Справа № 464/2393/19 Головуючий у 1 інстанції: Мичка Б.Р.
Провадження № 22-ц/811/99/21 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

з участю: представника ОСОБА_1

ОСОБА_2 , представника ТОВ «Центр аграрних

систем» Бутко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Центр аграрних систем» на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 14 грудня 2020 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Центр аграрних систем», товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанас», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Макаренко Валерій Михайлович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, про скасування рішення про державну реєстрацію права власності, витребування майна та поновлення державної реєстрації,

в с т а н о в и в:

У квітні 2019 рокуОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила; скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Макаренка В.М. від 18.05.2016 року про державну реєстрацію права власності товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Вердикт Фінанас» на приміщення ательє, загальною площею 51,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01; скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округуЧуловського В.А. про реєстрацію права власності ТОВ «Центр аграрних систем» за №21958056 від 18.08.2017 року на вказане приміщення, витребувати це приміщення в ТОВ «Центр аграрних систем» на користь ОСОБА_1 та поновити за нею державну реєстрацію права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

У грудні 2020 року позивач ОСОБА_1 , в особі свого представника адвоката Мармуляк С.В., подала заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на приміщення ательє, загальною площею 51,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, та заборони ТОВ «Центр аграрних систем» на вчинення будь-яких дій, спрямованих на відчуження цього приміщення.

В обгрунтування заявлених вимог посилалась на те, що рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 30 жовтня 2020 року у справі №464/1376/20 задоволено позов ТОВ «Центр аграрних систем» про припинення (зняття) арештів (заборон) на спірне нерухоме майно, що свідчить про бажання товариства та його можливість, як власника, розпорядитись спірним об`єктом нерухомого майна, що унеможливить виконання рішення суду та поновлення порушених прав позивача.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 14 грудня 2020 року вжито заходи забезпечення позову в даній справі шляхом накладення арешту на приміщення ательє, загальною площею 51,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), яке належить відповідачу ТОВ «Центр аграрних систем».

В задоволенні інших вимог заявника відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив відповідач ТОВ «Центр аграрних систем», просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що суд в оскаржуваній ухвалі послався лише на загальні норми процесуального права без урахування фактичних обставин справи і зі змісту ухвали незрозуміло, які обставини досліджувались та на підставі яких доказів суд дійшов висновку про існування обставин, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого судового рішення, а тому твердження про те, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити виконання майбутнього судового рішення по справі без підкріплення їх належними та допустимими доказами, є необгрунтованим припущенням.

Апелянт зазначає, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 30 квітня 2013 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» заборгованість у розмірі 1489541 грн. 19 коп., а тому, на переконання апелянта, фактичною підставою виникнення спору і подання позивачем даного позову стало не реальне порушення прав чи майнових інтересів позивача, а настання цивільно-правової відповідальності за невиконання позичальником договірних зобов`язань та судового рішення, яке набрало законної сили, і інтерес позивача полягає в тому, щоб уникнути такої цивільно-правової відповідальності.

Вважає, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

На думку апелянта, суд задовольнив заяву про забезпечення позову не у зв`язку з існуванням об`єктивної можливості вчинення дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду, а у зв`язку із неправильною оцінкою доводів позивача та неналежного дослідження усіх обставин справи.

У судове засідання інші учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому справу розглянуто апеляційним судом відповідно до вимогч.2 ст.372 ЦПК України у їхній відсутності.

Заслухавши пояснення сторони відповідача в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони позивача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (п.п. 4, 10) роз`яснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи наведені вище норми процесуального закону й те, що між сторонами дійсно виник спір, предметом якого є вказане нерухоме майно, щодо якого вжито заходи забезпечення позову, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки у випадку реалізації відповідачем свого права на розпорядження спірним майном, може бути істотно ускладнене чи унеможливлене виконання рішення суду та/або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулась.

Інші доводи апелянта стосуються суті вирішення спору, однак, при вирішенні питання забезпечення позову, суд не перевіряє законності заявлених позивачем позовних вимог, а оскільки судом першої інстанції не допущено порушень норм процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Центр аграрних систем» залишити без задоволення.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 14 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 16 червня 2021 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.