Справа № 285/21/21
провадження у справі № 2/0285/296/21
18 лютого 2021 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючої судді Заполовської Т.Г.
за секретаря судового засідання Сарган О.А.,
сторони по справі: позивач ОСОБА_1 , відповідач АТ «ПУМБ», треті особи: приватний нотаріус Хара Н.С., приватний виконавець Юхименко О.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новоград-Волинський
за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна,
про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,
В січні 2021 року позивач звернулась до суду з позовною заявою та просила визнати виконавчий напис, вчинений 03.05.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, зареєстрований у реєстрі за № 2978, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк заборгованості на загальну суму 48 285,81 грн. за кредитним договором №GP-6753653 від 05.09.2014 року таким, що не підлягає виконанню.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що з АТ Банк Ренесанс Капітал їй у письмовому вигляді 05.09.2014 року надійшла пропозиція за №GP-6753653 укласти договір про надання кредиту (оферта) у сумі 27 417 грн. строком погашення до 08.09.2018 року під 9% річних на загальні цілі. Та вже з листів приватного виконавця Юхименко О.Л. вона дізналася про відкриття виконавчого провадження №ВП 63380690 за виконавчим написом №2978 вчиненим 03.05.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з неї на користь АТ Перший український міжнародний банк заборгованості в сумі 48 285,81 грн. та про арешт коштів боржника, стягнення з неї основної винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. Для з`ясування причин відрахування вона звернулася до приватного нотаріуса і отримала копію виконавчого напису №2978, статут ПАТ Перший український міжнародний банк, виписки з рахунку із зазначенням суми заборгованості, та строків заборгованості. Також на адресу роботодавця позивача надійшла постанова приватного виконавця Юхименко О.Л. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 27.10.2020 року. Також з оскаржуваного виконавчого напису №2978, вчиненого 03.05.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. слідує, що він вчинений на користь ПАТ Перший український міжнародний банк. У цьому ж виконавчому написі за відсутності підтверджуючих документів зазначено, що ПАТ Перший український міжнародний банк є правонаступником АТ Банк Ренесанс Капітал. Позивач вважає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не виконав вимоги ЗУ «Про нотаріат» та вимоги Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Зокрема, нотаріус не отримував від банку первинні документи щодо видачі кредиту, тому у нього не було підстав вважати вказаний розмір боргу саме безспірною заборгованістю. Приватним нотаріусом при вчиненні спірного виконавчого напису не перевірено безспірність заборгованості, не встановлено, який строк минув з дня виникнення права вимоги. Вказаний напис також вчинений з пропущенням строків, встановлених на виконання такої дії. Таким чином, між нею та банком є спір щодо розміру заборгованості по договору, тому виконавчий напис нотаріуса не підлягає виконанню. З метою захисту своїх прав змушена звернутись до суду.
Позивач в судове засідання не прибула. Надіслала заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі. Не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення у справі.
Представник відповідача своїм правом на подачу відзиву не скористався, в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомив. Також до суду не надходили від відповідача заяви чи клопотання щодо розгляду справи. По місце і час розгляду повідомлений належним чином.
Треті особи в судове засідання не прибули. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Оскільки відповідач не повідомив про поважність причин повторної неявки свого представника в судове засідання, не подав відзив на позов та позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступного.
На підставі вищевказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Юхименко О.Л. 22.10.2020 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 63380690, також цього ж дня приватним виконавцем винесено постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди та постанову про арешт коштів боржника (а.с.11,12,33).
Відділу освіти, молоді та спорту Брониківської сільської ради Новоград-Волинського району приватним нотаріусом направлено постанову приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію. Стипендію та інші доходи боржника (а.с.36).
Також встановлено, що кредитний договір №GP-6753653 від 05.09.2014 року був укладений між позивачем ОСОБА_1 та АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником якого став ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» (а.с. 20).
Вирішуючи справу по суті суд аналізує наступні норми права.
Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року «Про нотаріат» (надалі Закон…) нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.
Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку…).
Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.
При цьому стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат»у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Також нотаріусом порушені строки вчинення виконавчого напису, оскільки (п. 2.3) він вчиняється після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором (у нашому випадку) письмової вимоги боржнику про усунення порушень.
У вказаному випадку відовідачем не надано доказів, що ОСОБА_1 отримувала письмову вимогу ПАТ ПУМБ від 22.02.2018 року (а.с. 21).
Приймаючи до уваги, що кредитний договір №GP-6753653 від 05.09.2014 року позивачем був укладений з АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником якого став ПАТ Перший український міжнародний банк, тому обгрунтованими суд визнає позицію ОСОБА_1 про те, що вона не була повідомлена про існування боргових зобов`язань саме перед ПАТ Перший український міжнародний банк та не погоджується з їх розміром.
Також заслуговує на увагу той факт, що виконавчий напис нотаріуса був винесений у травні 2018 року, тобто до закінчення строку погашення заборгованості по кредитному договору №GP-6753653 від 05.09.2014 року, який визначений у розмірі 48 місяців, тобто до 05.09.2018 року.
Аналізуючи зазначені факти, суд приходить до висновку, що вказаний виконавчий напис вчинений за наявності спірної заборгованості, тобто нотаріусом не дотримано основної обов`язкової умови щодо наявності безспірності заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ Перший український міжнародний банк.
Тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання виконавчого напису № 2978 від 03.05.2018 року таким, що не підлягає виконанню.
Відтак позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.
Також відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд покладає судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1261 грн. (а.с. 1, 29) та стягує їх на користь позивача.
Керуючись статтями 4, 10-12, 76-82, 141, 258-259, 264-265, 268, 280-282, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Визнати виконавчий напис, вчинений 03.05.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною (номер свідоцтва 6685), зареєстрований у реєстрі за № 2978, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованості на загальну суму 48 285,81 грн. таким, що не підлягає виконанню.
Стягнути з Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 1261 (одна тисяча двісті шістдесят одна) грн. 20 коп.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за заявою відповідача протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається позивачем безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Згідно п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Дата складення повного судового рішення 23.02.2021 року.
Головуюча суддя Т.Г. Заполовська