ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/170/18 Провадження № 2/636/596/21
РІШЕННЯ
26 травня 2021 року м. Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді Карімова І.В.,
за участю секретаря Гуслевої М.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області про стягнення збитків та 3% річних за невиконання грошового зобов`язання,
ВСТАНОВИВ:
Позивач зазначав, що під час прийняття рішення суду 15.01.2015 року по цивільній справі № 636/5720/13-ц за інформацією НБУ 1 долар США становив 15,75 грн. За період невиконання боржником своїх зобов`язань курс долара США до національної валюти зріс і станом на 16.01.2018 року за інформацією НБУ 1 долар США становить 28,5366 грн.
Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 22.01.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а ухвалою цього ж суду від 10.04. 2018 року позовна заява ОСОБА_1 повернута позивачу як неподана (а.с.8,18-19).
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 31.07.2018 року ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 10.04. 2018 року скасовано, справа повернута до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с.43-44).
Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 27.08.2018 року відкрито провадження у вказаній справі, розгляд якої призначено в загальному позовному провадженні(а.с. 73).
Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 16 липня 2019 року закінчено підготовче провадження у справі, розгляд якої призначено в загальному позовному провадженні.
Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 31 жовтня 2019 року зупинено провадження у справі до розгляду по суті цивільної справи № 636/4225/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним.
Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 16 вересня 2020 року провадження у цій справі поновлено відповідно до ст. 254 ЦПК України.
Подалі позивач ОСОБА_1 надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі за заявленими підставами.
Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.ст. 128-130 ЦПК України, відзив на позов не надав, причини своєї неявки не повідомив.
Представник третьої особи - Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позову ОСОБА_1 не заперечує.
У зв`язку із зазначеним суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наданих ними доказів.
Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.
На виконання судового рішення 29 січня 2015 року Чугуївським міським судом Харківської області видано виконавчий лист № 636/5720/13-ц, за яким постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області від 05 лютого 2015 року відкрито виконавче провадження ВП № 46326300 з примусового виконання цього виконавчого листа(а.с. 63).
Частинами 4,6 ст.82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).
Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.
Зазначена правова позиція висловлена у постанові від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18) Великої Палати Верховного Суду.
З огляду на матеріали справи, предметом позову у даній справі є стягнення на підставі частини 2 статті 625 ЦК України 3 % річних, за невиконання грошового зобов`язання, підтвердженого судовим рішенням. Оскільки відповідач ОСОБА_2 порушив вказане грошове зобов`язання, у позивача ОСОБА_1 виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України.
Між тим суд не може в повному обсязі погодитися з розрахунками позивача щодо стягнення з відповідача 3 % річних, за невиконання грошового зобов`язання з огляду на наступне.
Як вбачається з постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16 (провадження № 14 446цс18) Велика Палата Верховного Суду відступила від правових висновків Верховного Суду України та Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду щодо можливості стягнення грошових коштів в іноземній валюті.
Натомість Велика Палата Верховного Суду, розглянувши справу № 373/2054/16, дійшла висновку, що заборони на виконання грошового зобов`язання в іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.
У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству.
Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення ч. 1 ст. 1046, ч. 1 ст. 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.
Так, у разі зазначення в судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні.
Аналогічні висновки містяться, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц .
У зв`язку із чим суд вважає, що на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 3% річних, виходячи з суми боргу не сплаченого відповідачем ОСОБА_2 , визначеною органом ДВС на 01.02.2018 року в розмірі 519750 грн., за період прострочення виконання зобов`язання з 16.01.2015 року по 16.01.2018 року(1095 днів) в розмірі 46 777грн. 50 коп.( 519750 грн. х 3% х 1095 дн./365 дн. = 46 777, 50 грн.
Тобто позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 704,80 грн., виходячи з положень п/п1 п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» та статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» від 07.12.2017 № 2246-19 із зазначенням прожиткового мінімуму на одну працездатну особу з 1 січня 2018 року в розмірі 1762 гривень.
Керуючись ст.ст. 10,12, 235, 258, 263 -265, 268, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області про стягнення збитків та 3% річних за невиконання грошового зобов`язання - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , адреса для кореспонденції: АДРЕСА_3 , 3% річних за невиконання грошового зобов`язання в сумі 46 777(сорок шість тисяч сімсот сімдесят сім) гривень 50 копійок, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 гривень.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до або через Чугуївський міський суд Харківської області.

Повне рішення складено 04 червня 2021 року.

Суддя: