Постанова

Іменем України

30 червня 2021 року

м. Київ

справа № 757/20819/18-ц

провадження № 61-1905св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючої - Ступак О. В.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О., Усика Г. І. (суддя-доповідач),

Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , Колективне мале підприємство «Будівельна фірма «Моноліт», Товариство з обмеженою відповідальність «Юг-Інвест», Товариство з обмеженою відповідальністю «Агура-Чародій»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 липня 2019 року у складі судді Остапчук Т. В. та постанову Київського апеляційного суду від 18 грудня

2019 року у складі колегії суддів: Олійника В. І., Желепи О. В., Кулікової С. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до

ОСОБА_2 , Колективного малого підприємства «Будівельна фірма «Моноліт» (далі - КМП «БФ «Моноліт»), Товариства з обмеженою відповідальність «Юг-Інвест» (далі - ТОВ «Юг-Інвест»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Агура-Чародій» (далі - ТОВ «Агура-Чародій») про визнання правочинів недійсними.

На обґрунтування позовних вимог зазначала, що з 26 березня 1977 року по

13 квітня 2017 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі зі

ОСОБА_2 .

З 16 грудня 2015 року у провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває справа № 757/45036/15-ц за її позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Після призначеної ухвалою суду від 30 березня 2017 року у справі судової будівельно-технічної експертизи, ОСОБА_2 надав договори підряду на виконання будівельних робіт від 05 червня 2008 року, укладені між ним та КМП «БФ «Моноліт», а саме договір № 46/08 на виконання комплексу будівельних робіт з реконструкції приватного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та договір № 47/08 на виконання комплексу будівельних робіт з будівництва приватного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Після повернення справи з експертної установи, вона виявила у її матеріалах додатково надані ОСОБА_2 ще два договори підряду: від 18 жовтня 2007 року № 10/07/26 на виконання комплексу будівельних робіт з реконструкції кафе-бару за адресою: АДРЕСА_3 , укладений між відповідачем та ТОВ«Юг-Інвест»; та від 16 грудня 2010 року № 17 на виконання робіт з реконструкції кафе-бару за адресою: АДРЕСА_3 , укладений між відповідачем таТОВ «Агура-Чародій».

Про укладення відповідачем під час перебування у шлюбі зазначених договорів їй нічого не було відомо, письмової згоди на їх укладення вона не надавала, а вперше про їх існування дізналася у березні та в грудні 2017 року відповідно. Підрядники КМП «БФ «Моноліт», ТОВ «Юг-Інвест», ТОВ «Агура-Чародій» фактично не виконували будівельні роботи з реконструкції спірних об`єктів нерухомості.

Укладаючи оспорювані договори, відповідачі діяли недобросовісно, оскільки, з одного боку, якби підрядники, з якими відповідач уклав оспорювані договори підряду, дійсно виконували будівельні роботи з реконструкції спірних об`єктів, то вони б знали або за обставинами не могли не знати, що право власності на реконструйовані спірні об`єкти оформлене на неї, а тому на укладення договорів підряду потрібна була б її згода як дружини ОСОБА_2 , а на проведення будівельних робіт - її згода як власника майна; з іншого боку, ОСОБА_2 за рахунок оспорюваних договорів намагається збільшити свою частку у праві спільної сумісної власності.

Посилаючись на наведене, а також на те, що відповідачами порушені її права на розпорядження майном (грошима), що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, позивач просила визнати недійсними, як такі, що укладені без її згоди, та виходять за межі дрібних побутових, наступні правочини:

- договір підряду на виконання будівельних робіт від 05 червня 2008 року

№ 46/08, укладений між ОСОБА_2 та КМП «БФ «Моноліт»;

- договір підряду на виконання будівельних робіт від 05 червня 2008 року

№ 47/08, укладений між ОСОБА_2 та КМП «БФ «Моноліт»;

- договір на виконання будівельних робіт від 16 грудня 2010 року № 17, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Агура-Чародій»;

- договір підряду від 18 жовтня 2007 року № 10/07/26, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Юг-Інвест».

