Справа № 396/1751/20
Провадження № 2/396/142/21
РІШЕННЯ

Іменем України

30.06.2021 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Русіної А.А.,

за участю секретаря судового засідання Пасічник І.М.,

відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Новоукраїнка Кіровоградської області, цивільну справу №396/1751/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, ОСОБА_1 , третя особа: Новоукраїнська районна державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідачів та просив визначити йому додатковий строк, терміном 30 днів, з моменту набрання рішенням законної сили, для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 10 серпня 2005 року та 08 грудня 2005 року ОСОБА_5 заповів на ім`я позивача ОСОБА_3 земельні ділянки площею 6,03 га та 1,9097 , які розташовані на території Рівнянської сільської ради Новокраїнського району Кіровоградської області. Обидва заповіти посвідчено державним нотаріусом Новоукраїнської державної нотаріальної контори Хомутенко О.В.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 . Листом Рівнянської сільської ради від 02.11.2010 року № 376 ОСОБА_3 повідомлено про смерть ОСОБА_5 позивач і померлий ОСОБА_5 мешкали на території одного адміністративного району. Земельні ділянки, які належали ОСОБА_5 перебували в оренді ЗАСТ «Рівненське», керівником якого є ОСОБА_3 . Останній не перебував з померлим ОСОБА_5 у будь-яких родинних стосунках. У 2005 році орендодавець ОСОБА_5 звернувся до позивача ОСОБА_3 з пропозицією виплати йому орендної плати за обидві земельні ділянки наперед за весь строк оренди, що в свою чергу не заборонено законом та умовами договору оренди. Сторони дійшли згоди з даного питання та ОСОБА_5 отримавши досить значну суму орендної плати за землю на перед за обидві земельні ділянки за майбутній період склав у 2005 році на ім`я ОСОБА_3 заповіти. У наслідок цих подій фактичне спілкування ОСОБА_3 з ОСОБА_5 у 2005 році припинилось, оскільки з 2005 року і до смерті ОСОБА_5 не звертався до ЗАСТ «Рівнянське» за отриманням орендних платежів. Позивач ОСОБА_3 має пряме відношення до земельних ділянок, які належали ОСОБА_5 , оскільки кероване ним господарство користувалось землею ОСОБА_5 на умовах оренди. При цьому, прямого відношення до орендодавця ОСОБА_5 , як фізичної особи ОСОБА_3 не мав і не зобов`язаний був ні в силу закону, ні в силу моральних засад цікавитись особистим життям ОСОБА_5 .

Між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 до 2005 року існували виключно господарські договірні відносини, які базувались на умовах договору оренди земельних ділянок належних ОСОБА_5 і зустрічались вони тільки в моменти виконання умов укладеного договору.

Після смерті ОСОБА_5 нотаріус, яка була обізнана про існування заповіту складеного померлим на ім`я ОСОБА_3 , не вчинила дій щодо повідомлення позивача про відкриття спадщини, не здійснила його виклик, як спадкоємця за заповітом, зокрема шляхом публічного оголошення або відповідного повідомлення. У зв`язку із зазначеним, ОСОБА_3 вважає, що він будучи не обізнаним про смерть заповідача та будучи необізнаним як спадкоємець про наявність заповіту, мав об`єктивні і непереборні істотні обставини, які стали підставою для нього в шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини не звертатись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом, Зазначає також про необхідність врахування свободи заповіту, що є фундаментальним принципом спадкового права.

Ухвалою від 12.01.2021 року відкрито провадження в справі в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання.

12.03.2021 року на адресу суду надійшов відзив від ОСОБА_1 на позовну заяву ОСОБА_3 , відповідно до якого відповідач просив відмовити ОСОБА_3 в позові. У відзиві зазначає, що позивач вже втретє звертається з позовом до різних сторін про надання йому додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_5 і кожен раз зазначає один і той же предмет і підставу позова, а саме: необізнаність спадкоємця про смерть ОСОБА_5 , необізнаність про наявність заповіта у наслідок бездіяльності нотаріуса, так як він не повідомив його про відкриття спадщини, не здійснив виклик його як спадкоємця за заповітом та належним способом не повідомив або не опублікував оголошення. Важає, що вказані підстави пропуску ОСОБА_3 строку для прийняття спадщини являються необгрунтованими. ОСОБА_3 було достомено відомо, що ОСОБА_5 помер, так як ОСОБА_3 будучи керівником ЗАСТ «Рівнянське» підписував накладні на надання допомоги на поховання: продукти харчування, транспорт, ритуальні послуги тому дана обставина про смерть ОСОБА_5 була відома ОСОБА_3 , який проживав та працював в одному селі Рівному з померлим батьком. Просив взяти до увагу Постанову Кропивницького апеляційного суду від 31.01.2019 року, про перегляд судового рішення Новоукраїнського районного суду від 06.01.2011 року за позовом ОСОБА_3 щодо надання йому додаткового строку для прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій надано правову оцінку щодо необізнаності про смерть його батька ОСОБА_5 ОСОБА_3 та наявності заповітів на нього та визначено як неповажна причина пропуску строку для подачі заяви.

