ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2021 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи № 1512/2-248/11

Апеляційне провадження № 22-ц/813/2522/21

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого- Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів - Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Сороколет Ю.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Зімірьової Ольги Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 10 вересня 2020 року, постановлену під головуванням судді Луняченка В.О.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог скарги

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Гортолум В.С.(далі-головний держаний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області), заінтересовані особи - публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі ПАТ «ПУМБ»), ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Скарга мотивована тим, що на виконанні у ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області перебувало виконавче провадження №48961662 з виконання виконавчого листа №2-248/11, виданого Київським районним судом м.Одеси про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 343 035,49 доларів США та 312 333,10 грн., згідно постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 09 жовтня 2015 року.

Зазначав, що 31 травня 2017 року виконавче провадження було завершено на підставі п.4 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки стягувачем не проведено авансування витрат на проведення виконавчих дій.

09 червня 2017 року державним виконавцем відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №54105106 з виконання постанови №48961662 від 06 червня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 34 303,54 доларів США та 31 233 грн.

Посилаючись на те, що вказана постанова є незаконною та протиправною, заявник просив:

-у разі необхідності поновити йому строк на подачу скарги;

-визнати неправомірними дії ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області щодо винесення

постанови про стягнення виконавчого збору ВП №48961662 від 06 червня 2017 року та визнати протиправною і скасувати вказану постанову головного держаного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області Гортолум В.С. (а.с.1-3).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 26 червня 2020 року відкрито провадження по справі (а.с.18).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2020 року провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 закрито на підставі п.1ч.1ст.255 ЦПК України.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що спори про оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат та штрафів відносяться до юрисдикції адміністративних судів (а.с.75-76).

Короткий зміст доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі адвокат Зімірьова О.О. в інтересах ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с.79-80).

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про підсудність даної справи адміністративному суду, оскільки згідно ч.1ст.448 ЦПК України скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця подається стороною виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Учасники судового процесу про дату судового засідання, призначеного на 16 лютого 2021 року, повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи у зв`язку з карантином та бажанням прийняти участь у її розгляді особисто не подавали, що відповідно до правил ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи у їх відсутність.

Відповідно до положень ч.ч.4,5 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Відтак, датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи у сенсі положень ч.5 ст.268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Встановлені судом фактичні обставини справи.

Встановлено, що постановою головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області Гортолум В.С. від 09 жовтня 2015 року відкрито виконавче провадження №48961662 з виконання виконавчого листа №2-248/11, виданого Київським районним судом м.Одеси, про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 343 035,49 доларів США та 312 333,10 грн. (а.с.11-12).

31 травня 2017 року виконавче провадження завершено на підставі п.4 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки стягувачем не проведено авансування витрат на проведення виконавчих дій (а.с.8-9).

06 червня 2017 року головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області Гортолум В.С. винесено постанову №48961662 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 34 303,54 доларів США та 312 33,31 грн. (а.с.10).

09 червня 2017 року вказаним державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №54105106, з виконання постанови №48961662 від 06 червня 2017 року, про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 34 303,54 доларів США та 31 233 грн.(а.с.40).

Постановою головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області Гортолум В.С. № 54105106 від 07 серпня 2017 року виконавчий документ про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 34 303,54 доларів США та 31 233 грн. повернуто стягувачу в зв`язку з відсутністю майна у боржника, на яке може бути звернено стягнення відповідно до п. 2 ч. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.58-59).

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку встановленому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду, в порядку передбаченому законом.

Згідно зі ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму; адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України; адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконання чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті.

Виконавчий збір, та витрати виконавчого провадження не відносяться до справ про притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки за своєю природою є збором за примусове виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Оскільки законом встановлено, що спори про оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат та штрафів відносяться до юрисдикції адміністративних судів, то суд першої інстанції правильно закрив провадження у даній справі.

У постанові Верховного суду від 06 червня 2018 року у справі №127/9870/16-ц (провадження №14-166цс18)висловлено правову позицію, що «юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому провадженні».

З огляду на наведене доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції прийшов до неправильного висновку про підсудність даної справи адміністративному суду, є помилковими.

У зв`язку з тим, що виконавче провадження №48961662 про стягнення заборгованості було завершено 31 травня 2017 року на підставі п. 4 ч. 37 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем було винесено 06 червня 2017 року постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору, яка виведена в окреме виконавче провадження № 54105106.

В даному випадку ОСОБА_1 оскаржує постанову про стягнення з нього виконавчого збору.

Юрисдикція спорів про оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат та штрафів відноситься до адміністративних судів.

Інших доводів неправильності ухвали суду першої інстанції апеляційна скарга не містить.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

В результаті встановленого та на підставі ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга адвоката Зімірьової О.О. в інтересах ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, оскільки ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.368,374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Зімірьової Ольги Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 лютого 2021 року.

Головуючий

Судді: