Справа № 749/47/19
Номер провадження 2/749/2/21
"22" лютого 2021 р. м.Сновськ
Щорський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді Шаповал З.О.
з участю секретаря Мирошниченко А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сновськ заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення про судові витрати у цивільній справі №749/47/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про поділ спільного майна подружжя,-
16.01.2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , про поділ спільного майна подружжя в якому з урахуванням уточнення (а.с.48, 53,54 т.2) просить стягнути з відповідача на користь позивача 103886,50 грн, половину вартості проданого автомобіля.
До закінчення судових дебатів у справі, відповідно до ст. 246 ЦПК України, представником позивача ОСОБА_1 було заявлено про вирішення питання розподілу судових витрат, які пов`язані з правничою допомогою адвоката, після ухвалення судом рішення у справі.
Рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 11.02.2021 року, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про поділ спільного майна подружжя задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1/2 частину вартості придбаного у період зареєстрованого шлюбу автомобіля марки CHERY E5 2014 року випуску, тип СЕДАН- НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1497 куб.см., колір чорний, в розмірі 73 300 грн., виходячи з ринкової вартості за своїми якостями (технічними характеристиками) подібного автомобіля на час розгляду справи, що становить 73 300 (сімдесят три тисячі триста ) грн., 00 коп. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 840,80 грн та витрати за проведення експертизи в сумі 1307,52 грн.

Вказаним рішенням призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати, які пов`язані з правничою допомогою адвоката на 22 лютого 2021 року о 14:00 год., в приміщенні Щорського районного суду Чернігівської області (вул. 30 років Перемоги, 37-б, м. Сновськ).

16.02.2021 року на електронну адресу суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 з доказами, що підтверджують розмір понесених судових витрат. Згідно вказаної заяви ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача на корить позивача судові витрати в сумі 23112 грн, які складаються з: судового збору в сумі 860 грн та 390 грн (з урахуванням комісії банка); витрат за проведення експертизи в сумі 13333 грн (з урахуванням комісії банка); витрат на правничу допомогу в сумі 20400 грн; витрат пов`язані з поштовими відправленнями в сумі 129 грн.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_1 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду наддала заяву про проведення судового засідання у її відсутності.

У судовому засіданні відповідач відсутній, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд дослідивши матеріали справи пришов до наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно дост. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30.09.2009 № 23-рп/2009, у якому зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частинами 2, 3, 8 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові втирати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону).

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 02.07.2020 у справі № 362/3912/18 та у додатковій постанові від 30.09.2020 у справі № 201/14495/16-ц.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 зазначено, що наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

В позовній заяві ОСОБА_2 був наведений попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Зокрема позивачем зазначено, що загальна сума коштів, яку вона правомірно очікує сплатити за надання їй професійної правничої допомоги становить 10000 грн.

Правова допомога ОСОБА_2 надавалась адвокатом Адабаш С.А. на підставі укладеного між ними договору про надання правової допомоги Б/Н від 24.08.2020 та додаткової угоди до цього договору від 24.08.2020.

Відповідно до пунктів 2.1 2.2 вказаного договору вартість винагороди за надання правничої допомоги є договірною визначаються сторонами у відповідності до складності питання або справи, об`єму часу, який потребується для виконання доручення та інших істотних обставин кваліфікації та досвіду адвоката, фінансового стану клієнта. Гонорар має бути розумний та враховувати морально-психологічні умови, в яких має бути виконано або виконується доручення. Розмір гонорару визначається сторонами у кожному конкретному випадку звернення клієнта за правовою допомогою, у відповідності до характеру і складності питання, які потребують правового вирішення і про які клієнт зазначив в заяві, з якою звернувся до адвоката.

Пунктом 1 додаткової угоди до договору про надання правової допомоги, розмір гонорару адвоката за надання правничої допомоги по справі, пов`язаній з вирішенням питання викладеного в заяві клієнта від 24.08.2020 року не може перевищувати 20% від вартості суми грошових коштів, які клієнт намагається отримати від відповідача ОСОБА_3 і може становити максимально 20800 грн виходячи з розрахунку вартості 1 часу роботи адвоката в розмірі 1200 грн.

