Справа № 736/13/21
Номер провадження 2/736/332/21
У Х В А Л А

05 липня 2021 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чурупченка М.І.,

за участю секретаря Макуха О.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Корюківці у приміщенні суду матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості за договором з відповідача.

Після виконання вимог ст. 187 ЦПК України, було відкрито провадження і призначено до підготовчого засідання, яке було проведено без участі сторін та в подальшому без участі учасників справи було постановлено заочне рішення. Яке за заявою відповідача було скасовано і призначено до розгляду в загальному порядку.

Розгляд справи не розпочався, а при встановленні осіб учасників справи та отриманні довідки Корюківського районного суду вбачається, що позивачем по справі, є ОСОБА_1 , який тривалий час з 2016 року до 2019 року, в Корюківську районом суді здійснював повноваження присяжного, тому суддя Чурупченко М.І. заявив собі самовідвід.

Позивач в судовому засіданні в рішенні по заявленому відводу покладається на розсуд суду.

Сторона відповідача до суду не прибула, хоча повідомлено про день та час судового засідання, що не є перешкодою у проведенні судового засідання.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

З підстав наведених вище та у зв`язку з тим, що позивач по справі ОСОБА_1 здійснював повноваження присяжного в судових засіданнях Корюківського районного суду при розгляді цивільних справ, які були визначені і судді Чурупченку М.І., а це може стати підставою для виникнення сумнів сторін в об`єктивності та неупередженості судді, а тому ця обставина вимагає від судді заявити самовідвід.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Статтею 9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, визначених процесуальним законом.

Однак, відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 4 листопада 1950 року кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого кримінального обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Статтею 9 Конституції України та ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» встановлено, що чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.06. у справі «Білуга проти України», від 28.10.98. у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов?язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

На підставі вищевикладеного, ураховуючи те, що позивач по справі ОСОБА_1 , здійснював повноваження присяжного у цивільних справах у Корюківському районному суді Чернігівської області під головуванням також і судді Чурупченка М.І., якому визначено дану позовну заяву, тому з метою усунення обставин, які можуть викликати сумніви у об`єктивності та неупередженості судді, вважаю, що самовідвід заявлений обгрунтовано.

У зв`язку з даними обставинами, з метою виключення всіх обставин, які можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, на підставі ч. 5 ст. 36 ЦПК України заявлений по справі самовідвід підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись 33-36, 40, 258-260 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву про самовідвід судді Корюківського районного суду Чернігівської області Чурупченка М.І. за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити та матеріали цивільної справи передати до канцелярії Корюківського районного суду Чернігівської області для повторного авторозподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. І. Чурупченко