ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5581/21 Справа № 201/2482/21 Суддя у 1-й інстанції - Федоріщев С. С. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 06 квітня 2021 року про забезпечення позову, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Сисоєнко І.В., приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Златова Н.А., про визнання недійсними та скасування договорів дарування.

02 квітня 2021 року ОСОБА_2 було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 2/5 частини квартири АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 ; заборони будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо 2/5 частин квартири АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 .

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 06 квітня 2021 року заяву про забезпечення позову задоволено частково. До набрання законної сили рішенням у цивільній справі №201/2482/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсними та скасування договорів дарування, вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо 2/5 частин квартири АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 06 квітня 2021 року скасувати, у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити, зазначаючи, що ухвала суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що, забезпечивши позов, суд не взяв до уваги, що він є законним власником 2/5 частин квартири, а позивачем не доведено того, що існує можливість загрози виконання рішення у даній справі.

Правом на надання відзиву на апеляційну скаргу сторони по справі не скористались.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову суд виходив з того, що з урахуванням співмірності заходів забезпечення позову з позовними вимогами та змісту викладених обставин, заходи забезпечення позову, є достатніми та необхідними забезпечення реального виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Зазначав, що між сторонами існує спір щодо права власності на нерухоме майно, а імовірна подальша зміна його власника унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 унормовано, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Положеннями ст.150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

За змістом ст.151 ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов`язково зазначаються: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, захід забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто повинні бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсними та скасування договорів дарування та просив визнати недійсним та скасувати договір дарування НОМ 131992 від 13 березня 2020 року та договір дарування ННВ 829168 від 05 квітня 2018 року.

Колегією суддів не встановлено будь-яких обставин, які б свідчили про неефективність вжитих заходів, чи про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, тому суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, частково, саме шляхом заборони будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо 2/5 частин квартири АДРЕСА_1 .

Доводи апеляційної скарги, що суд постановив неправомірне судове рішення слід відхилити.

В даному випадку забезпечується позов таким способом, що ніяким чином не порушує права відповідача до винесення рішення по справі на користування належною йому частиною майна.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що судом не обґрунтовано у чому полягає загроза невиконання рішення спростовуються самою ухвалою в якій зазначено про те, що між сторонами існує спір щодо права власності на нерухоме майно, та позивачем доведено, що імовірна подальша зміна власника спірного майна унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Порушень процесуального права, які могли б призвести до скасування ухвали суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Колегія суддів вважає, що наявність заходів забезпечення позову не буде порушувати права відповідача та буде сприяти ефективному вирішенню даної справи.

З урахування наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими, а тому не має підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 06 квітня 2021 року про забезпечення позову залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.