Згідно детального опису робіт за договором про надання правової допомоги Б/Н від 24.08.2020 року, адвокатом Адабаш С.А. виконано наступне:

первинна консультація клієнта, ознайомлення з обставинами справи, документами, узгодження правової позиції 3 години;

складання адвокатом договору про надання правничої допомоги з додатками, складання детального опису робіт 3 години;

складання адвокатом заяви про збільшення позовних вимог, про поновлення процесуального строку, про проведення засідання в режимі відео конференції, заяви про стягнення судових витрат, надсилання документів стороні по справі та суду 6 годин;

складання адвокатом вступного слова (доповнень) та надсилання суду, підготовка до участі в дебатах 4 години;

ознайомлення з ухвалою суду, складання адвокатом заяви про виправлення помилки, надсилання суду 2 години;

участь адвоката в шести судових засіданнях 6 годин.

Всього на суму 28 800 грн.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано квитанцію №1 від 24.08.2020 року, квитанцію №2 від 11.11.2020 року та квитанцію №3 від 12.02.2021 року з яких вбачається, що ОСОБА_2 сплатила ОСОБА_1 20400 грн трьома платежами.

Розподіляючи витрати, понесені ОСОБА_2 на професійну правничу допомогу, суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному заявником розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Оскільки заява про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування за рахунок позивача понесених відповідачем витрат на правничу допомогу не надсилалась протилежній стороні, що позбавило її можливості доводити неспівмірність цих витрат, суд самостійно визначає їх розмір, що підлягає відшкодуванню, виходячи з критерію їх розумної необхідності.

Аналогічні висновки викладено в постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 201/14495/16-ц.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи (аналіз поданих заяв), принци співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи (складання адвокатом заяви про збільшення позовних вимог на 1 аркуші (а.с.44, 48 т.2), про поновлення процесуального строку на 2 сторінках (а.с.46 т.2), про проведення засідання в режимі відео конференції на 1 аркуші (а.с.28,29,39 т.2), заяви про стягнення судових витрат на двох сторінках (а.с.109 т.2), складання адвокатом додаткових пояснень до вступного слова на 2 аркушах (а.с.89,90 т.2), складання адвокатом заяви про виправлення помилки на 1 аркуші в тому числі і підготовка до участі в дебатах та первинна консультація клієнта) вочевидь не вимагали від адвоката витрат часу у вказаному обсязі 6 годин, 4 години, 3 години та 2 години, а тому та враховуючи критерії необхідності подання таких процесуальних документів та значимості таких дій у справі, звертаючи увагу на те, що складання адвокатом договору про надання правничої допомоги з додатками, складання детального опису робіт не є правничою допомогою адвоката, а згідно протоколів судових засідань (а.с.49, 66, 97 т.2) Адабаш С.А. приймала участь лише в трьох судових засідань та фактично витрачений час на судові засідання 1 година 28 хвилин, 1 година 20 хвилин, 31 хвилина, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.

Не підлягають відшкодуванню витрати на пересилання поштової кореспонденції в сумі 129 грн, та витрати за комісії банку, оскільки такі витрати не належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи, які передбачені ч. 3 ст. 133 ЦПК України.

За змістом статті 382 ЦПК України, постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини в якій зазначається новий розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Як вбачається з постанови Чернігівського апеляційного суду від 18.12.2020 року, питання про розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції не вирішувалось, а тому не підлягають відшкодуванню витрати позивача за апеляційне оскарження ухвали суду від 05.09.2019 року в сумі 384,20 грн., оскільки це питання не належить до компетенції суду першої інстанції.

Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, які складаються з судового збору в розмірі 840,80 грн та витрати за проведення експертизи в сумі 1307,52 грн, слід зазначити, що рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 11.02.2021 року з відповідача стягнуто названі суми.

За викладених обставин, заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат підлягає частковому задоволенню про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 138, 141,259, 264, 265, 268, 270, 354, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ

Заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення про судові витрати у цивільній справі №749/47/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 (три тисячі) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його (проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду або через Щорський районний суд Чернігівської області.

Суддя З.О.Шаповал