Справа № 649/104/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2021 року Великолепетиський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого Мамаєва В.А.

за участю секретаря судового засідання Шишки Н.М.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. Відповідач звернулась до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 22.09.2008 року. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України згідно якої договором приєднання є договір, умови якого якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами" складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою Відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ "ПРИВАТБАНК", які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Формулярами та стандартними формами є саме "Умови та правила надання банківських послуг" та "Тарифи", які згідно до заяви отримані Відповідачем для ознайомлення в письмовій формі. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 3.2, 3.3 Договору, на підставі яких Відповідач при укладенні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. В редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 року згідно до п. 2.1.1.2.12. Сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту. Таким чином, Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, але в процесі користування кредитним рахунком Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості Відповідач станом на 17.12.2020 року має заборгованість - 18719,90 грн., яка складається з: 14994,80 грн. - заборгованість за тілом кредита; 3725,10 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь АТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 22.09.2008 року у розмірі 18719,90 грн. та судовий збір у розмірі 2270 грн.

Ухвалою Великолепетиського районного суду Херсонської області від 11.03.2021 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

08.04.2021 року відповідачем ОСОБА_1 подано відзив на позовну заяву у якому вона зазначила, що за період з 30.03.2013 року по 01.10.2020 року банком самостійно, без погодження з нею із кредитної картки автоматично було списано кошти у розмірі 12761,54 грн. на погашення відсотків, тіла кредиту та інших банківських платежів. Своїми діями банк самостійно, штучно збільшував кредитну заборгованість по кредиту, що є порушенням умов анкети-заяви, поданої нею до банку. Відповідно до п. 1.7. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, кошти з рахунків клієнтів, банки списують лише за дорученням власників цих рахунків або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главою 5 та 12 вказаної Інструкції. Згідно п. 6.2. глави 6 вказаної Інструкції, банк обумовлює своє право на здійснення договірного списання за дорученням платника з його рахунку в договорі банківського рахунку або іншому договорі про надання банківських послуг. Наголосила, що жоден із документів, доданих до позову позивачем, не містить інформації, яка б давала банку право на здійснення самостійного списання коштів із її рахунку, зокрема ні "Умови та правила надання банківських послуг" ні "Правила користування платіжною карткою", ні "Тарифи банку", не містять номеру рахунку платника, з якого має здійснюватись договірне списання; найменування отримувача; номер і дату договору з отримувачем, яким передбачене право отримувача на договірне списання коштів з рахунку платника. Вважає, що позов АТ КБ "ПРИВАТБАНК" є необгрунтованим, оскільки сума заборгованості була утворена самим банком та просить суд залишити позовну заяву без задоволення.

11.05.2021 року представником позивача ОСОБА_2 надано відповідь на відзив відповідача у якій зазначила, що згідно анкети-заяви від 22.09.2008 року вбачається, що відповідач висловила згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки "Універсальна" та особистим підписом засвідчила, що згодна з тим, що вказана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг,а також Тарифами становить між нею та Банком Договір про надання банківських послуг. Також, відповідач підписала Довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" з встановленням поточної процентної ставки у розмірі 2,5% (30% на рік), а тому вважає, що сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. Зазначила, що враховуючи норми закону та докази, що містяться в матеріалах справи можна дійти висновку, що правовідносини між сторонами тривають і належним чином зобов`язання не виконані та кредитором не прийняті.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, але надав на адресу суду заяву у якій позов підтримав та просить його задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов не визнала та просить суд відмовити у його задоволенні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження укладення кредитного договору б/н від 22.09.2008 року Позивач надав заяву ОСОБА_1 від 22.09.2008 року про відкриття рахунку і надання банківських послуг; довідку про умови кредитування з використанням кредитки «універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 22.09.2008 року (тарифи Банку) та Умови і правила надання банківських послуг без дати.

