Ухвала

30 червня 2021 року

м. Київ

справа № 127/3298/20

провадження № 61-10667ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07 грудня 2020 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 17 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Позов мотивований тим, що 20 жовтня 2012 року сторони зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Ольгопільської сільської ради Чечельницького району Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 13. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя у сторін не склалось, тому рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області від 23 вересня 2016 року шлюб було розірвано. Місце проживання дочки визначено разом із матір`ю.

Позивач зазначив, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16 лютого 2018 року з нього стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 7 000,00 грн щомісячно, починаючи з 12 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказане рішення суду мотивоване тим, що сторони дійшли домовленості щодо розміру аліментів. Проте, станом на момент подачі позовної заяви позивач ніде не працює, підприємницькою діяльністю не займається, перебуває на обліку у центрі зайнятості без надання статусу безробітного, заробляє періодично шляхом отримання приватних замовлень на проведення ремонтно-консультативних робіт, пов`язаних з обслуговуванням легкових автомобілів. У цілому дохід ОСОБА_1 на місяць складає не більше 3 000,00 грн, які йому ледь вистачає на продукти харчування. Крім того, позивач проживає разом із батьками-пенсіонерами, які потребують стороннього догляду та додаткового матеріального забезпечення. З огляду на викладене, визначений розмір аліментів для позивача є занадто великою сумою, яку він сплачувати не спроможний, тому звернувся до суду з цим позовом та просить змінити розмір аліментів, які стягуються з нього у твердій грошовій сумі з 7 000,00 грн щомісячно на 1 000,00 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07 грудня 2020 року, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 17 травня 2021 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, мотивував своє рішення тим, що відсутні підстави для зменшення розміру аліментів.

ОСОБА_1 у червні 2021 року засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07 грудня 2020 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 17 травня 2021 року, у вищевказаній справі, в якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, оскаржувані судові рішення скасувати та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 176 ЦПК України ціна у позовах про зменшення або збільшення платежів або видач визначається сумою на яку зменшуються або збільшуються платежі чи видачі, але не більше ніж за один рік.

Враховуючи те, що предметом позову є вимога про зменшення розміру аліментів, які стягуються на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 лютого 2018 року у твердій грошовій сумі з 7 000,00 грн щомісячно до 1 000,00 грн щомісячно, ціна позову у цій справі є такою, що станом на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270,00 грн х 100 = 227 000,00 грн).

Отже, зазначена справа є малозначною в силу вимог закону, яким, за загальним правилом, виключається можливість перегляду ухвалених у ній судових рішень судом касаційної інстанції.

У касаційній скарзі заявник посилається на те, що апеляційний суд, безпідставно і помилково розглянув справу в порядку письмового провадження, тоді як у відповідності до положень частини першої статті 369 ЦПК України розгляд справи повинен бути у порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 22 лютого 2021 року справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників, на підставі частини першої статті 369 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Частина п`ята статті 279 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Доводи касаційної скарги не свідчать про наявність підстав, передбачених підпунктом г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки як зазначено вище, ця справа не відноситься до тієї категорії справ, що не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження. Врахувавши ціну позову, предмет позову та складність справи, суд апеляційної інстанції у відповідності до статей 279, 368, 369 ЦПК України правомірно розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, як малозначної справи, для якої пріоритетним є швидке вирішення справи.

З огляду на наведені доводи, Верховний Суд визнає, що винятки, зазначені у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, заявником не обґрунтовані.

Інших посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню,касаційна скарга не містить.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).

При цьому Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно яких державам-членам необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підтвердились, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07 грудня 2020 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 17 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков О. В. Ступак Г. І. Усик