Борівський районний суд Харківської області
справа: № 614/578/20
провадження: 2/614/43/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2021 Борівський районний суд Харківської області в складі судді Гуляєвої Г. М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в смт. Борова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та м. Ізюм Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

про зняття арешту з нерухомого майна

У С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що заочним рішенням Борівського районного суду Харківської обл. по справі №614/715/15-ц від 05.08.2015 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» з неї було стягнуто заборгованість по кредитному договору в розмірі 32 373 грн. 89 коп.

Згідно вищевказаного рішення, Борівський районним судом Харківської обл. був виданий виконавчий лист, який був переданий на виконання до Борівського районного відділу ДВС ГТУЮ в Харківській обл.

На підставі вищевказаного виконавчого листа державний виконавець виніс постанову ВП 50803211 від 19.04.2016 про накладення арешту на все майно, яке належить позивачу, а саме: земельну ділянку площею 0.0958 (кадастровий №:01:010:0549), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ).

15.06.2020 позивач звернулась до Борівського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській обл. із заявою про зняття арешту з нерухомого майна, яке належить їй, в зв`язку з тим, що строк пред`явлення виконавчого листа по справі №614/715/15-ц вже минув і кредитор не має права пред`явити вказаний виконавчий лист до виконання.

22.06.2020 вона отримала відповідь Борівського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській обл. про те, що їй відмовлено у знятті арешту. Свою позицію державна виконавча служба мотивувала тим, що діючим законодавством передбачається зняття арешту лише в разі повного виконання рішення суду, а в разі повернення виконавчого листа без виконання, арешт державний виконавець не скасовує.

Зазначає, що строк пред`явлення виконавчого листа по справі №614/715/15-ц сплив 15.06.2020, а тому немає ніяких законних підстав для арешту її майна.

Ухвалою судді від 04.08.2020 позивачу відмовлено у відкритті провадження, оскільки набрало законної сили рішення у справі між тими самими сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав.

26.08.2020 до суду надійшла апеляційна скарга від позивача на ухвалу Борівського районного суду Харківської обл. №614/578/20 щодо відмови у відкритті провадження.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 22 грудня 2020 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено; ухвалу Борівського районного суду Харківської обл. від 04 серпня 2020 р. скасовано; справу повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Борівського районного суду Харківської обл. від 15.01.2021 у справі відкрито провадження та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

28.01.2021 відповідач - представник Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та м. Ізюм Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надав до суду відзив, у якому просив питання зазначене у позові ОСОБА_1 вирішити без його участі, у частині ухвалення рішення покладаються на розсуд суду. Вказав, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №50803521 (№АСВП) з примусового виконання виконавчого листа №2/614/202/15, виданого 25.03.2016 Борівським районним судом Харківської обл. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судового збору в сумі 323,74 грн. та виконавче провадження №50803211 (№АСВП) з примусового виконання виконавчого листа №614/715/15-ц, виданого 25.03.2016 Борівським районним судом Харківської обл. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в сумі 32373,89 грн. Дані виконавчі провадження 17.01.2017 завершено у зв?язку з поверненням виконавчого документу стягувану на підставі п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження». Вищезазначений виконавчий документ станом на 28.01.2021 на виконанні у відділі не перебуває.

04.02.2021 відповідач - представник Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» надав до суду письмові пояснення, згідно яких проти задоволення позовних вимог заперечує; справу просив слухати без його участі.

Крім того, суд зазначає, що 23.12.2019 до Борівського районного суду Харківської обл. надходила позовна заява ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та м.Ізюм ГТУЮ у Харківській області, Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про зняття арешту з майна.

Рішенням Борівського районного суду Харківської обл. від 10.03.2020, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та м. Ізюм Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про зняття арешту з майна відмовлено.

Позивач в судове засідання не з?явилася, надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі.

Відповідач представник Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та м. Ізюм Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з?явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, у частині ухвалення рішення покладаються на розсуд суду.

Відповідач - представник Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не з?явився, в письмових поясненнях, наданих 04.02.2021 справу просив слухати без його участі, проти задоволення позовних вимог заперечує.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає вимогам ч. 3 ст.211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що згідно копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19.04.2016, накладено арешт на все майно в межах суми стягнення (35661,78 грн.), яке належить боржнику ОСОБА_1 (а.с.7), згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки кадастровий №:01:010:0549), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; та житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8-9), відповідно до повідомлення Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та м. Ізюм Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) - ОСОБА_1 , на виконанні у відділі перебував виконавчий лист №614/715/15-ц, виданий 25.03.2016 Борівським районним судом Харківської обл. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості по кредиту в сумі 32373,89 (№АСВП 50803211); виконаче провадження з виконання вищевказаного виконавчого документу завершено 17.01.2017 на підставі п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с.10).

Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини, кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

За змістом ст.ст.12,81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Норми ст.41 Конституції України встановлюють принцип непорушності права приватної власності.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч.ч.1,2 та 5 ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.1 ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Як передбачено ч. 2 ст.321 ЦК України, особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», державний виконавець під час здійснення професійної діяльності керується принципом верховенства права та діє виключно відповідно до закону.

В суді встановлено, що згідно інформації Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та м. Ізюм Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), при перевірці даних, які знаходяться у спецрозділі Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено наступне: на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №50803521 (№АСВП) з примусового виконання виконавчого листа №2/614/202/15, виданого 25.03.2016 Борівським районним судом Харківської обл. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судового збору в сумі 323,74 грн. та виконавче провадження №50803211 (№АСВП) з примусового виконання виконавчого листа №614/715/15-ц, виданого 25.03.2016 Борівським районним судом Харківської обл. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в сумі 32373,89 грн. Дані виконавчі провадження 17.01.2017 завершено у зв?язку з поверненням виконавчого документу стягувану на підставі п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження». При перевірці даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, вищезазначений виконавчий документ станом на 28.01.2021 на виконанні у відділі не перебуває.

За таких обставин, суд вважає, що вказаний арешт перешкоджає позивачу в повному обсязі реалізувати свої права щодо користування та розпорядження своїм майном, а тому позовні вимоги є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 80, 81, 89, 141, 191, ч. 2 ст. 247, 259, 264, 265, 268, 273, 274-279, 446, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, на підставі ст.ст.1,40 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.321 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та м. Ізюм Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про зняття арешту з нерухомого майна - задовольнити.

Зняти арешт та заборону на відчуження нерухомого майна, а саме: земельної ділянки площею 0.0958 (кадастровий №:01:010:0549), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та житловий будинок АДРЕСА_1 , накладений державним виконавцем Борівського районного відділу ДВС ГТУЮ в Харківській області на підставі Постанови №50803211 від 19.04.2016.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Борівський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Гуляєва Г. М.