Судом досліджено заяву і встановлено, що 22.09.2008 року ОСОБА_1 (клієнт) підписала заяву про відкриття рахунку і надання банківських послуг наступного змісту. Тип карти: Універсальна. Валюта: гривня. Тип кредитного ліміту: 250 грн.00 коп. Базова процентна ставка: 2,5 відсотка із розрахунку 360 днів у році. Строк дії карти до 7/12. Строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії карти. Погашення заборгованості по Кредитному ліміту може здійснюватися як шляхом внесення коштів на карту Клієнтом так і списанням Банком коштів з платіжної карти, але з якої саме Банком не зазначено. Під Заявою від 22.09.2008 року міститься відмітка банку: про видачу клієнту 22.09.2008 року карти № НОМЕР_1 , підпис клієнта. Закрите акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережної Перемоги, 50.

Довідка про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" від 22.09.2008 року підписана відповідачем. У довідці зазначено Тарифи Банку, в тому числі базова відсоткова ставка складає 2,5% (нараховується на залишок заборгованості виходячи із розрахунку 360 днів у році).

Умови і Правила надання банківських послуг не містять дати, станом на які вони були чинні і не підписані відповідачем.

Згідно п.п. 1, 2 Статуту АТ КБ «Приватбанк», ідентифікаційний номер 14360570, за рішенням загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року було змінено тип банку на публічне акціонерне товариство та змінено назву на ПАТ КБ «Приватбанк». Згідно з рішенням Єдиного акціонера Банку від 21.05.2018 року № 519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на АТ КБ «Приватбанк», який є правонаступником ПАТ КБ «Приватбанк».

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Позивач, обґрунтовуючи свій позов, посилався на Умови та правила надання банківських послуг як невід`ємну частину спірного договору. Але суд звертає увагу, що згідно Заяви від 22.09.2008 року складовою частиною укладеного між сторонами договору про надання банківських послуг є "Умови та правила надання банківських послуг", що безпосередньо відносяться до вказаного кредитного договору, з якими Позивач мав ознайомити Відповідача у письмовому вигляді за її особистим підписом. Таким чином, Позивач на підтвердження своїх обґрунтувань повинен надати докази про те з якими саме конкретними "Умовами та правилами надання банківських послуг" він ознайомив Відповідача. Роздруківка "Умов та правил надання банківських послуг" позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Крім того, наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 березня 2020 року в справі № 703/3063/18.

Тому суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг неодноразово змінювалися самим Позивачем в період - з часу виникнення спірних правовідносин (22.09.2008 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (04.02.2021 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Умови у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Тому надані Позивачем Умови не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року в справі № 342/180/17.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила надання банківських послуг, суд приходить до висновку, що при вирішенні спору необхідно застосовувати лише ті умови договору, що визначені (узгоджені) сторонами та містяться у Заяві від 22.09.2008 року та довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 22.09.2008 року, які були підписані обома сторонами, а саме процентна ставка складає 2,5 відсотка із розрахунку 360 днів у році (30% на рік) і строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії карти, тобто до липня 2012 року.

Відповідач станом на 27.10.2018 року погасила заборгованість за кредитом від 22.09.2008 року, що підтверджується розрахунками заборгованості, наданих банком. Наступний встановлений кредитний ліміт з процентною ставкою розміром 7,2 % (або 86,4 % річних), яка встановлена банком з 01.06.2019 року не оговорювалась з відповідачем і вона не підписувала умови нового кредитного договору.

Враховуючи, що позивачем своїми діями самостійно визначено нові умови кредитного договору з річною процентною ставкою 86,4% та не надано жодних доказів укладення нового кредитного договору, а тому позов є необгрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 207, 526, 549, 551, 626, 628, 633, 634, 638, 1054, 1055 ЦК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ст.ст. 81, 263 - 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В

У задоволенні позову акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Повне найменування сторін:

1. Позивач - Акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК", ідентифікаційний код юридичної особи 14360570, місцезнаходження юридичної особи: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д.

2. Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Херсонського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 04.06.2021 року.

Головуючий підпис