КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 361/1312/21
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/8745/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Музичко С.Г., Олійника В.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Житло Уют Сервіс» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 боргу за житлово-комунальні послуги,

за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Житло Уют Сервіс» на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2021 року, постановлену під головуванням судді Петришин Н.М.,-

встановив:

У лютому 2021 року ТОВ «Житло Уют Сервіс» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 14 771 грн 73 коп.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2021 року відмовлено у видачі судового наказу.

В апеляційній скарзі ТОВ «Житло Уют Сервіс» просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Постановляючи ухвалу про відмову у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив із того, що з отриманої інформації неможливо встановити зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 , а тому на підставі ч. 9 ст. 165 ЦПК України у видачі наказу слід відмовити.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Так, у заяві про видачу судового наказу ТОВ «Житло Уют Сервіс» просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг, які надає товариство в будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно із роз`ясненнями, які містяться у п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Отже, враховуючи, що заяви з приводу нерухомого майна подаються до суду за місцем знаходженням цього майна, ТОВ «Житло Уют Сервіс» подало заяву з дотриманням правил виключної підсудності.

З огляду на це, відмова у видачі судового наказу на підставі ч. 9 ст. 165 ЦПК України є помилковою.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Пунктом 6 частини 1 ст. 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду 29 березня 2021 року вирішена з порушенням норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали, відтак підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, ст. 374, ст. 379, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Житло Уют Сервіс» задовольнити частково.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2021 року скасувати.

Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 30 червня 2021 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.Г. Музичко

В.І. Олійник