Справа № 278/3459/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Безпалько В. В., розглянувши за правилами спрощеного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гардіан", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначив, що 16 серпня 2020 року на трасі М-06 (Київ-Чоп), с. Березівка, Житомирський район, Житомирська область сталася ДТП у зв`язку з порушенням гр. ОСОБА_2 ПДР, у зв`язку з чим його транспортному засобу завдано пошкодження, через що він зазнав збитків на суму 97945,06 грн. Позивач вказав, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована за договором з ТДВ "Страхова компанія "Гардіан", однак останнє сплатило лише 56464,89 грн та не виплачує страхове відшкодування у повному обсязі.

У зв`язку з наведеним, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь відшкодування завданих збитків у сумі 41480,17 грн.

Відповідач подав відзив, в якому зазначив, що сплатив відповідачу страхування у повному обсязі після розрахунку збитків за наслідками проведеного дослідження, у зв`язку з чим просить відмовити в задоволенні позову (а.с. 40-43).

Позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що не погоджується з позицією відповідача та здійсненою на його замовлення оцінкою відновлювального ремонту, у зв`язку з чим просить задовольнити його позов (а.с. 57-59).

Третя особа пояснення стосовно позову не надала, хоча про розгляд справи повідомлялася належним чином (а.с. 86-87).

Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного провадження без виклику сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

06 грудня 2019 року ТДВ "Страхова компанія "Гардіан" та ОСОБА_2 уклали договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № ЕР/150211750 стосовно забезпечення транспортного засобу "Nissan X-Trail", реєстраційний номер " НОМЕР_1 " строком до 06 грудня 2020 року (а.с. 46).

16 серпня 2020 року о 18 год. 40 хв. на 157 км автодороги "Київ -Чоп" ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки "Nissan X-Trail", реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", в порушення пп. "б" п. 2.3, п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху (ПДР) не був уважним, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем марки "Audi A6", реєстраційний номер " НОМЕР_2 ", який рухався попереду. У результаті ДТП транспортні засоби механічно пошкоджені (а.с. 5).

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 29 вересня 2020 року у справі № 278/2176/20 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень (а.с. 5).

Відповідно до аварійного сертифіката № 82-D/74/6 від 21 вересня 2020 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки "Audi A6", реєстраційний номер " НОМЕР_2 ", з урахуванням зносу та без ПДВ становить 44464,89 грн (а.с. 47-52).

04 грудня 2020 року ТДВ "Страхова компанія "Гардіан" здійснило страхове відшкодування ОСОБА_1 в сумі 56464,89 грн, а саме: 44464,89 грн страхового відшкодування та 12000 грн витрат на послуги евакуатора (а.с. 54).

Позивач не згоден з розміром виплаченої йому суми відшкодування.

На підтвердження своїх вимог позивач надав висновок експертного автотоварознавчого дослідження експерта ОСОБА_3 № 112-20 від 31 серпня 2020 року (а.с. 14-15) та висновок експерта Сумцова С. С. № 25 від 03 лютого 2021 (а.с. 63-66), згідно з якими вартість відновлюваного ремонту автомобіля марки "Audi A6", реєстраційний номер " НОМЕР_2 ", внаслідок пошкодження 16 серпня 2020 року складає 182456,83 грн, а вартість матеріального збитку складає 85945,06 грн.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ст. 1192 ЦК України).

Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.

Законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (ч. 1 ст. 999 ЦК України).

Водночас, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому третьою особою, а не особою, яка завдала шкоди, може бути обмежений у передбачених законом випадках та порядку.

Згідно з абз. 1 п. 17.1 Закону страховики зобов`язані укладати договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір "Зелена картка") відповідно до цього Закону та чинного законодавства України.

Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому, договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до абз. 1 п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст. 29 Закону).

Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди (абз. 1, 7 ст. 28 Закону).

Згідно з абз. 1 п. 35.1 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Завдання потерпілому шкоди внаслідок ДТП особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі відповідає відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди).

Водночас, така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (в договірному зобов`язанні ним є страховик).

Разом з тим, зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди.

Натомість, страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок.

Потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його користь або на користь третьої особи страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування.

Стаття 36 Закону регламентує, зокрема, розмір та склад суми витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу), що підлягає відшкодуванню на рахунок безпосередньо потерпілій особі.

Згідно з пунктом 36.1 цієї статті Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ).

Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру, виходять з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Вартість ремонту автомобіля з врахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати.

А тому судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є виконавець робіт по ремонту автомобіля платником ПДВ.

Зазначене відповідає позиції Верховного Суду, викладеної в постановах від 13.03.3018 року в справі № 910/9396/17 та від 06.07.2018 року в справі № 924/675/17.

Отже, Закон розмежовує порядок виплати заподіяної шкоди в умовах існування лише проведеної уповноваженою особою (органом) оцінки цієї шкоди (звіту, акта оцінки) (без урахування ПДВ) та у разі фактичного проведення відновлення ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу потерпілої особи з доведенням вартості цього ремонту (з урахуванням ПДВ) (позиція Верховного Суду, викладена в постанові від 06.07.2018 року у справі № 924/675/17).

З огляду на наведене, можна дійти висновку, що страхова виплата, здійснена потерпілій особі страховиком має бути проведена з урахуванням зносу, а в умовах відсутності документального підтвердження факту оплати проведеного відновлювального ремонту також не має включати суму податку на додану вартість.

Аварійний сертифікат № 82-D/74/6 про визначення вартості матеріального збитку, завданого позивачу, відповідає вищезазначеним вимогам.

Разом з тим, надані позивачем висновки (а.с. 14-15, 63-66) не відповідають вказаним критеріям, оскільки розмір шкоди здійснений без урахуванням фізичного зносу та включає суму податку на додану вартість.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про недоведеність неправомірності прийнятого відповідачем рішення стосовно визначення розміру страхового відшкодування, у зв`язку з чим дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-83, 89, 141 ЦПК України ст.ст. 999, 1166, 1192 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Дубовік