печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2021 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Вовк С. В.,

за участі секретаря судових засідань Брачун О. О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представник відповідача Литвин А. В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа: Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції України, про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позиція сторін у справі

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до АТ «Державний ощадний банк України», третя особа: Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції України, про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що в 2017 році позивач відрила в АТ «Державний ощадний банк України» пенсійний рахунок. Отримавши постанову про арешт коштів боржника, працівники АТ «Державний ощадний банк України», не задумуючись, наклали 100% арешт на пенсійний рахунок, чим порушили Закон України «Про виконавче провадження». Фактично своїми діями залишили позивача без коштів на існування, лікування, можливості сплачувати за комунальні послуги.

Представник відповідача подав відзив на позов, в якому зазначив, що кошти на рахунку № НОМЕР_1 були арештовані Банком у відповідності до вимог постанови про арешт коштів боржника від 07.10.2019 р. ВП №59734913, оскільки державний виконавець Костенко Д.С. зазначив про накладення арешту «...на грошові кошти, що містяться на рахунку(ах) відкритих, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику».

В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні.

Процесуальні дії

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26 червня 2020 року прийнято до провадження цивільну справу та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18 березня 2021 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Фактичні обставини справи

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Постановою державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Київ Костенко Д.С. про арешт коштів боржника від 07.10.2019 р. ВП №59734913 накладено арешт на грошові кошти, що містились на рахунку № НОМЕР_1 в межах суми звернення стягнення 88383,8 грн., відкритому в AT «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 .

На виконання постанови про арешт коштів боржника АТ «Державний ощадний банк України» накладено арешт на грошові кошти, що містились на рахунку № НОМЕР_1 .

16.03.2020 р. до AT «Ощадбанк» надійшла постанова державного виконавця Костенко Д.С. від 12.03.2020 р. про закінчення виконавчого провадження №59734913 та припинення чинності арешту майна боржника.

Після отримання постанови державного виконавця від 16.03.2020 р. банком був знятий арешт з коштів ОСОБА_1 на рахунку № НОМЕР_1 .

Позиція суду та оцінка аргументів сторін

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004р. №22, встановлено, що виконання Банком арешту коштів, що зберігаються на рахунку клієнта, здійснюється, крім іншого, за постановою про арешт коштів державного виконавця/приватного виконавця (п. 9.1 Інструкції).

За змістом ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що збороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 151 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 191 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 261 Закону України «Про теплопостачання», статті 181 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших ра¬хунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до п. 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 р. №492, поточний рахунок - це рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

При цьому, судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах.

Стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює вичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено.

За правилом частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Із системного аналізу наведених норм права вбачається, що банк не являється тією особою, що має відповідати за вимогами про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої накладенням арешту на рахунок, що використовується для зарахування пенсійних виплат, адже законом покладено обов`язок саме на виконавця щодо зняття арешту з коштів, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 59 зазначеного Закону, підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Тобто, після отримання листа банку про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунку ОСОБА_1 , та про використання цього рахунку для зарахування пенсійних виплат, саме державний виконавець мав приймати рішення щодо можливості зняття арешту з коштів позивача.

За змістом частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Судом враховано, що у позові ОСОБА_1 ототожнено поняття моральної та матеріальної шкоди, вказано загальний розмір шкоди, не зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань вона виходила, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Керуючись ст. ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 131, 141, 258-259, 263-265, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа: Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції України, про відшкодування моральної та матеріальної шкоди - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд міста Києва.

Повний текст рішення виготовлено 22 червня 2021 року.

Суддя С. В. Вовк