Короткий зміст ухвалених судових рішень судів попередніх інстанцій

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 30 липня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано недоведеністю позивачем того, що укладаючи оспорювані договори підряду щодо спільного майна подружжя, відповідач ОСОБА_2 діяв лише від свого імені та у власних інтересах, тоді як за загальним правилом, визначеним частиною другою статті 65 СК України, при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Позивачка визнала, що усі об`єкти будівництва та реконструкції за оспорюваними договорами (кафе-бар за адресою: АДРЕСА_3 ; житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 ) були побудовані та реконструйовані подружжям ОСОБА_4 , у тому числі і за участі позивача, жодних претензій щодо строків та якості виконаних робіт з будівництва та реконструкції цих об`єктів вона не має. Крім того, рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 квітня

2009 року у справі № 2-960/2009, за результатами першого етапу реконструкції кафе-бару за адресою: АДРЕСА_3 , за ОСОБА_1 визнано право власності на нерухоме майно, яке складається з кафе-бару літ. А, А1, а-2, а2 загальною площею

332,0 кв. м, гаража площею 57,2 кв. м, літ. Б, та споруджень № 1-13, І, II, III.

Суд взяв до уваги і той факт, що 12 травня 2008 року позивач видала своєму чоловіку ОСОБА_2 нотаріально посвідчені довіреності №№ 972 та 978, якими уповноважила його вчиняти визначені цими довіреностями юридично значимі дії щодо вказаних об`єктів нерухомого майна, у тому числі на свій розсуд укладати та підписувати необхідні договори та сплачувати необхідні платежі щодо цих об`єктів; житлові будинки по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , знаходяться на об`єднаних земельних ділянках, огороджених загальним парканом та мають спільні комунікації та мережі; та, що у 2013 році усі будівельні роботи на об`єктах будівництва та реконструкції, які є предметом оспорюваних договорів, вже були завершені та використовувались в інтересах сім`ї, тому суд вважав необґрунтованими доводи позивача про те, що ОСОБА_2 не мав права укладати оспорювані договори від свого імені які, як встановлено судом, укладав в інтересах сім`ї. Узагальнивши наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Постановою Київського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 залишено без задоволення, рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 липня 2019 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та застосував норми матеріального права, рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Узагальнені доводи касаційної скарги та аргументів інших учасників справи

У січні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , у якій заявник просив скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 липня 2019 року і постанову Київського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року, та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга обґрунтована посиланням на те, що суди попередніх інстанцій неповно з`ясували обставини справи, не застосували норми матеріального права, які підлягали застосуванню, не врахували та не надали належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам і доводам позивача, у зв`язку з чим помилково вважали недоведеними позовні вимоги. У заявах та у судових засіданнях позивачка неодноразово наголошувала на тому, що реконструкцією об`єктів нерухомості, які є предметами оспорюваних договорів, займалися зовсім інші підрядники, до яких вона, відповідно не мала претензій щодо строків та якості виконаних робіт з будівництва та реконструкції цих об`єктів.

Суди не надали оцінки тому, що оспорювані договори підряду є договорами стосовно цінного майна, оскільки на їх виконання сплачувалися спільні грошові кошти, які за кожним з договорів становили близько мільйона гривень, а тому згода позивачки на укладення таких правочинів повинна бути надана у письмовій формі, та безпідставно не застосували до спірних правовідносин положення частин другої та третьої статті 65 СК України, правовий висновок щодо застосування яких, викладений Верховним Судом України у постанові

від 22 лютого 2017 року у справі № 6-17цс17, згідно з яким укладення одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном без згоди другого з подружжя може бути підставою для визнання такого договору недійсним лише в тому разі, якщо судом буде встановлено, що той з подружжя, який уклав договір щодо спільного майна, та третя особа - контрагент за таким договором, діяли недобросовісно, зокрема, що третя особа знала чи за обставинами справи не могла не знати про те, що майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності, і що той з подружжя, який укладає договір, не отримав згоди на це другого з подружжя.

Позивач довела як те, що про укладення ОСОБА_2 оспорюваних правочинів, вона дізналася лише у березні та грудні 2017 року під час розгляду справи про поділ майна подружжя, так і те, що укладаючи оспорювані договори ОСОБА_2 , як другий з подружжя, та контрагенти за договорами - підрядники КМП «БФ «Моноліт», ТОВ «Юг-Інвест», ТОВ «Агура-Чародій», які за наведених нею обставин не могли не знати про те, що грошові кошти, які за договорами підряду належало сплатити замовнику ( ОСОБА_2 ), належали на праві спільної сумісної власності подружжю та, що ОСОБА_2 не отримував згоди дружини (позивача) на розпорядження ними, діяли недобросовісно.

Неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, на думку заявника, полягає у тому, що суди першої та апеляційної інстанцій, необґрунтовано відмовили у витребуванні доказів, а саме відомостей про рух коштів по розрахунковим рахункам, належним КМП «БФ «Моноліт», ТОВ «Юг-Інвест», ТОВ «Агура-Чародій», в частині взаєморозрахунків між ОСОБА_2 та кожним із зазначених підприємств.

Зазначаючи в оскаржуваних судових рішеннях про те, що ОСОБА_2 , укладаючи оспорювані правочини, діяв за згодою позивача на підставі нотаріально посвідчених довіреностей, суди у порушення вимог статей 237, 238, 239, 244, 1000 ЦК України не урахували, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені. Таким чином, відповідач мав право вчиняти правочини від імені позивача, а не від власного імені, діяти в інтересах позивача, а не в своїх. Крім того, оспорюваний договір підряду від 18 жовтня

2007 року щодо кафе-бару укладений ОСОБА_2 за відсутності повноважень на укладення такого правочину від імені позивача. Більше того, зазначений об`єкт нерухомого майна став кафе-баром лише у 2009 році, що підтверджується рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області

від 02 квітня 2009 року, а до 2009 року він був магазином.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 06 лютого 2020 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу з місцевого суду.

Ухвалою Верховного Суду від 17 червня 2021 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлені судами фактичні обставини справи

Судами попередніх інстанцій установлено, що з 26 березня 1977 року

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 11 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва

від 13 квітня 2017 року.

ОСОБА_1 на праві власності належать:

- житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування, укладеного 01 листопада 2004 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 ;

- магазин № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 14 листопада 2005 року між Овідіопольським районним споживчим товариством та ОСОБА_1 ;

- земельна ділянка площею 0,207 га, кадастровий номер :02:002:0025, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку від 19 січня 2005 року серія ЯА № 260757;

- земельна ділянка площею 0,250 га, кадастровий номер :02:002:0024, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку від 27 грудня 2005 року серія ЯБ № 436906.

18 жовтня 2007 року між ТОВ «Юг-Інвест» та ОСОБА_2 укладений договір підряду № 10/07/26, за умовами якого підрядник зобов`язується виконати комплекс будівельних робіт з реконструкції кафе-бару за адресою: АДРЕСА_3 , а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи (пункт 1.1). Ціна робіт за договором визначається локальним кошторисом та становить

166 717,00 грн, у тому числі ПДВ 27 786,00 грн (пункт 2.1). Оплату виконаних робіт замовник здійснює на підставі підписаних сторонами актів приймання виконаних будівельних робіт (пункт 2.4). За попереднім погодженням сторін термін закінчення виконання робіт за договором встановлюється 31 грудня 2008 року (пункт 3.3).

05 червня 2008 року між КМП «БФ «Моноліт» та ОСОБА_2 укладений договір підряду на виконання будівельних робіт № 46/08, за умовами якого підрядник зобов`язується на свій ризик та своїми засобами за завданням замовника виконати комплекс будівельних робіт з реконструкції приватного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи (пункт 1.1). Замовник зобов`язаний до початку виконання робіт, погодити підряднику локальний кошторис, в якому визначено види та обсяги робіт, які мають бути виконані підрядником за цим договором (пункт 2.1.1); своєчасно, в порядку і строки, зазначені в договорі здійснювати оплату за виконані роботи (пункту 2.1.2); прийняти виконані підрядником роботи за актами приймання виконаних будівельних робіт (пункт 2.1.3). Підрядник зобов`язаний виконати роботи з реконструкції житлового будинку по видам робіт і в обсягах відповідно до погодженого з замовником локального кошторису. Виконання робіт повинно відповідати вимогам діючих в Україні нормативних актів, будівельним нормам, санітарним і протипожежним нормам, а також іншим нормативним актам, що регламентують подібні об`єкти (пункт 2.3.1). За попереднім погодженням сторін термін закінчення виконання робіт за договором встановлюється 31 грудня 2013 року (пункт 3.3). Ціна робіт за договором визначається приблизним локальним кошторисом та складає 538 229,00 грн, у тому числі ПДВ 89 705,00 грн (пункт 4.1). Оплату виконаних робіт за цим договором замовник здійснює поетапно на підставі підписаних актів приймання виконаних будівельних робіт (пункт 4.4).

Також 05 червня 2008 року між КМП «БФ «Моноліт» та ОСОБА_2 укладений договір підряду на виконання будівельних робіт № 47/08, за умовами якого підрядник зобов`язується на свій ризик та своїми засобами за завданням замовника виконати комплекс будівельних робіт з будівництва приватного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи (пункт 1.1). Замовник зобов`язаний до початку виконання робіт, погодити підряднику локальний кошторис, в якому визначено види та обсяги робіт, які мають бути виконані підрядником за цим договором (пункт 2.1.1); своєчасно, в порядку і строки, зазначені в договорі здійснювати оплату за виконані роботи (пункту 2.1.2); прийняти виконані підрядником роботи за актами приймання виконаних будівельних робіт (пункт 2.1.3). Підрядник зобов`язаний виконати роботи з реконструкції житлового будинку по видам робіт і в обсягах відповідно до погодженого з замовником локального кошторису. Виконання робіт повинно відповідати вимогам діючих в Україні нормативних актів, будівельним нормам, санітарним і протипожежним нормам, а також іншим нормативним актам, що регламентують подібні об`єкти (пункт 2.3.1). За попереднім погодженням сторін термін закінчення виконання робіт за договором встановлюється 31 грудня 2013 року (пункт 3.3). Ціна робіт за договором визначається приблизним локальним кошторисом та складає 411 654,00 грн, у тому числі ПДВ 68 609,00 грн (пункт 4.1). Оплату виконаних робіт за цим договором замовник здійснює поетапно на підставі підписаних актів приймання виконаних будівельних робіт (пункт 4.4).

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 02 квітня

2009 року у справі № 2-960/2009 визнано за ОСОБА_1 право власності на самочинно реконструйоване нерухоме майно, яке складається з кафе-бару, позначеного на плані літ. «А, А1, а-2, а2», загальною площею 332,0 кв. м, та гаражу площею 57,2 кв. м, позначеного на плані літ. «Б», № 1-13, І, ІІ, ІІІ - спорудження, яке знаходиться на земельній ділянці площею 0,102 га, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_3 .

16 грудня 2010 року між ТОВ «Агура-Чародій» та ОСОБА_2 укладений договір на виконання будівельних робіт № 17, за умовами якого підрядник зобов`язується в термін з грудня 2010 року по грудень 2012 року за завданням замовника виконати роботи з реконструкції кафе-бару за адресою: АДРЕСА_3 , а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи (пункт 1.1). Замовник зобов`язаний до початку виконання робіт, передати підряднику завдання, а підрядник на його підставі розробляє локальний кошторис, в якому визначено види та обсяги робіт, які мають бути виконані підрядником за цим договором (пункт 2.1.1); прийняти виконанні підрядником роботи за актами приймання виконаних будівельних робіт (пункт 2.1.3). Підрядник зобов`язаний виконати роботи з реконструкції кафе-бару по видам робіт і в обсягах відповідно до погодженого з замовником локального кошторису. Виконання робіт повинно відповідати вимогам діючих в Україні нормативних актів, будівельним нормам, санітарним і протипожежним нормам, а також іншим нормативним актам, що регламентують подібні об`єкти (пункт 2.3.1). За попереднім погодженням сторін термін закінчення виконання робіт за договором встановлюється 31 грудня

2012 року (пункт 3.3). Ціна робіт за договором визначається приблизним локальним кошторисом та складає 434 187,00 грн, у тому числі ПДВ 72 364,00 грн (пункт 4.1). Оплату виконаних робіт за цим договором замовник здійснює поетапно на підставі підписаних актів приймання виконаних будівельних робіт (пункт 4.4).

Судами також встановлено, що 12 травня 2008 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Льовушкін О. Є. посвідчив довіреність ОСОБА_1 , якою вона уповноважувала ОСОБА_2 , бути її представником з наступних питань:

- проводити переобладнання, ремонт, реконструкцію та інші необхідні для такого роду дії, на умовах на розсуд представника, проводити зміну цільового призначення, проводити введення в експлуатацію на умовах на його розсуд, щодо належного їй на праві власності магазину № НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ;

- приватизувати на її ім`я земельну ділянку, на якій розташований вищевказаний об`єкт нерухомого майна з правом отримання державного акта на право власності на земельну ділянку;

- проводити всі необхідні реєстрації та отримати всі необхідні документи, дозволи, акти (у тому числі прийому-передачі, введення в експлуатацію), правовстановлюючі документи, технічні паспорти, технічну документацію тощо) щодо вищевказаного об`єкту нерухомого майна;

- управляти, користуватись, експлуатувати на умовах на розсуд представника вищевказаний магазин, без права відчуження вказаних об`єктів нерухомого майна та земельної ділянки.

Довіреність видана без права передоручення повноважень третім особам строком до 12 травня 2011 року.

Крім того, 12 травня 2008 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Льовушкін О. Є. посвідчив довіреність ОСОБА_1 , якою вона уповноважувала ОСОБА_2 , бути її представником з наступних питань:

- проводити переобладнання, ремонт, реконструкцію та інші необхідні для такого роду дії, на умовах на розсуд представника, проводити зміну цільового призначення, проводити введення в експлуатацію на умовах на його розсуд, щодо належного їй на праві власності житлового будинку

АДРЕСА_1 ;

- проводити всі необхідні реєстрації та отримати всі необхідні документи, дозволи, акти (у тому числі прийому-передачі, введення в експлуатацію), правовстановлюючі документи, технічні паспорти, технічну документацію тощо) щодо вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами;

- управляти, користуватись, експлуатувати на умовах на розсуд представника вищевказаний магазин, без права відчуження вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Довіреність видана без права передоручення повноважень третім особам строком до 12 травня 2011 року.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга представника ОСОБА_1 -

ОСОБА_3 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента, визначені умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта (частина друга статті 875 ЦК України).

За договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх (частина перша статті 875 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої-п`ятої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За вимогами частин першої, другої статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу).

Стаття 63 СК України передбачає, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними.

Частинами першою-третьою статті 65 СК України визначено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжядоговорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Вищевказана стаття визначає правила розпорядження подружжям майном, що є об`єктом права їх спільної сумісної власності. Таке розпорядження здійснюється шляхом укладення дружиною та/або чоловіком різноманітних правочинів з іншими особами. Якщо правочин щодо спільного майна укладає один з подружжя, то воля другого з подружжя, його згода на укладення правочину має бути з`ясована окремо.

Згідно зі статтею 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (стаття 179 ЦК України).

Відповідно до статті 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Особливим різновидом речей є гроші (грошові кошти).

Гроші становлять особливий різновид рухомого майна. Вони найчастіше виступають як законний платіжний засіб у оплатних договорах, але можуть бути також предметом деяких цивільно-правових правочинів (заповіту, договорів позики, дарування, кредитних договорів тощо).

Гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 192 ЦК України).

ОСОБА_6 обгрунтовувала позовні вимоги про визнання недійсними укладених другим з подружжя - ОСОБА_2 договорів будівельного підряду з КМП «БФ «Моноліт», ТОВ «Юг-Інвест», ТОВ «Агура-Чародій», посилаючись на те, що такі договори виходять за межі дрібного побутовогоправочину, стосуються цінного майна і передбачають відчуження ОСОБА_2 на користь підрядників спільних грошових коштів у значному розміру (близько півмільйона за кожним з договорів), що порушує її права на спільне майно подружжя.

Установивши, що укладаючи оспорювані договори будівельного підряду щодо спільного майна подружжя, ОСОБА_2 діяв в інтересах сім`ї, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, обґрунтовано виходив з того, що сама по собі відсутність письмової згоди ОСОБА_1 на укладення її чоловіком оспорюваних договорів стосовно цінного майна, не може слугувати достатньою правовою підставою для визнання їх недійсними.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суди правильно визначалися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідили наявні у справі докази і надали їм належну оцінку згідно зі статтями 76-80, 89 ЦПК України, повно встановили обставини справи, унаслідок чого ухвалили законні й обґрунтовані судові рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права.

Під час розгляду справи судами попередніх інстанцій, прерогативою яких є встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів, позивачка не спростувала встановленої частиною другої статті 65 СК України презумпції того, що при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя, зокрема не довела недобросовісності дії ОСОБА_2 щодо укладення договорів будівельного підряду з КМП «БФ «Моноліт», ТОВ «Юг-Інвест», ТОВ «Агура-Чародій».

Посилання заявника на те, що суди не перевірили належним чином факти існування цивільно-правових відносин між ОСОБА_2 та підрядними організаціями, оскільки необґрунтовано відмовили у витребуванні доказів, а саме відомостей про рух коштів по розрахунковим рахункам, належним КМП «БФ «Моноліт», ТОВ «Юг-Інвест», ТОВ «Агура-Чародій», не спростовують висновків судів, зважаючи на те, що у межах заявлених вимог позивач на наявність у оспорюваних нею правочинах ознак фіктивності не посилалася, а тому зазначені обставини не були предметом перевірки судів попередніх інстанцій.

Інші наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди заявника з висновками судів стосовно встановлених обставин, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами, які їх обґрунтовано спростували. Переглядаючи законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень, суд касаційної інстанції, діючи у межах повноважень визначених статтею 400 України, не вправі здійснювати переоцінку доказів.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Узагальнюючи наведене, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про те, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення касаційної скаргипредставника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 .

Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 липня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді: І. Ю. Гулейков

С. О. Погрібний

Г. І. Усик

В. В. Яремко