Єдиний унікальний номер судової справи: 225/420/21
Номер провадження: 2/225/350/2021
05 липня 2021 року м. Торецьк
Дзержинський міський суд Донецької області в складі:
головуючого судді Соляник А.В.,
за участю секретаря судового засідання Андрієвої Т.О.,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», треті особи: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Юрій Анатолійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягав, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує.
Відповідач та треті особи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відзив на позов не наданий, причини відсутності не зазначені.
Враховуючи наведене, з огляду на наявність в матеріалах справи достатніх даних про права та взаємовідносини сторін, зважаючи на відсутність заперечень з боку позивача, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача та третіх осіб на підставі наявних матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає положеннямст.ст.259, 280 ЦПК України.
Отже, дослідивши наявні у справі матеріали, надавши правову оцінку наявним у справі доказам, судом встановлено наступне.
Відповідно дост. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Виконавчий напис вчинений на підставіст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.
Наведене, на думку позивача, є правовою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Також, вищезазначеною ухвалою витребувано у Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельник Юрія Анатолійовича засвідчені належним чином копії документів, на підставі яких було відкрито виконавче провадження №63948753.
Що стосується вимоги про витребування документів у Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. і ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД», суд зазначає наступне.
Не зважаючи на неодноразове надіслання зазначеної ухвали на адресу Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. і ТОВ «Фінансова компанія «АЛАНД», виконана вона так ї не була. У зв`язку з викладеним, виконання ухвали ними здійснене не було.
У зв`язку з тим, що Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. та ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» не було надано до Дзержинського міського суду Донецької області витребуваних документів, в тому числі засвідченої належним чином копії оскаржуваного виконавчого напису з заявою стягувача про вчинення виконавчого напису з додатками, суд розглядає справу на підставі наявних матеріалів справи.
Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення позову, суд виходив з наступного.
З урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.
Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.
Для правильного застосування положень ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
В постанові КЦС Верховного Суду від 23.01.2018 року у справі № 310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
В той же час, на думку суду, надання можливості позивачеві висловити свої заперечення з приводу наявності чи/або відсутності спірної заборгованості могло мати наслідком відмову у визнанні нотаріусом заборгованості безспірною та, відповідно, подальшого вчинення оспорюваного виконавчого напису.
Окремо суд зауважує, що нотаріусом не було виконано ухвалу про витребування доказів по справі, зокрема документів на підставі яких було вчинено виконавчий напис, а відтак відсутні правові підстави для висновку про розмір наявної заборгованості та періодів сплати грошових коштів позивачем на виконання кредитного договору.
При цьому суд зауважує, що в силу вимог підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.
Водночас відповідачем не долучено до матеріалів справи доказів на виконання вказаної норми права та не доведено факт надсилання вимоги про усунення порушень.
Вказане не отримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило позивача можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги стягувача. Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.
Окрім того, за відсутності в матеріалах справи самої заяви про вчинення виконавчого напису з додатками, суд позбавлений можливості дійти висновку щодо обґрунтованості його вчинення.
Зокрема, неможливо встановити, чи надавався нотаріусу кредитором (відповідач у справі) повний перелік документів, передбачений Постановою КМУ від 29 червня 1999 року №1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин, зокрема: оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Виходячи з викладеного вище, встановивши, що стягнута за виконавчим написом заборгованість є спірною; приймаючи до уваги той факт, що оскільки вимоги ухвала Дзержинського міського суду Донецької області у вказаній справі від 02 лютого 2021 року виконана не була, суду не зрозуміло, чи мав нотаріус при вчиненні виконавчого напису повний обсяг документів, зокрема, оригінал кредитного договору та засвідченої стягувачем виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, суд приходить до висновку щодо наявності правових наявність підстав для задоволення позовних вимог шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України,судовий збір покладається на відповідача (908,00 грн. судового збору за звернення з позовом).
Керуючись ст.12,13,77,81,141,259,263-266,268, 280 ЦПК України,-
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення(виклику)учасників справи, строк апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Донецького апеляційного суду з урахуванням вимог п. 15.5 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Суддя А.В.Соляник