Номер провадження 2/754/921/21
Справа №754/9199/20
РІШЕННЯ

Іменем України

(повне рішення суду виготовлено 01 липня 2021 року)

30 червня 2021 року м. Київ, Деснянський районний суд м. Києва, суддя: Грегуль О.В., секретар судового засідання: Дорошенко В.В., справа № 754/9199/20

ОСОБА_1 - позивач

Товариство з обмеженою відповідальністю «Клімат системс» - відповідач

Вимоги позивача: витребування трудової книжки та стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу

ОСОБА_2 - адвокат позивача

ОСОБА_3 - представник відповідача

Марченко В.А. - адвокат відповідача

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом і посилаючись на невидачу трудової книжки при звільненні, просив зобов`язати відповідача видати трудову книжку та стягнути з відповідача: 36351,20 грн. - середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки. Після подання позову відповідачем 02.12.2020 було видано трудову книжку, тому, позивачем неодноразово уточнювались позовні вимоги і остаточно визначившись із межами позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача за період з 17.03.2020 по 02.12.2020 середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки в сумі: 70331,36 грн..

У судовому засіданні позивач зі своїм адвокатом позов підтримали, а представник та адвокат відповідача позов не визнали.

Вислухавши позивача, його адвоката, представника і адвоката відповідача, дослідивши матеріали справи, суд у судовому засіданні встановив наступне.

Наказом (розпорядженням) відповідача № 18-К від 12.04.2019, позивача прийнято з 16.04.2019 на роботу на посаду головного бухгалтера з 40 год. робочим тижнем.

16.03.2020 позивач звернувся до відповідача із письмовою заявою про звільнення з роботи за угодою сторін згідно ст. 36 КЗпП України з 16.03.2020.

Наказом (розпорядженням) відповідача № 17-К від 17.03.2020, позивача звільнено з роботи з посади головного бухгалтера з 17.03.2020 за п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Згідно ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 235 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до доповідної записки менеджера з адміністративної роботи відповідача на ім'я директора відповідача від 16.03.2020 час: 17:30 год., позивач 16.03.2020 в 17:20 год. подав заяву про звільнення за згодою сторін згідно ст. 36 КЗпП України з 16.03.2020 і на зауваження про відсутність робочого часу для ознайомлення із заявою директора, підготовки наказу про звільнення, здійснення розрахунку при звільненні, позивач не відреагував та змінювати дату заяви відмовився.

Відповідно до доповідної записки менеджера з адміністративної роботи відповідача на ім'я директора відповідача від 17.03.2020, позивач 17.03.2020 на роботу не з'явився.

Відповідно до акту комісії відповідача від 17.03.2020, позивач у цей день був відсутній на роботі протягом усього дня і на телефонні дзвінки не відповідав.

Листом відповідача вих. № 210/1 від 17.03.2020, адресованим позивачу, останньому письмово повідомлено про складання акту про відсутність на робочому місці 17.03.2020.

Листом відповідача вих. № 211/1 від 17.03.2020, адресованим позивачу, останньому письмово повідомлено, що на підставі наказу № 17-К від 17.03.2020 його звільнено за п. 1 ст. 36 КЗпП України та цим же листом позивача запрошено з`явитись до відповідача для ознайомлення з наказом та отримання трудової книжки.

Листом відповідача вих. № 418 від 10.08.2020, адресованим позивачу, останньому письмово повторно повідомлено про необхідність з`явитись до відповідача для ознайомлення з наказом та отримання трудової книжки.

Останній лист позивач отримав 07.09.2020, що підтверджується зворотним поштовим повідомленням.

17.03.2020 з позивачем проведено остаточний розрахунок при звільненні, шляхом перерахування коштів на картковий рахунок.

Відповідно до акту комісії відповідача від 02.12.2020 час 15:30, позивач 02.12.2020 відмовилась ознайомлюватись та підписувати наказ про звільнення № 17-К від 17.03.2020 і будь-яких пояснень з цього приводу ним не було надано.

Відповідно до книги обліку руху трудових книжок і вкладишів до них, позивач 02.12.2020 під розписку отримав свою трудову книжку.

Згідно п. 4.2. «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 № 58, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 17.08.1993 № 110, 4.2. Якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.

У судовому засіданні достовірно встановлено і про це в своїх поясненнях у судовому засіданні зазначив позивач, що 17.03.2020 його на роботі не було, тому, що не було з ким залишити дитину.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є: 1) угода сторін.

Тобто за п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України трудовий договір припиняється за наявності саме такої домовленості між працівником і роботодавцем.

Суду не надано доказів про наявність між позивачем і відповідачем домовленості про виникнення у відповідача обов`язку звільнити позивача за п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України в день подання позивачем заяви про звільнення і саме в день про який позивач вкаже в заяві про звільнення.

Відповідач надав згоду на звільнення позивача з 17.03.2020.

З рішенням відповідача про звільнення позивача саме з 17.03.2020, позивач погодився, оскільки при вирішенні даного спору судом стороною позивача наказ про звільнення № 17-К від 17.03.2020 не оспорювався.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, 1. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У день звільнення позивач не вийшов на роботу з власної ініціативи, проти чого сам позивач не заперечував у судовому засіданні.

Будь-яких конкретних правових доказів, які б свідчили або давали суду правові підстави для висновку про недостримання відповідачем при звільненні вимог ч. 1 ст. 47 КЗпП України та п. 4.2. «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», сторона позивача суду не надала і судом таких доказів не здобуто.

Також стороною позивача суду не надано конкретних правових доказів, що позивач на виконання вимог п. 4.2. «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» надавав свою письмову згоду на пересилання йому його трудової книжки поштою з доставкою на зазначену ним адресу.

Згідно ч. 1, ч. 4 - ч. 7 ст. 81 ЦПК України, 1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 4. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. 5. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 6. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 7. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Конкретних, правових та беззаперечних доказів, які б свідчили або давали суду саме правові підстави для висновку про наявність вини саме відповідача в затримці видачі позивачу трудової книжки при звільненні, сторона позивача суду не надала і судом таких доказів не здобуто.

Крім того на підставі звернення позивача до Головного управління держпраці у Київській області, останнім перевірялось дотримання відповідачем трудового законодавства щодо видачі трудової книжки позивача і суду не надано доказів про виявлення Головним управлінням держпраці у Київській області будь-якого порушення відповідачем трудового законодавства по відношенню до позивача.

За таких обставин у задоволенні позову відмовляється за недоведеністю позовних вимог.

Згідно ч. 1 і ч. 2 ст. 141 ЦПК України, 1. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до товариства з обмеженою відповідальністю «Клімат системс» (місцезнаходження: м. Київ, пр. Правди 94, кв. 10, ).

Судові витрати покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: