Провадження №2/523/4083/21
У Х В А Л А

"23" червня 2021 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Мурманова І.М., розглянувши позовну заяву та додані до неї документи ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс Груп» (, місце знаходження, м. Київ, вул. Шота Руставелі, буд. 44, офіс 101) про визнання недійсним кредитного договору,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс Груп» про захист прав споживача, шляхом визнання кредитного договору недійсним, зазначивши, що позов подано згідно ЗУ «Про захист прав споживачів».

В обґрунтування позову зазначив, що йому стало відомо про те, що невстановлена особа уклала від його імені кредитний договір з відповідачем та отримала грошові кошти у розмірі 3000 грн. Однак, ОСОБА_1 не укладав та не підписував кредитний договір з ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс Груп», підпис позивача на договорі є фальшивим та йому не належить, тому є підстави для визнання кредитного договору від 12 січня 2020 року недійсним.

Після надходження та реєстрації зазначеної позовної заяви, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до вимог ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Направлення позову до Суворовського районного суду м. Одеси позивач пояснив тим, що правовідносини сторін регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», він зареєстрований в Суворовському районі м. Одеси, а тому зазначена справа підсудна Суворовському районному суду м. Одеси, оскільки позов про захист прав споживачів може пред`являтись за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача.

Суд не погоджується з зазначеними доводами позивача і вважає, що розгляд зазначеної справи не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Суворовського районного суду м. Одеси, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 27 ЦПК України встановлено, що позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Частиною 5 ст. 28 ЦПК України встановлено, що позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Пунктом 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

У преамбулі до Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту права споживачів.

Конституційним Судом України в своєму рішенні № 15-рп від 10.11.2011 р., визначено, яких прав споживача на стадії виконання кредитного договору воно стосується, а саме: це право споживача протягом певного терміну відкликати згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин; не бути примушеним під час виконання кредитного договору сплачувати платежі, встановлені на незаконних засадах; достроково повернути споживчий кредит; не бути примушеним достроково повернути суму споживчого кредиту у разі незначних порушень договору; бути захищеним від суспільного поширення інформації про несплату боргу тощо. Крім цього, права споживачів на стадії виконання кредитного договору передбачаються також положеннями статті 1056-1 Кодексу (435-15), частини четвертої статті 55 Закону про банки (2121-14 ), частини другої статті 6 Закону про фінансові послуги (2664-14), згідно з якими банкам заборонено в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами, за винятком випадків, встановлених законом.

Більш того, Верховний Суд України у своїй постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-1341цс15 та Верховний Суд у постановах від 25 січня 2018 року у справі № 475/704/15-ц, від 21 лютого 2018 року у справі № 641/3576/16-ц, від 12 квітня 2018 року у справі № 591/3625/16-ц, від 03 травня 2018 року у справі № 221/1660/16-ц, від 16 липня 2018 року у справі № 686/1871/16-ц зазначив, що Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору.

У зв`язку з цим, застосування Закону України «Про захист прав споживачів» до даних правовідносин, можливе лише в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови, процедури виконання договору, та інше, тобто ті які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають інші правовідносини, які регулюються відповідними Законами, зокрема, Цивільним кодексом України.

Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає, що положення Закону України «Про захист прав споживачів» до правовідносин, які виникли між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс Груп», не застосовуються, а в позовній заяві йдеться не про обставини які передували укладенню договору. Після укладання договору між сторонами виникають інші правовідносини, тому до спорів щодо визнання договору недійсним цей закон не може застосовуватись.

Отже, підстави для звернення позивача до Суворовського районного суду м. Одеси з указаним позовом відповідно до правил ч. 5 ст. 28 ЦПК України відсутні.

Аналізуючи вищенаведені норми права у сукупності з доводами, викладеними в позовній заяві, суд приходить до висновку, що позивач не є споживачем у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», а тому така позовна заява має бути пред`явлена до суду за правилами загальної підсудності.

Зазначене свідчить про те, що позивач в цьому випадку не має права обирати підсудність та мав звернутись з позовом до суду за місцем знаходження відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс Груп».

Пунктом 1 ч.1 ст.31 ЦПК України встановлено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Місце знаходження відповідача розташоване за адресою: м. Київ, вул. Шота Руставелі, буд. 44, що відноситься до територіальної підсудності (юрисдикції) Печерського районного суду м. Києва.

Приймаючи до уваги, що місце знаходження відповідача - ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс Груп» є: м. Київ, вул. Шота Руставелі, буд. 44, що не відноситься до територіальної підсудності (юрисдикції) Суворовського районного суду м. Одеси, суддя дійшов висновку, що справа не підсудна Суворовському районному суду міста Одеси, у зв`язку з чим зазначений позов разом з доданими до нього документами необхідно передати на розгляд до Печерського районного суду м. Києва.

Керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 187, 353 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс Груп», про визнання недійсним кредитного договору - передати на розгляд до Печерського районного суду м. Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя: