Справа № 443/1246/18 Головуючий у 1 інстанції: Павлів А.І.
Провадження № 22-ц/811/3740/20 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Цяцяка Р.П., суддів: Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,

за участю: секретаря Івасюти М.В.;

позивачки ОСОБА_1 та її представника

адвоката Колтоновського О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 19 жовтня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просила стягнути зі згаданого відповідача на її користь 727 грн. 50 коп. матеріальної шкоди та 6 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що 08.06.2018 року, близько 14 год, у пункті прийому металобрухту на АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_2 , на неї накинулась собака, яка знаходилась на території згаданого пункту прийому металобрухту, і вкусила її в область лівої гомілки, у зв`язку з чим її того ж дня було госпіталізовано до Ходорівської міської лікарні, де вона перебувала на стаціонарному лікуванні з 08 по 12 червня 2018 року. Витрати позивачки на медикаменти та витратні матеріали склали 127 грн. 50 коп., а вартість пошкодженого одягу становить 600 грн. Крім цього, їй було спричинено моральну шкоду, яка виразилася у спричиненні їй фізичного болю, який вона продовжує відчувати, а також психологічних страждань від пережитого, яку позивачка оцінює у 6 000,00 грн. (а.с. 2).

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено (а.с. 114-118).

Дане рішення оскаржила позивачка ОСОБА_1 .

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи та на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права.

Вважає, що суд не дав належної оцінки довідці Жидачівської РЛВ Миколаївського ММВ ДУ «ЛОЛЦ Держсанепідслужби України» від 19.06.2018 року № 5 про те, що власником собаки по кличці «Соня» віком 12 років є саме відповідач ОСОБА_2 .

Стверджує, що собака, яка її покусала, не є безпритульною, оскільки постійно проживала і продовжує надалі проживати на території підприємства, яке орендує відповідач, який годує та доглядає цю собаку, «однак до цього часу … не надав згоди на вилов собаки, яка (позивачку) покусала, для поміщення в карантинний майданчик для послідуючої передачі власнику або у спеціалізований притулок» (а.с. 123-126).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта та її представника на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (статті 12 і 81);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);

- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77);

- жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частина 2 статті 89).

Як стверджується матеріалами справи, позовні вимоги про відшкодування шкоди (отриманої позивачкою 08 червня 2018 року в результаті того, що її покусала собака) саме до відповідача ОСОБА_2 позивачка обґрунтовує лише одним доказом, а саме: довідкою Жидачівської РЛВ Миколаївського ММВ ДУ «ЛОЛЦ Держсанепідслужби України» від 19.06.2018 року № 5 за підписом завідувача Ходорівської дільниці лікарні ветеринарної медицини Павлишина Г.В. наступного змісту: «Довідка видана про те, що під час карантинування собаки по кличці «Соня» віком 12 років, власником якої є житель м. Ходорів ОСОБА_3 (наніс покус жителю ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 ) клінічних ознак сказу не виявлено».

Заслуговує на увагу те, що дана довідка виготовлена у формі бланку, основним у якому є те, що в результаті карантинування собаки, яка нанесла покус певній особі, «клінічних ознак сказу не виявлено».

А така інформація, як кличка цієї собаки, її вік, а також інформація про її власника та особу, якій нанесено покус, вже вписується в бланк цієї довідки. Зокрема, у цій довідці особою, якій було собакою нанесено покус, записано « ОСОБА_4 », хоча прізвище позивачки « ОСОБА_1 » (а.с. 11).

Як вбачається з матеріалів Жидачівського відділення поліції по перевірці інформації по факту того, що 08.06.2018 року на території пилорами, яка належить ОСОБА_2 , ОСОБА_1 покусала собака, поліцейськими були відібраними письмові пояснення у самого ОСОБА_5 , підписанта вищезгаданої довідки Жидачівської РЛВ Миколаївського ММВ ДУ «ЛОЛЦ Держсанепідслужби України» від 19.06.2018 року № 5, який пояснив, що оглядав собаку, яка покусала позивачку, однак жодних проявів агресії від цієї собаки він не помітив, так само, як у неї не було виявлено жодних ознак сказу. Також пояснив те, що хто являється власником цієї собаки йому не відомо і на його думку ця собака «є безхазяйною» (а.с. 101).

Інших доказів про те, що власником собаки, яка покусала позивачку, є відповідач до суду подано не було.

За вищенаведених обставин суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність правових відстав для покладення на відповідача цивільно-правової відповідальності за шкоду, яку заподіяла позивачці собака, стосовно якої відсутні належні та допустимі докази того, що її власником є саме відповідач.

Нових доказів стосовно вищенаведеного позивачкою/апелянтом до суду апеляційної інстанції також подано не було.

Твердження, яке міститься у апеляційній скарзі, про те, що відповідач «до цього часу … не надав згоди на вилов собаки, яка (позивачку) покусала, для поміщення в карантинний майданчик для послідуючої передачі власнику або у спеціалізований притулок», є голослівним, оскільки не підтверджено жодним доказом. В суді апеляційної інстанції позивачка так і не змогла пояснити того, хто, коли і в який саме спосіб просив у відповідача «згоди на вилов собаки, яка (позивачку) покусала, для поміщення в карантинний майданчик для послідуючої передачі власнику або у спеціалізований притулок».

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 19 жовтня 2020 року- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 24 червня 2021 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.