15.03.2021 року на адресу суду надійшов відзив від ОСОБА_4 на позовну заяву ОСОБА_3 , в якому останній просив відмовити в позові за безпідставністю. Свій відзив мотивує тим, що позивач ОСОБА_3 звертається до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області з тим самим предметом позову та з тих самих підстав вже вретє до різних відповідачів, але дану обставину приховує від суду і не зазначає в позові та не надає до позову постанову Кропивницького апеляційного суду від 31 січня 2019 року (справа №2- 71/2011). Подаючи позовну заяву 07.12.2020р. позивач ОСОБА_3 посилається як на зустрічний позов, поданий до Новоукраїнського суду Кіровоградської області 01.07.2019 року. Позивач ОСОБА_3 та померлий ОСОБА_6 проживали в одному адміністративному районі, а земельні дялянки перебували в оренді у ЗАСТ «Рівнянське», тобто позивач має пряме відношення до даного товариства, тому мав можливість знати про смерть ОСОБА_5 , так як відповідно до умов договору оренди товариство надавало допомогу на поховання в вигляді продуктів, транспорта та ритуальних послуг, при цьому накладні на надання допомоги підписував бухгалтер та керівник особисто. Також вказує, що ОСОБА_3 був обізнаний про наявність заповітів після смерті ОСОБА_5 , так як особисто разом з заявою після надання Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області 06.01.2011 року додаткового строку терміном два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 подав до нотаріальної контори Новоукраїнського району Кіровоградської області оригінали заповітів до Новоукраїнської державної районної нотаріальної контори, які належали ОСОБА_5 ..

Ухвалою суду від 01.06.2021 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду, витребовано копію спадкової справи.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, просили задовольнити позов повністю.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в позові, підтримала поданий відзив, зазначила, що ОСОБА_3 знав про смерть батька та про наявність заповітів.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в позові ОСОБА_3 ..

Представник відповідача Рівнянської сільської ради в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, рішення по даній справі залишають на розгляд суду.

Представник третьої особи Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори та подано копію спадкової справи.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане Рівнянською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області (а.с.6).

Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, на земельну ділянку № НОМЕР_2 , площею 6.03 га, розташованої на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, для вдення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому на підставі Державного акту серії КР № 15050, виданого Рівнянською сільською радою 10 вересня 1998 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 51 та на земельну ділянку № НОМЕР_3 , кадастровий номер :02:000:0461, площею 1,9097 га, розташованої на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, для вдення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому на підставі Державного акту серії КР № 013197, виданого Новоукраїнською державною адміністрацією 22 грудня 2004 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 903.

Відповідно до копії заповіту, складеного 10.08.2005 року та посвідченого державним нотаріусом Новоукраїнської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №1605, ОСОБА_5 заповів ОСОБА_3 земельну ділянку площею 6.03 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району (а.с.3).

Відповідно до копії заповіту, складеного 08.12.2005 року та посвідченого державним нотаріусом Новоукраїнської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №2834, ОСОБА_5 заповів ОСОБА_3 земельну ділянку площею 1.9097 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району (а.с.4).

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06.01.2011 року в справі №2-71/2011 р. задоволено позовні вимоги та надано ОСОБА_3 додатковий строк терміном два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 до нотаріальної контори Новоукраїнського району Кіровоградської області (а.с.64).

На підставі вищевказаного рішення суду державним нотаріусом Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори Рускевичу В.А. були видані 12.07.2011 року свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки площею 6.03 га та 1.9097 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 31.01.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_7 задоволено, а рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06.01.2011 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволені позову ОСОБА_3 до Рівнянської сільської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено (а.с.65-67).

Як вбачається з копії постанови Кропивницького апеляційного суду від 29.10.2020 року рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 05.06.2020 року поновлено ОСОБА_4 строк звернення до суд з позовом про визнання свідоцтв про право на спадщину за заповітом недійсними Позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 , Новоукраїнська районна державна нотаріальна контора про визнання свідоцтв про право на спадщину за заповітом недійсними задоволено повністю. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, виданогоДержавним нотаріусом Новоукраїнської державної нотаріальної контори 12.07.2011 року спадкоємцю ОСОБА_3 на земельну ділянку № НОМЕР_2 , площею 6.03 га, розташованої на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, для вдення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю ОСОБА_5 , 1948 року народження, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі Державного акту серії КР № 15050, виданого Рівнянською сільською радою 10 вересня 1998 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 51. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, виданогоДержавним нотаріусом Новоукраїнської державної нотаріальної контори 12.07.2011 року спадкоємцю ОСОБА_3 на земельну ділянку № НОМЕР_3 , кадастровий номер :02:000:0461, площею 1,9097 га, розташованої на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, для вдення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю ОСОБА_5 , 1948 року народження, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі Державного акту серії КР № 013197, виданого Новоукраїнською державною адміністрацією 22 грудня 2004 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 903. Поновлено ОСОБА_3 строк звернення до суду із зустрічним позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Зустрічний позов ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якого діє представник - адвокат Ведющенко Віктор Володимирович до ОСОБА_7 , Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, треті особи: ОСОБА_1 , Новоукраїнська районна державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задоволено. Визначено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: с.Іванці, Новоукраїнського району Кіровоградської області, додатковий строк, терміном два місяці, з моменту набрання рішенням законної сили, для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 29.10.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково, вищезазначене рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 05.06.2020 року в частині задоволених зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини скасовано та в частині задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовлено (а.с.12-17).

