Справа № 2027/7740/12
Провадження № 6/643/195/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2021 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Довготько Т.М.

за участю секретаря судового засідання Хотян К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПАРІС» про заміну сторони виконавчого провадження, зацікавлені особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ :

Представник заявника ТОВ «Фінансова компанія «ПАРІС» звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 20.06.2012року Московський районний суд м. Харкова ухвалив рішення по справі №227/7740/12, згідно з яким задоволено заяву ПАТ «Дельта Банк» про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості по кредитному договору у сумі 6614,14грн., та судового бору у розмірі 214, 60грн. В автоматизованій системі виконавчих проваджень інформація щодо виконавчих проваджень про стягнення з відповідача на користь АТ «Дельта Банк» відсутня. 23.04.2020року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «ПАРІС» укладено договір про відступлення права вимоги №2230/К. Вказаний договір укладено відповідно до результатів відкритих торгів аукціону, які проводилися у відповідності до вимог ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з метою продажу майна неплатоспроможного банку, результати визначеного аукціону було оформлено Протоколом електронних торгів №UA-EA-2020-03-23-000001-b від 13.04.2020р. До Додатку №1 до Договору увійшло право вимоги до відповідача, що виникло на підставі Договору про надання кредиту №001-20601-050607 від 05.06.07р. Таким чином, ТОВ «ФК «ПАРІС» стало правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором №001-20601-050607 від 05.06.07р. Враховуючи викладене, заявник просить замінити стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «ПАРІС» у виконавчому листі №2027/7740/12.

Учасники в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду заяви повідомлялися у встановлений законом порядок. Представник заявника ТОВ «ФК «ПАРІС» у заяві просить розгляд справи про заміну сторони виконавчого провадження здійснити без участі представника заявника.

Неявка учасників справи не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20.06.2012року, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором на загальну суму 6614,14 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Дельта Банк» судовий збір у розмірі 214,60 грн.

Рішення набуло законної сили.

23.04.2020року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «ПАРІС» укладено договір про відступлення права вимоги №2230/К.

Договір укладено відповідно до результатів відкритих торгів аукціону, які було оформлено Протоколом електронних торгів №UA-EA-2020-03-23-000001-b від 13.04.2020р.

Згідно витягу з Додатку №1 до Договору №2230/к про відступлення прав вимоги від 23.04.2020року, до переліку договорів, права вимоги за якими були відкуплені, входить також Кредитний договір №001-20601-050607 від 05.06.07р., укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 .

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, далі - ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення прав вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства зміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Частиною 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Під правонаступництвом у виконавчому провадженні розуміється заміна однієї із сторін (стягувача або боржника) з переходом прав і обов`язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брала участь у виконавчому провадженні. Підставою правонаступництва є, зокрема, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

У відповідності до положень ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття провадження.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Вищезазначене підтверджується й правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 20.11.2013 по справа № 6-122 цс 13.

Так, матеріали справи не містять доказів, що Банк отримував чи пред`являв виконавчі листи до виконання або йому було поновлено строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Такі докази мав надати заявник відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, проте відповідні вимоги процесуального закону не виконав.

Крім того, рішення суду від 20.06.2012 року набрало законної сили 03.07.2012року.

На момент набрання рішенням законної сили діяли положення Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 (далі - Закон №606-XIV).

Статтею 22 Закону №606-XIV було передбачено, що виконавчі документи може бути пред`явлено до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону №606-XIV строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Отже, за приписами Закону №606-XIV, який діяв на момент набрання рішенням законної сили, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання за рішенням суду сплив до придбання Товариством прав вимоги до боржника у даній справі (закінчився 03.07.2013 року).

Таким чином, під час продажу права вимоги новому кредитору Банк вже втратив право пред`явлення виконавчого листа до виконання, а за умовами договору про відступлення прав вимоги до нового кредитора переходять усі права первісного кредитора.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання виконавчого листа, означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Вказане узгоджується з позицією викладеною у постановах Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13, від 30.07.2019 у справі № 5/128, від 21.08.2020 у справі № 905/2084/14-908/4066/14, від 11 березня 2021 року у справі 910/2954/17.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд виходить з того, що заміна стягувача неможлива, якщо заява про правонаступництво подана після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом.

Таким чином, оскільки заява про правонаступництво подана після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, то заміна стягувача у виконавчому листі (до відкриття виконавчого провадження) не може бути здійснена.

Керуючись ст. ст. 433, 442 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПАРІС» /м. Київ, вул. Велика Васильківська, 77А/ про заміну сторони виконавчого провадження, зацікавлені особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» /м.Київ, вул. Щорса, 36б/, ОСОБА_1 / АДРЕСА_1 / залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повна ухвала суду складена 02.07.2021 року.

Суддя Довготько Т.М.