Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/1108/17

Провадження № 2/126/21/2021

"15" лютого 2021 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Хмель Р. В.

зі секретарем Олійником І.В.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача, адвоката Шишковського О.В.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні майном шляхом зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді у судді Бершадського районного суду Вінницької області, Гуцола В.І. перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні майном шляхом зобов`язання вчинити дії.

Позивач, ОСОБА_1 звертаючись з позовом про усунення перешкод в користуванні майном шляхом зобов`язання вчинити дії вказав, що він є власником будинку АДРЕСА_1 . Відповідач, по справі, ОСОБА_2 проживаючи по сусідству з ним, самовільно без дозвільних документів та без його погодження, як власника суміжного домоволодіння і земельних ділянок збудувала господарську споруду, а саме навіс для господарських потреб. Господарська споруда побудована на фундаменті, одна зі стін якої побудована з пінобетонних блоків та облаштована вікном, висотою до трьох метрів, проходить по межі, а нахил покрівлі та водовідведення направлені в бік господарства позивача. Здійснюючи будівництво даної споруди відповідачка не подбала про те, яким чином і куди буде спрямована вода, яка стікає з даху. Позивач, неодноразово пропонував відповідачці добровільно усунути цю перешкоду, проте остання няіких дій не вчинила, що і стало підставою для його звернення з даним позовом до суду.

Заочним рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 07.05.2019 року було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні майном шляхом зобов`язання вчинити дії та зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні належними ОСОБА_1 на праві приватної власності житловим будинком по АДРЕСА_1 та земельними ділянками для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства шляхом роз`єднання огорожі і прибудованої споруди (навісу) з розривом не менше 1 м, обладнання засобами водовідведення зі споруди по території господарства і зменшенням нижньої глухою частини огорожі до 0,75 м.. Крім того, вирішено питання про розподілу судових витрат та стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 гривень судових витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з вищевказаним рішення ОСОБА_2 звернулася до Бершадського районного суду Вінницької області з заявою про його перегляд, обгрунтовуючу свою заяву тим, що вона не була присутня при ухваленні вказаного рішення у зв`язку зі своєю хворобою.

06.06.2019 року, суддя Бершадського районного суду Вінницької області Гуцол В.І. прийняв до свого провадження заяву ОСОБА_2 та призначив судове засідання на 21.06.2019 року.

21.06.2019 року, ОСОБА_2 заявила головуючому судді у справі, ОСОБА_5 відвід, у зв`язку з чим, ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області було зупинено провадження у справі.

Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області було задоволено вищевказаний відвід, а справу передано до канцелярії суду для повторного авторозподілу.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями дана справа була передана на розгляд судді Хмель Р.В..

Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 09.07.2019 року, суддя Хмель Р.В. , справу прийняв до свого провадження та призначив судове засідання на 24.07.2019 року.

Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 24.07.2-190 року було заяву ОСОБА_2 задоволено та скасовано заочне рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 07.5.2019 року. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 02.09.2019 року було задоволено клопотання сторін про перехід розгляду справи зі спрощеного позовного провадження в загальне та призначено підготовче судове засідання на 23.10.2019 року, яке в подальшому було відкладено.

Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 10.03.2020 року, було зупинено провадження у справі та призначено судову будівельно-технічну експертизу.

Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 02.04.2020 року було відновлено провадження у справі для вирішення клопотання експерта про надання додаткових матеріалів.

Ухвалою Бершадського районного суду вінницької області від 14.05.2020 року було витребувано з Бершадського районного бюро технічної інвентаризації інвернтаризаційні справи.

Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 25.05.2-020 року було зупинено провадження у справі для продовження проведення експертизи.

Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 06.08.2020 року було відновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 25..11.2021 року було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

Позивач, ОСОБА_6 та його представник. адвокат Шишковський О.В.. в судовому засіданні просили позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідачки понесені позивачем судові витрати.

Відповідач, ОСОБА_2 , та її представник заперечували проти задоволення позову та стягнення судових витрат. Крім того, представник відповідача зазначив, що представником позивача, адвокатом Шишковським О.В., не долучено до матеріалів справи договору про надання правової допомоги.

Третя особа на стороні відповідача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, причин неявки суд не повідомила.

Третя особа на стороні відповідача, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 25.09.2017 року.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 та земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і ведення особистого селянського господарства, розташованих по АДРЕСА_1 .

Право власності позивача ОСОБА_1 на вищезазначені об`єкти нерухомості підтверджується: свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок № НОМЕР_2 від 04.11.1998 року, виданим на підставі рішення виконкому Війтівської сільської ради народних депутатів № 22 від 28.10.1998 року, витягом з Державного реєстру речових прав № 83180880 на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га, витягом з Державного реєстру речових прав № 83170595 на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0347 га.

Відповідачка по справі, ОСОБА_2 , проживає в АДРЕСА_1 та являється сусідкою позивача.

З долученої до матеріалів справи довідки Війтівської сільської ради Бершадського району № 142 від 12.04.2017 року, вбачається, що згідно даних погосподарського обліку Війтівської сільської ради головою домогосподарства по АДРЕСА_2 записано ОСОБА_7 та станом на 15.04.1991 року домогосподарство мало статус колгоспного двору, в якому були зареєстровані: ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 .. Відомості про приватних власників відсутні.

Причиною зверенення позивача з даним позовом до суду слугувало те, що в 2015 році, відповідач. самовільно, без дозвільних документів збудувала господарську споруду, яку побудувала на фундаменті та одна із стін якої побудована з піноблоків та висотою 3 м., проходить по межі, а нахил покрівлі і водовідведення в сторону його господарства.

Відповідно до відповіді завідувача сектору містобудування та архітектури Бершадської райдержадміністрації Гумена О.М. від 30.05.2016 року на звернення позивача, вбачається що ОСОБА_2 самовільно без дозвільних документів (будівельного паспорта) збудувала навіс для господарських потреб. Навіс, що складається з металевих стійок, покриття із азбестоцементних хвильових листів по дерев`яних кроквах та обришітці, однією стороною сполучений з парканом з газобетонних блоків. Згідно ДБН 360-92** "Планування і забудова міських і сільських поселень" п.3.25* третій абзац для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечення влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на території суміжних ділянок.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З огляду на зазначене можливим є застосування цивільно-правових способів захисту, передбачених ст.ст. 16, 391 ЦК України, відповідно до яких власник управі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення і дає можливість захистити порушене право.

Таким чином,відповідачем за негаторним позовом є лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю, а підставою мають слугувати посилання позивача на належне йому право користування і розпорядження майном, а також факти, що підтверджують дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення ним цих правомочностей. При цьому для задоволення вимог власника достатньо встановити факт обєктивно існуючих перешкод у здійсненні власником своїх правомочностей. Таким чином, право власності як абсолютне право має захищатися лише при доведенні самого факту порушення.

Відповідно ч. 1 ст. 91 ЗК України, власники земельних ділянок зобов`язані забезпечувати використання їх за цільовим призначенням, додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля, не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, дотримуватися правил добросусідства.

Як передбачено частинами 1, 2 ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16.04.2004 року власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту. Власник земельної ділянки, права якого порушено, може вимагати відшкодування завданої цим моральної шкоди (ч. 3 ст. 386 ЦК). До того ж у п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» № 6 від 30.03.2012 року роз`яснено, що позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна може бути пред`явлено власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, зокрема, власником (користувачем) суміжної земельної ділянки з підстав, передбачених статтями 391, 396 ЦК України.

Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, з метою з`ясування, яким чином можна усунути перешкоди в корстуванні майном позивачу, було задоволено його клопотання про призначення судову будівельної - технічної експертизи, на вирішення якої експерту поставлено наступні питання:

1. Чи дотримані будівельні норми, правила при зведенні будівельної споруди на межі між господарствами по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 ?

2. Якщо будівля (споруда) зведена з порушенням будівельних норм, то яким чином можливо усунути ці порушення ?

Згідно наданого висновку, за результатами проведення вищевказаної експертизи, встановлено, що при зведенні будівельних споруд на межі між господарствами по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 не дотримані вимоги Державних будівельних норми і правил, а саме п. 6.7 ДБН Б.2.2.-5:2011 «Благоустрій територій», п. 3.25* «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», чинних станом на момент звернення з позовом та п. 6.1.41. ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» в частині забезпечення виконання необхідних інженерно- технічних заходів, що запобігатимуть попаданню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок або взаємоузгодженого водовідведення, оскільки частина покрівлі споруди навісу літ. «Д», що входить до складу домоволодіння АДРЕСА_3 , виступає на територію суміжної приватизованої земельної ділянки, площею 0,2500 га, розташованої по АДРЕСА_1 .

Висота споруди №б/н із піноблоків, що виконує функцію огорожі, з урахуванням висоти фундаменту становить 3,05 м, що не відповідає вимогам п. 6.7 ДБН Б.2.2.-5:2011 «Благоустрій територій», де передбачається висота огороджень не більше ніж 2,0м на межі сусідніх земельних ділянок.

Експерт зазначив, що виявленні порушення можливо усунути шляхом демонтажу частини покрівлі навісу літ. «Д», забезпечивши влаштування необхідних інженерно- технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з його покрівлі на територію суміжної земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , у відповідності до вимог п.6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій».

Також необхідно здійснити демонтаж верхньої частини споруди №б/н із піноблоків, що виконує функцію огорожі та привести її висоту до рівня висоти металевої огорожі, наявної поруч, у відповідності до вимог 6.7 ДБН Б.2.2.-5:2011 «Благоустрій територій» для забезпечення нормативної інсоляції та провітрювання суміжних територій.

У зв`язку із встановленими обставинами суд погоджується з позивачем про порушення його права користування належним йому майном, і вважає за можливе захистити його право та приходить до висновку про часткове задоволення позову, беручи до уваги спосіб усунення перешкод, визначений у висновку експерта.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідачки на користь позивача вартості понесених судових витрат, то суд приходить до висновку про часткове задоволення даних вимог з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Зокрема, до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов`язані з явкою до суду; витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов`язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчинення інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов`язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача (ч.3 ст.79 ЦПК України).

Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Так, згідно акту здачі - приймання висновку судового експерта, спеціаліста №2136/20-21 встановлено, що за проведення судової будівельно-технічної експертизи було сплачено 12 094,56 грн та згідно платіжного доручення №342 від 22.06.2016 року та квитанції №71 від 13.04.2017 року сплачено судовий збір, у розмірі 640 грн.

Враховуючи, що позов задоволено частково, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідачки на користь позивача судові витратит пропорційно задоволеним вимогам у розмірі: 320 гривень судових витрат по сплаті судового збору та 60047. 28 коп. за залучення експерта.

Щодо стягнення судових витрат понесених позивачем за надану йому правову допомогу, суд приходить до висновку про відмову у їх стягненні, оскільки представником позивача в підтвердження наданої правової допомоги до матеріалів справи долучено розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу на суму 7000 грн. з посиланням на договір від 05.04.2017 року, який ним не долучено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-80, 89, 141, 244-246, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні майном шляхом зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 , усунути перешкоди у користуванні належними ОСОБА_1 на праві приватної власності житлового будинку, по АДРЕСА_1 та земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства шляхом:

-демонтажу частини покрівлі навісу літ "Д", забезпечивши влаштування необхідних інженерно- технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з його покрівлі на територію суміжної земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , у відповідності до вимог п.6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій».

- демонтажу верхньої частини споруди №б/н із піноблоків, що виконує функцію огорожі та привести її висоту до рівня висоти металевої огорожі, наявної поруч, у відповідності до вимог 6.7 ДБН Б.2.2.-5:2011 "Благоустрій територій" для забезпечення нормативної інсоляції та провітрювання суміжних територій.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 320 гривень судових витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 6047 грн. 28 коп. (шість тисяч сорок сім грн. двадцять вісім коп.).

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Вінницького апеляційного суду через Бершадський районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено та підписано суддею 19.02.2021 року.

Суддя Р. В. Хмель