ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/562/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О. з секретарем судового засідання Кримчук Я.Р. за участі: представника позивача ОСОБА_1 , представник відповідачів ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні власністю,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 р. Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі по тексту - АТ «Універсал Банк», позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та малолітніх дітей ОСОБА_5 і ОСОБА_6 (далі по тексту - відповідачі) про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом позбавлення відповідачів права користування житловим приміщенням - квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 11.01.2020 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.

Протокольною ухвалою від 03.11.2020 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 25.02.2021.

В судовому засіданні з розгляду справи по суті з`ясувалося, що у справі відсутній предмет спору, що відповідно до положень пункту 2) частини 1 статті 255 ЦПК України є підставою для закриття провадження у справі.

Вказана норма є новелою ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, а необхідність її запровадження обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір, на відміну від раніше чинної конституційної норми про те, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

За змістом цивільного процесуального законодавства під предметом спору розуміється об`єкт спірних правовідносин тобто благо, щодо якого виникає спір між позивачем та відповідачем.

Види об`єктів цивільних прав визначені у статті 177 ЦК України, з поміж інших до них віднесено речі, в тому числі гроші, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Верховний Суд у низці своїх рішень, зокрема, у постановах від 03.05.2018 по справі № 404/251/17 та від 13.05.2020 по справі № 686/20582/19-ц, сформулював правову позицію, яка полягає у наступному.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Водночас поняття юридичного спору має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Суд касаційної інстанції роз`яснив, що логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом позову є позбавлення відповідачів права користування житловим приміщенням квартири, на яку рішенням суду було звернуто стягнення як на предмет іпотеки, а правовою підставою позовних вимог позивач зазначає зокрема статтю 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», яка визначає підстави зняття з реєстрації місця проживання особи.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано копію довідки Форми № 3 на спірну квартиру, датованої 18.11.2014 (тобто складеної за 5 років до подання даного позову), проте судом установлено, що на момент пред`явлення даного позову за адресою розташування спірної квартири відповідачі зареєстрованими не значаться.

Вказана обставина підтверджується відомостями електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» від 26.12.2019.

Зважаючи на вищевикладене суд дійшов висновку, що правові підстави для подальшого розгляду даної справи відсутні, а провадження підлягає закриттю за відсутністю предмета спору.

Керуючись пунктом 2 частини 1 статті 255 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні власністю.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на ухвалу суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно з підпунктом 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Розділу XIII ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя:

Ухвала складена 25.02.2021.