Справа № 585/2734/20
Номер провадження 2/585/131/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого судді В.О. Шульги, з участю секретаря Ю.В. Кириленко, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , що діє в інтереасах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , звернулась з позовом до суду, та просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання недієздатної матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позовної заяви і довічно, мотивуючи тим, що ОСОБА_5 окрім позивачки має ще двох синів, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 від першого шлюбу та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від другого шлюбу. Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26.11.2019 року у справі № 585/4193/19 (набрало законної сили 05.02.2020 року) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано недієздатною, над нею встановлено опіку та призначено опікуном її доньку - ОСОБА_2 , яка проживає разом з матір`ю за місцем її реєстрації, здійснює за нею догляд оскільки мати є інвалідом I групи по зору, та потребує постійного стороннього доглядуу зв`язку з обмеженням життєдіяльності. В останнє ОСОБА_5 було госпіталізована до Обласної клінічної спеціалізованої лікарні в період з 20.01.2020 року по 29.04.2020 року та виявлено в неї захворювання: кардіосклероз, пневмонія, катаракта очей, атеросклероз. На лікування ОСОБА_5 , були витрачені значні кошти. ОСОБА_2 отримує пенсію по інвалідності на матір, але цих коштів для того щоб повністю забезпечити потреби матері-інваліда недостатньо, іншого джерела доходу позивач не має. Сини добровільно участі у витратах на лікування матері ні під час госпіталізації, ні після не брали, що є підставою звернення позивача з даним позовом до суду.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду від 03.11.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та справу призначено до підготовчого розгляду на 01.12.2020 року.

28 грудня 2020 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача і виділено матеріали цивільної справи відносно ОСОБА_4 в самостійне провадження.

18 січня 2021 року підготовчий розгляд проведено і справу призначено до судового розгляду по суті на 18 лютого 2021 року.

Представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала і просила задоволити. Суду пояснила, що відповідач не бере участі в утриманні матері. ОСОБА_2 є опікуном ОСОБА_5 яка обмежена в життєдіяльності так як є інвалідом 1 групи, коштів, які вона отримує не достатньо для утримання і забезпечення життєдіяльності матері ОСОБА_5 .

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила позов задоволити так як на кошти які вона отримує: материна пенсія 2300 грн., їй платять 2187,75 грн. як опікуну їй не достатньо для утримання недієздатної матері та її лікування. Чи працює відповідач їй не відомо, він відмовився від матері та не допомагає їй. Проживає вона з недієздатною матір`ю та сином. Який в неї місячний прибуток вона сказати не може, так як не може рахувати кожну копійку.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився про причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26.11.2019 року у справі № 585/4193/19 (набрало законної сили 05.02.2020 року) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано недієздатною, над нею встановлено опіку та призначено опікуном її доньку - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . (а.с. 12-13).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 25.09.2020 року, актовий запис №287, ОСОБА_6 є його матір`ю (а.с. 10)

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 02 березня 1966 року, актовий запис № 21, шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 було розірвано та ОСОБА_6 змінила прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 ». (а.с.9)

Зі свідоцтва про шлюб від 15.03.1966 року виданого Роменським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис №80 вбачається, що між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 було укладено шлюб, після чого « ОСОБА_9 » взяла прізвище чоловіка змінивши його на « ОСОБА_12 ». (а.с.8)

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис 561, виданого Роменським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), вбачається що його батьками є ОСОБА_10 та ОСОБА_5 (а.с. 11).

З копії посвідчення № 116 виданого виконавчим комітетом Роменської міської ради Сумської області ОСОБА_2 вбачається, що вона, згідно Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26.11.2019 року, призначена опікуном над недієздатною ОСОБА_5 ( а.с. 14).

За даними довідки Роменського відділу обслуговування громадян виданої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 мешканки АДРЕСА_1 , в тім що вона перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області та отримує пенсію по інвалідності на підопічну ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 15).

За даними довідки виданої виконкомом Плавинищанської сільської ради Роменського району Сумської області в тім, що ОСОБА_2 дійсно зареєстрована, але на даний час не проживає в АДРЕСА_1 . (а.с 16).

За даними довідки виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області голови квартального комітету №6 від 24.05.2020 року виданої ОСОБА_2 засвідчується факт того, що вона фактично проживає зі своїм сином ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , без реєстрації за адресою АДРЕСА_2 , по догляду за матір`ю інвалідом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 17).

Відповідно довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААБ № 754835, від 21.05.2020 року засвідченої головою МСЕК, ОСОБА_5 має I групу інвалідності по зору, безтерміново та потребує постійного стороннього догляду. (а.с. 18)

Згідно висновку лікарської комісії щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом I-III групи внаслідок психічного розладу ОСОБА_5 , 1937 року народження є інвалідом 1А групи внаслідок психічних розладів, встановлених 30.03.2020 року, проживає разом з ОСОБА_2 в АДРЕСА_2 , за рівнем обмеження життєдіяльності ОСОБА_5 потребує постійного стороннього догляду. (а.с.19)

Відповідно до епікризу від 18.08.2020 року ОСОБА_5 , 1937 року народження має захворювання на церебральний атеросклероз, дифузний кардіосклероз, незріла катаракта обох очей, правостороння пневмонія. ( а.с. 20)

Відповідно до положення статті 202 Сімейного кодексу України, що закріплено в статті 51 Конституції України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Утримання батьків дітьми є відповідною моральною компенсацією за утримання і турботу надану батьками дитині. Обов`язок дітей утримувати своїх батьків відноситься до зобов`язань першої черги.

Для виникнення обов`язку дітей утримувати батьків у судовому порядку необхідна наявність наступних умов: кровне споріднення між батьками та дітьми, засвідчене у встановленому законом порядку, або інші юридично значущі зв`язки між ними; непрацездатність батьків і потреба ними матеріальної допомоги; повноліття дітей. За відсутності однієї із зазначених умов обов`язок у дітей утримувати батьків не виникає.

Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до якого обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст. 204 СК України).

Таким чином, відповідно до статті 205 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Тобто, батьків слід визнавати такими, що потребують матеріальної допомоги. Свідченням такої потреби є отримання матір`ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб - пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач ОСОБА_2 як опікун недієздатної ОСОБА_5 , вказує на низький розмір отримуваної пенсії, якої не вистачає на сплату комунальних платежів, лікування та придбання лікарських засобів. Крім зазначеного, ОСОБА_5 є непрацездатною особою внаслідок інвалідності І-ї групи довічно, визнана недієздатною у встановленому законом порядку, внаслідок чого не може підвищити свій дохід шляхом влаштування на роботу, не має подружжя, тому позивач вимушена звернутися із позовом про стягнення аліментів на утримання недієздатної ОСОБА_5 з її сина, який маючи можливість, не допомагає матері матеріально та не доглядає за нею.

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Як було зазначено вище, відповідно до положень статті 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків слід враховувати, що вказане право батьків виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, керуючись вищенаведеними положеннями сімейного законодавством України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів на утримання його матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у заявленому позивачем-опікуном розмірі - оскільки судом встановлено, що ОСОБА_5 визнана судом недієздатною особою, є інвалідом першої групи по зору безстроково, потребує стороннього догляду, нагляду та допомоги, при цьому суд бере до уваги, що відповідач є особою працездатного віку, і не повідомив суду доказів на підтвердження наявності інших утриманців чи соціальних зобов`язань, які могли бути враховані при визначенні розміру аліментів.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи, що позивач проживає з недієздатною матір`ю, яка перебуває на її утриманні, а відповідач працездатний, а також враховуючи рівний обов`язок дітей утримувати своїх недієздатних батьків, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання недієздатної матері ОСОБА_5 в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду.

З відповідача, на підставі ст. 141 ЦПК України, в прибуток держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 172, 202, 205 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 12,13, 18, 81, 141,258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , що діє в інтереасах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про стягнення аліментів задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 аліменти на утримання недієздатної матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у розмірі 1/6 частки з усіх виджів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи стягнення з 28 жовтня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь держави судовий збір в розмірі вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок (840,80 грн.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку передбаченому п. 15.5.) Перехідних положень ЦПК України. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з днявручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 24.02.2021р.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. О. Шульга