Як вбачається з копії спадкової справи №54/2011, після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з заявою про прийняття спадщини звернувся лише ОСОБА_3 , на ім`я якого видані свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки площею 6.03 га та 1.9097 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району. Відповідно до довідки Рівнянської сільської ради за №628 від 02.2011 року, яка знаходиться в спадковій справі, ОСОБА_5 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав один та був зареєстрований в АДРЕСА_1 , які за рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 05.06.2020 року визнані недійсними.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1261 Цивільного кодексу України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з частинами 1, 3, 5 статті 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї.

Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування " від 30.05.2008 року № 7 п.24 передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина другастатті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України встановлено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто, діти спадкодавця відповідачі по справі та покійна дружина спадкодавця ОСОБА_8 , яка була жива на момент відкриття спадщини є спадкоємцями першої черги за законом.

Однак, суд вважає, що спадкоємець за заповітом також має право на частку в спадщині за наступних підстав.

Верховний Суд у Постанові від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17 зауважив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

При вирішенні цивільно-правового спору суд враховує, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року№ 15-рп/2004у справі № 1-33/2004.

Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд враховує, що такі причини визначаються поважними в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Таку позицію висловив Верховний Суд у постанові від 17.10.2018 р. при розгляді справи №681/203/17-ц.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_5 у своїх заповітах від 10.08.2005 року та 08.12.2005 року (а.с.3,4) висловив свою дійсну волю та заповів своє майно у вигляді земельних ділянок площею 6.03 га та 1.9097 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району позивачу ОСОБА_3 , останній не проживав зі спадкодавцем, тому не знав про смерть спадкодавця та не знав про наявність заповітів дізнався лише в 2010 році.

Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 06.09.2017 р. у справі №6-496цс17, у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, нотаріус при заведенні спадкової справи повинен перевірити за даними Спадкового реєстру наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту та вчинити дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, здійснити виклик спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця.

Оглянувши матеріали справи, вивчивши докази в їх сукупності, суд визнає поважними причини пропуску ОСОБА_3 строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_1 , а тому, приходить до висновку про надання йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті останнього терміном у один місяць, оскільки позивач не знав про наявність заповітів на його ім`я, що є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Посилання відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на той факт, що ОСОБА_3 знав про смерть їхнього батька ОСОБА_5 , оскільки будучи керівником ЗАСТ «Рівнянське» підписував накладні на надання послуг на поховання батька та знав про заповіти не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки жодних доказів, щоб підтвердило даний факт відповідачами суду не подано, з клопотаннями про неможливість отримати докази та витребування їх судом не зверталися.

Позивач звернувшись в 2010 році з позовом до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області про надання додаткового строку для прийняття спадщини з інших підстав, незнання про смерть спадкодавця. Відповідачі вказують, що позивач подав заповіти нотаріусу, однак доказів того, що позивач знав про наявність заповітів в період зі смерті спадкодавця ІНФОРМАЦІЯ_1 до моменту першого звернення до суду в 2010 році, матеріали справи не містять.

На момент розгляду справи, заповіти є чинними, крім того, з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 14.06.2021 року вбачається, що свідоцтва про право на спадщину на ім`я позивача, які скасовані рішенням Новоукраїнського районного суду від 05.06.2020 року в реєстрі зазначені як чинні, тобто відповідачі не звернулися з вищезазначеним рішенням, яке вступило в законну силу в частині визнання недійсними зазначених свідоцтв, для внесення в Спадковий реєстр змін, що в свою чергу вважається як незацікавленість відповідачів до зазначеного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд враховує те, що ОСОБА_3 не є родичем спадкодавця за заповітом, не підтримував постійний зв`язок зі спадкодавцем, повідомлення про смерть ОСОБА_5 та наявність заповіту не публікувались у регіональній пресі, про наявність заповіту, позивач дізнався лише 02.11.2010 року з повідомлення Рівнянської сільської ради коли й дізнався про смерть спадкодавця, ОСОБА_3 не був необізнаний про наявність заповітів, складених на його користь, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_5 не заводилася до його звернення, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, а також враховуючи чинність заповіту та зміст волевиявлення спадкодавця, сформульоване у складеним ним за життя заповітів, враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та враховуючи, що необізнаність про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, позов підлягає до задоволення.

На підставі ст.141 ЦПК України судові витрати залишити за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №282/20595, ст. 63 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 1220, 1222, 1223, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк, терміном в один місяць, з моменту набрання рішенням законної сили, для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Кропивницького апеляційного суду через Новоукраїнський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення строк апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 02.07.2021 року.

Головуючий: А. А. Русіна