Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/2443/20

Провадження № 2/126/228/2021

"22" лютого 2021 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Губко В. І.

секретар Бурлака А. І.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з даним позовом, в якому просить встановити факт її спільного проживання з ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 з лютого 1982 року по день смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнати за нею, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

Позов обгрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер дід позивачки ОСОБА_5 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла баба позивачки ОСОБА_4 .

Після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне їм майно, в тому числі житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки Великокиріївської сільської ради Бершадського району Вінницької області вказаний житловий будинок відносився до суспільної групи колгоспних дворів і станом на 15.04.1991 року до складу двору входили ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , а тому він належав їм в рівних частинах,по 1/2 кожному.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 спадщину прийняла ОСОБА_4 , як пережиле подружжя, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Інший спадкоємець за законом ОСОБА_5 , а саме його син ОСОБА_2 спадщину не прийняв. Таким чином , після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_4 прийняла у спадок 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 , однак правовстановлюючі документи на вказане майно не оформила .

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 відкрилася спадщина на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Позивачка ОСОБА_1 є онукою померлої ОСОБА_4 та протягом двадцяти трьох років проживала з спадкодавцем однією сім"єю, вела спільне господарство та є єдиним спадкоємцем який спадщину прийняв. Спадкоємець першої черги за законом, відповідач по справі, ОСОБА_2 від прийняття спадщини відмовився, про що подав відповідну заяву.

Однак державною нотаріальною конторою позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 у зв"язку з відсутністю доказів, що підтверджують право на спадкування, як спадкоємцю четвертої черги за законом.

Позивачка ОСОБА_1 надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, просила слухати справу в її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_3 надали до суду письмові заяви, в яких позовні вимоги визнали повністю, просили слухати справу в їх відсутність.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належне йому майно -1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташований по АДРЕСА_1 . Право власності на вказану частку даного будинку ОСОБА_5 набув як колишній член колгоспного двору,але належним чином своїх прав не оформив.

Відповідно до ст. 524,529,549 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до довідки Великокиріївської сільської ради Бершадського району Вінницької області від 29.10.2020 № 1067 спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняла його дружина ОСОБА_4 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Право власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку ОСОБА_4 набула як колишній член колгоспного двору, а іншу 1/2 частину вказаного будинку прийняла в спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_5 , однак за життя належним чином своїх прав не оформила.

З довідки Великокиріївської сільської ради Бершадського району Вінницької області №168 від 28.01.2019 встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_2 відносився до категорії колгоспних дворів і станом на 15.04.1991 склад двору слідуючий: ОСОБА_5 і ОСОБА_4 .

Відповідно до П.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" визначено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме :

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності в рівних частинах.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 та незважаючи на те, що своїх спадкових прав не оформила, вона належала їй з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. ст. 1217-1219 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, крім прав та обов`язків, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

З аналізу норм ст.ст.1268-1270 ЦК України, необхідно щоб спадкоємець прийняв спадщину у шестимісячний строк.

Позивач ОСОБА_1 є онукою померлої ОСОБА_4 та спадкоємцем четвертої черги за законом на майно померлої баби, оскільки протягом двадцяти трьох років до дня відкриття спадщини проживала із спадкодавцем однією сім"єю. Також ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем який прийняв спадщину після ОСОБА_4 , оскільки спадкоємець першої черги за законом, син ОСОБА_4 , ОСОБА_2 від прийняття спадщини відмовився, про що надав відповідну заяву.

Однак, державним нотаріусом Бершадської державної нотаріальної контори позивачу відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 в зв"язку з тим, що спадкоємець не надав документи, що підтверджують родинні відносини з померлою, тобто відсутні докази, що підтверджують право на спадкування, як спадкоємця 4 черги за законом, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.02.2020 №77/02-31/02-14.

Однак з матеріалів справи, а саме копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 , копії свідоцтва про народження ОСОБА_6 та копії свідоцтва про одруження ОСОБА_7 та ОСОБА_6 встановлено, що ОСОБА_1 є рідною онучкою ОСОБА_4 .

Також , відповідно до довідки Великоріївської сільської ради Бершадського району Вінницької області від 29.10.2020 № 1066 онука ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , постійно проживала разом із померлою ОСОБА_4 в одному житловому будинку по АДРЕСА_1 .

Крім того, відповідач та третя особа не оспорюють факт постійного проживання позивачки з ОСОБА_4 з 1982 року по 2005 рік.

Відповідно до положень ст. 315 ЦПК України факти, що мають юридичне значення встановлюються судом; ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти (окрім тих, які визначені ч. 1ст. 315 ЦПК України), від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року (із змінами та доповненнями), суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що факт постійного проживання позивача разом з ОСОБА_4 однією сім"єю з 1982 року по день смерті ОСОБА_4 , а саме по 13.12.2005 ріку знайшов своє підтвердження в суді, а тому позовні вимоги у відповідній частині підлягають задоволенню.

Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст.ст. 319, 321 ЦК України та ст. 41 Конституції України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У відповідності із вимогами листа Міністерства Юстиції України за №19-32/319 від 21.02.2005 року згідно якого у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Вимоги щодо стягнення судових витрат позивачем не пред`являлись.

На підставі ст. 25, 346, 1217, 1218 - 1222, 1258, 1261, 1268 -1270, 1299 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 19, 263-267, 315 ЦПК України суд

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з лютого 1982 року по день смерті ОСОБА_4 , а саме по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право приватної власності на житловий будинок -А загальною площею 85,1 кв.м., житловою площею 48,7 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: А під-погріб, а-веранда, а1- вхідний майданчик, Б-літня кухня, б-прибудова, б1-вхідний майданчик, Г-гараж, Т-туалет, 1-3 огорожа, що розташований по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В. І. Губко