Справа № 417/945/20
Провадження № 2/417/21/21
РІШЕННЯ

Іменем україни

"25" червня 2021 р. смт Марківка

Марківський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Чернік А. П.

за участю секретаря Кузьмич А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

в с т а н о в и в:

25.08.2020 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, на обгрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем з 2007 року по 2013 рік перебувала у шлюбі, від якого вони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка

проживає з нею. Згідно з рішенням Марківського районного суду Луганської області від 08.08.2013 року з відповідача на її користь стягнуті аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Сума аліментів за вісім місяців 2020 року склала 26 872,54 грн, в середньому сума аліментів на місяць складає 3359,06 грн. З 2008 року донька весь час хворіє, стан її здоров`я з часом погіршується, вона потребує постійного системного лікування. Донька лікується у м. Харкові, тому кошти потрібні не тільки на ліки, а й на поїздки до медичних закладів. На даний час донька має діагноз: системний червоний вовчак, підгострий перебіг, активність 1 ступеня з ураженням шкіри, слизових серозитами, суглобовий синдром. Лікування з таким діагнозом потребує значних коштів, яких вона не має, оскільки нещодавно вийшла на роботу після відпустки по догляду за дитиною до трьох років. Відповідач, який зобов`язаний нести додаткові витрати в зв`язку з хворобою дитини, жодної участі в цьому не приймає, в добровільному порядку вирішити питання про додаткові витрати не бажає. За період травень-серпень витрати склали 13 195,23 грн, а саме в травні 2285,17 грн, в червні 6823,26 грн, в липні 1973,00 грн, в серпні 2113,80 грн. Позивач просила стягнути з відповідача фактично понесені нею витрати, пов`язані з лікуванням дитини, за період травень-серпень 2020 року в сумі 6597,61 грн, та cтягувати один раз на квартал в сумі 6597,61 грн, починаючи з вересня 2020 року і до повноліття дитини.

09.11.2020 року позивач надала заяву про збільшення позовних вимог, зазначивши, що з 25 серпня 2020 року донька пройшла лікування в стаціонарі «Інституту охорони здоров`я дітей та підлітків Національної академії медичних наук України». За 14 днів вересня вона, як мати, понесла витрати на перебування в стаціонарі та на дорогу в сумі 8694,00 грн, тому половину цих витрат повинен нести батько. Позивач просила стягнути з відповідача на її користь вже понесені додаткові витрати в сумі 11 944,61 грн та стягувати з нього один раз на квартал 6597,61 грн, починаючи з жовтня 2020 року і до повноліття дитини.

Позивач у судовому засіданні підтримала вказані вимоги.

Відповідач позовні вимоги визнав частково, надавши письмове пояснення на первісний позов, в якому зазначив, що з 08.08.2013 року він сплачує аліменти на утримання доньки. До позовної заяви позивач додала довідку № 6069/18.19-72 від 19.08.2020 року, видану Марківським районним відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), яка підтверджуе факт сплати ним аліментів у 2020 році: в січні - 1109,00 грн, в лютому - 3656,38 грн, в березні - 3716,90 грн, в квітні- 3716,90 грн, в травні - 3621,28 грн, в червні - 3621,28 грн, в липні - 3716,90 грн, в серпні - 3716,90 грн. Відповідач вважає, що сплачуваний розмір аліментів є достатнім для матеріалыюго забезпечення життя дитини, забезпечення її потреб та інтеpeciв, зокрема, потреби в харчуванні, лікуванні, одязі, забезпеченні речами, необхідними для розвитку i виховання дитини, реалізації її здібностей. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік» (iз змінами) прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1січня 2020 року становив 2218 грн, з 1 липня 2020 року - 2318 грн. Сплачувані ним аліменти в середньому перевищують в 3 рази встановлений законом мінімальний гарантований їх розмір.

Відповідач, з огляду на надані позивачем документи на підтвердження додаткових витрат на лікування дитини, визнає, що дійсно позивачем підтверджені додаткові витрати на загальну суму 3277,70 грн фіскальними чеками від 02.06.2020 року на суму 310 грн,09.06.2020 року на суму 566,60 грн, від 10.06.2020 року на суму 915 грн, від 15.06.2020 року на суму 85,30 грн, від 16.06.2020 року на суму 395 грн, від 29.07.2020 року на суму 672 грн, від 12.08.2020 року на суму 157 грн. та чек без дати на суму 176,80 грн.

У відзиві на заяву про збільшення позовних вимог відповідач зазначив, що позивачем підтверджено додаткові витрати на загальну суму 5836,22 грн фіскальними чеками від 08.2020 року на 230,50 грн, від 08.09.2020 року на суму 480,00 грн, від 09.09.2020 року па суму 250,00 грн, від 09.09.2020 року на суму 34,90 грн, від 09.09.2020 року на суму 146,80 грн, від 10.09.2020 року на суму 173,00 грн, від 10.09.2020 року на суму 53,00 грн, від 10.09.2020 року на суму 364,20 грн, від 10.09.2020 року на суму 231,90 грн, від 14.09.2020 року на суму 509,00 грн, від 18.09.2020 року на суму 1940,90 грн, від 19.09.2020 року на суму 224,70 грн, від 19.09.2020 року на суму 147,00 грн, від 25.09.2020 року на суму 548,52 грн, від 25.09.2020 року на суму 325,00 грн та чек без дати на суму 176,80 грн.

Відповідач визнав, що він повинен нести половину додаткових витрат на лікування дитини, що становить 4556,96 грн (1638,85 грн - за позовом та 2918,11 грн - за заявою про збільшення позовних вимог), тому просив суд частково задовольнити позовні вимоги, а в задоволенні інших вимог відмовити із-за необгрунтованості.

Представник відповідача, адвокат Кладко О.В., у судовому засіданні просив суд позовні вимоги задовольнити частково.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.

Судом установлено, що сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачем, є дитиною-інвалідом. Відповідач з 08.08.2013 року сплачує на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно.

Зазначені обставини визнаються сторонами.

Згідно з приписами статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Верховний Суд 24 лютого 2016 року у справі №6-1296цс15 зазначив, що виходячи з аналізу статті 185 СК України, додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Згідно з приписами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд відповідно до ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У частині другій статті 76 ЦПК України зазначено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які визнаються учасниками справи, згідно з положеннями ч. 1 ст. 82 ЦПК України, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідач визнав, що він повинен нести половину додаткових витрат, підтверджених позивачем належними доказами, що становить 4556,96 грн. Про визнання позову в цій частині відповідач зазначив у письмовому поясненні та відзиві на заяву.

Суд не має сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання, тому вони не підлягають доказуванню.

Що стосується іншої частини позовних вимог, суд зазначає, що позивач, розпорядившись своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, обмежилась лише зазначенням в заявах загальних сум понесених додаткових витрат та які необхідно стягнути в майбутньому, без підтвердження кожної суми відповідними доказами.

За відсутності належного обгрунтування позовних вимог суд позбавлений можливості визначити розмір понесених позивачем витрат на лікування дитини, у зв`язку з чим позов слід задовольнити лише в частині, що визнається відповідачем, та стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на лікування дитини в сумі 4556,96 грн.

Судом установлено, що сторони звільнені від сплати судового збору, тому судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 76, 82, 141, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст. 185 СК України,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) додаткові витрати на дитину в сумі 4556 (Чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят шість ) грн 96 коп.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Луганського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повне судове рішення складено 30.06.2021 року.

Суддя: А.П.Чернік