РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2021 Провадження №2/425/350/21

Справа №425/1323/21

м.Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді - Москаленко В.В.

за участю секретаря судового засідання Окрошко О.О. ,

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Табінський Олег Володимирович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

11.05.2021 позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача, в якому вказав, що 14.04.2021 він отримав поштою постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського О.В. від 19.03.2021 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, постановлену при примусовому виконанні виконавчого напису № 16771, виданого 01.02.2021 приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Горай О.С., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості в сумі 10 748,91 грн., згідно кредитного договору від 21.02.2013, укладеного з ПАТ «Дельта Банк». Вважає, що вказаний виконавчий напис нотаріуса вчинено з грубими порушеннями Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення виконавчих написів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку у визначеному в виконавчому написі розмірі. Також зазначає, що він не був повідомлений належним чином про існування договору відступлення права вимоги за кредитним договором та вказаної у виконавчому написі заборгованості. Крім того, порушенням у виконавчому написі є також вказівка на те, що боржник ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в той час як він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що також ставить під сумнів вказаний виконавчий напис.

Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 16771 від 01.02.2021, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Росвен Інвест Україна» заборгованості та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 908 грн.

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 12.05.2021 прийнято до розгляду цю позовну заяву, відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також постановлено витребувати у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича, належним чином завірені копії матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису № 16771, виданого 01.02.2021, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості за кредитним договором від 21.02.2013, укладеного з ПАТ «Дельта Банк», у розмірі 10 748,91 грн.

Позивач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 08.06.2021 надав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення( а.с.21).

Відповідач у судове засідання не з,явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.19,26), причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав.

Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. у судове засідання не з,явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, письмові пояснення щодо позову та витребувані ухвалою суду документи, у вигляді належним чином завірені копії матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису № 16771 від 01.02.2021, суду не надав.

Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Табінський О.В. у судове засідання не з,явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, письмові пояснення щодо позову не надав.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно частини 3 статті 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до частин 1 та 4 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутність заяви про розгляд справи без його участі, неповідомлення суду про причини неявки, відсутність відзиву на позов та згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд дійшов висновку розглянути цю справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення по справі, в порядку ст.ст. 280, 281 ЦПК України.

Оскільки сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні, суд розглядає цивільну справу за наявними в ній матеріалами.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об`єктивно

оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов наступного.

За загальним правилом ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу

до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат» (далі - Закон Про нотаріат ) нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно із ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку).

Згідно з п.п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм суд дійшов наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат».

Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами, згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Такий же висновок зроблений Верховним Судом в постанові від 23 січня 2018 року у справі №310/9293/15.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість, нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого.

Документи, які підтверджують заборгованість мають відповідати вимогам, встановленим для бухгалтерських документів, на підставі яких відповідно до закону обліковується заборгованість.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» , підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Також на підставі ч. 4, 5 ст. 9 зазначеного Закону господарські операції відображуються у облікових регістрах. Аналогічні положення містяться у п. 2.1.1. та 2.1.2. Положення Про організацію бухгалтерського обліку та звітності у банках України, затвердженого Постановою НБУ № 566 від 30.12.1998 р. Таким чином, лише первинні документи та облікові регістри є доказами, які можуть підтвердити наявність безспірної заборгованості.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Така позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц.

Судом встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Табінського О.В. від 19.03.2021 ( а.с.8-9), у виконавчому провадженні № 64612078, постановлено звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника- ОСОБА_1 , при примусовому виконанні виконавчого напису №16771, виданого 01.02.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості в сумі 10 748,91 грн., згідно кредитного договору від 21.02.2013, укладеного з ПАТ «Дельта Банк» ( копія виконавчого напису- а.с.12).

В ході розгляду справи ані відповідачем, ані третьою особою не було подано суду доказів на підтвердження належної перевірки нотаріусом поданих відповідачем документів в частині наявності безспірності заборгованості, а саме: чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису,чи був повідомлений боржник про наявність боргу.

Приймаючи до уваги те, що підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника, суд погоджується із наведеними в позові обґрунтуваннями позивача та вважає їх доведеними в ході розгляду справи, а також звертає увагу на те, що стороною відповідача в ході розгляду справи не спростовані доводи позивача в цій частині та не надано суду беззаперечних доказів, які б свідчили, що на момент вчинення виконавчих написів нотаріусом, заборгованість була безспірною та нотаріусом виконані всі вимоги закону при його вчиненні.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги те, що нотаріусом вчинено оскаржуваний виконавчий напис без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора та з порушенням вищенаведених положень закону, оскільки доказів зворотного матеріали справи не містять, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню.

З урахуванням положень п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Керуючись Законом України «Про нотаріат», ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 268, 272, 273, 280-284 ЦПК України, суд,

ухвалив :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Табінський Олег Володимирович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 16771, вчинений 01.02.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» заборгованості в сумі 10 748,91 грн., згідно кредитного договору від 21.02.2013, укладеного з ПАТ «Дельта Банк».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 ( дев,ятсот вісім),00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Луганського апеляційного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області, або безпосередньо до Луганського апеляційного суду

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», адреса місцезнаходження: бульвар Вицлава Гавела, будинок № 6, м. Київ, 03126, .

Третя особа: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Табінський Олег Володимирович, адреса місцезнаходження: вулиця Старосільська, будинок № 1 У, офіс № 3, місто Київ, 02125, РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя В.В.Москаленко