Провадження № 2/761/9627/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Романишена І.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Київській області та Військово-медичного управління СБ України про визнання незаконним акту,

ВСТАНОВИВ:

24 червня 2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Київській області та Військово-медичного управління СБ України, в якому позивач просить суд: - визнати протиправною процедуру проведення спеціального розслідування гострого професійного захворювання, що сталося 25.11.2020 з лікарем ВМУ СБУ Чмиленко Н.М., яке було оформлене актом спеціального розслідування гострого професійного захворювання, що сталося 25.11.2020 (форма Н-1/НП) від 25.01.2021, затвердженим начальником Головного управління Держпраці у Київській області 27.01.2021; - визнати протиправним та скасувати акт спеціального розслідування гострого професійного захворювання, що сталося 25.11.2020 з лікарем ВМУ СБУ Чмиленко Н.М., яке було оформлене актом спеціального розслідування гострого професійного захворювання, що сталося 25.11.2020 (форма Н-1/НП) від 25.01.2021, затвердженим начальником Головного управління Держпраці у Київській області 27.01.2021; - призначити повторне розслідування гострого професійного захворювання, що сталося 25.11.2020 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 05.01.2021 № 1.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.06.2021 року матеріали заяви передані судді Романишеній І.П. 29.06.2021 року.

Під час вивчення матеріалів позовної заяви було встановлено, що остання подана з порушенням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, що обгрунтовується наступним.

Положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.5 ЦПК України).

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак, зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Суд звертає увагу на те, що від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, який як і позивач має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаним з тим, які вимоги до нього заявлені та з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

При цьому, прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В порушення вказаних вимог, позивачем не зазначені у позовній заяві відомості, передбачені п.п. 6-10) ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Крім того, позивачем в порушення п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України не конкретизовано спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Водночас, як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач не визначає зміст позовних вимог до кожного з відповідачів. З тексту позовної заяви не зрозуміло, до кого заявлені 1 та 3 вимоги та хто буде боржником за виконавчими документами, у разі задоволення позову; не конкретизовано яким нормативно-правовим актом передбачено такий спосіб захисту прав та повноваження суду призначати повторне розслідування гострого професійного захворювання (адже не ставиться вимога про зобов`язання конкретного відповідача вчинити зазначені дії) та визнавати протиправною саме процедуру (а не дії відповідача) проведення спеціального розслідування гострого професійного захворювання, яка врегульована чинним законодавством.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відтак, суд вважає за необхідне надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме: надання виправленої редакції позовної заяви для суду та сторін у справі з уточненими позовними вимогами та зазначенням відомостей, перелічених в ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 175, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Київській області та Військово-медичного управління СБ України про визнання незаконним акту - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали, попередивши, що в разі не усунення вказаних недоліків заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню позивачу.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя І.П. Романишена