування судового наказу, однак доказів щодо цих обставин не надає. Крім того як вбачається з матеріалів суду заявник звертається до суду з даною заявою вже втретє, тим самим вводить суд в оману, що вона не отримувала судовий наказ та не знала про нього.

Суд вважає, що подання заяви, яка не відповідає вимогам процесуального закону, не може бути підставою для поновлення процесуальних строків для її подання, оскільки у такому разі, таке поновлення призводило б до порушення принципів цивільного судочинства, зловживання процесуальними правами, затягування судового розгляду, нехтування принципом правової визначеності, тобто поваги до остаточного рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст.171 ЦПК України, заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Враховуючи вищевикладене, оскільки заява про скасування судового наказу подана після закінчення строку, встановленого ч.1 ст.170 ЦПК України та причини пропуску строку на звернення, визнані судом неповажними, суд приходить до висновку, що заява підлягає поверненню.

Керуючись статтями 126 ЦК України, 170, 258, 259, 260 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу № 628/898/21 від 31 березня 2021 року за заявою Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиті комунальні послуги з постачання електричної енергії у розмірі 1 300,80 грн. та суми сплаченого судового збору в розмірі 227 гривень повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Куп`янський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається на офіційному порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки http://kpm.hr.court.gov.ua/sud2023/gromadyanam/csz/

Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя С.В. Клімова