Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.06.2021 Справа №607/17705/20

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Романів О.В.,

у присутності учасників процесу:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Дочірнього підприємства «Люкс-Житло» Приватного підприємства «Люкс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_5 19 жовтня 2020 року пред`явила до суду позов до Дочірнього підприємства «Люкс-Житло» Приватного підприємства «Люкс» (далі ДП «Люкс-Житло» ПП «Люкс»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про захист прав споживачів та зобов`язання відповідача внести зміни в особовий рахунок позивача № НОМЕР_1 у квартирі АДРЕСА_1 , вказавши реальну кількість зареєстрованих мешканців один, та внести зміни щодо площі, згідно з якою здійснюються нарахування, вказавши вірну площу 23, 05 кв.м.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що квартира АДРЕСА_2 на підставі розпорядження органу приватизації №24708 від 17 жовтня 1997 року на праві спільної часткової власності належить по ј ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 грудня 2012 року (справа №1915/8320/2012) встановлено порядок користування зазначеною квартирою та виділено у користування ОСОБА_5 ізольовану жилу кімнату площею 18,0 кв.м., решту приміщень (коридор, кухню, ванну кімнату, вбиральню, вбудовану шафу) залишено у спільному користуванні. У 2012 році ДП «Люкс-Житло» ПП «Люкс» прийняло рішення про відкриття двох особових рахунків: для ОСОБА_3 № НОМЕР_2 , для ОСОБА_5 № НОМЕР_1 . Однак, на думку позивача, ДП «Люкс-Житло» ПП «Люкс» розділив особові рахунки за власною ініціативою та без її згоди, та, крім цього, при їх розділенні відповідач неправильно зазначив площу для нарахувань комунальних платежів. Так, зазначена квартира з житловою площею 56,3 кв.м., нежитловою площею 30,3 кв.м.,загальною площею 86,6 кв. м., складається з чотирьох житлових кімнат (1 кімната - № 4 на плані, 8,8 кв. метрів; 2 кімната - № 5 на плані, 18,0 кв. метрів (виділена Позивачу); 3 кімната - № 6 на плані, 18,4 кв. метрів; 4 кімната - № 7 на плані, 11,1 кв. метрів) та приміщень загального користування (кухня №8 на плані, 8,7 кв. метрів; ванна № 10 на плані, 2,6 кв. метрів; туалет № 9 на плані, 1,0 кв. метрів; коридор № 1 на плані 7, 5 кв. метрів; коридор № 12 на плані 8,0 кв. метрів; балкони 2 шт. 2,0 кв. метри (по 1,0 кв. м. кожний). На частині площі вказаної квартири, яка виділена позивачу до 05.10.2020р. було зареєстровано двоє осіб позивач та її дочка ОСОБА_8 , яка у зв`язку з навчанням проживає в м. Кременці. Із урахуванням того, що на даний час у виділеній їй ізольованій кімнаті вона проживає одна, а в іншій частині житлового будинку зареєстровані і проживають п`ять осіб, розрахунок відповідача щодо нежитлової площі квартири, яка перебуває у спільному користуванні, має здійснюватись за формулою: 30,3 кв.м. (нежитлова площа) : 6 (кількість осіб, що проживають та зареєстровані) = 5,05 кв.м. Виходячи з цього, особовий рахунок позивача має бути розрахований відповідно до формули: 18,0 кв.м. (житлова площа) + 5,05 кв.м (площа загального користування) = 23,05 кв.м. Посилаючись на вищенаведене, позивач просила задовольнити позов.

Ухвалою судді від 23 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання 30 листопада 2020 року о 14 годині 30 хвилин.

10 листопада 2020 року від відповідача ДП «Люкс-Житло» ПП «Люкс» надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено про безпідставність заявлених позивачем позовних вимог. Зокрема вказано, що розмір щомісячної плати визначено рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1603 від 28 вересня 2011 року, відповідно до постанови КМ України «Про забезпечення єдиного підходу до порядку формування тарифів на житлово-комунальні послуги» № 869 від 01 червня 2011 року. Оплата за надані послуги здійснюється безпосередньо від загальної площі, а не кількості осіб, що проживають чи не проживають у квартирі. Твердження позивача щодо самовільного розділення рахунків не відповідають дійсності, оскільки у 2013 році позивач сама звернулась до ДП «Люкс-Житло» ПП «Люкс» із вимогою розділити рахунки, пред`явивши рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 грудня 2012 року, тому відповідач здійснив розмежування оплати на два рахунки, а саме № НОМЕР_2 та № НОМЕР_1 . Факт згоди з таким розділенням рахунків підтверджується оплатою ОСОБА_5 за надані підприємством послуги, яка здійснювалась із самого початку відкриття особового рахунку № НОМЕР_1 . Оплата здійснюється за користування позивачем житловою кімнатою площею 18,0 кв.м. та нежитловими приміщеннями площею 30,3 кв.м. Нежитлову площу при розподілі рахунків було поділено порівну. Вимоги позивача щодо зміни кількості зареєстрованих осіб не відносяться до компетенції ДП «Люкс-Житло» ПП «Люкс», оскільки підприємство не може самостійно внести зміни до складу зареєстрованих осіб, відомості про зняття з реєстрації ОСОБА_8 (дочки позивача) ДП «Люкс-Житло» ПП «Люкс» надано не було, а тому розрахунок по особовому рахунку здійснювався за формулою: 18,0 кв.м.+(8,7+1,0+8,0+7,5+0,5+2,6)/2=32,15 кв.м. 01 січня 2013 року здійснено розподіл рахунків, жодних скарг на предмет невірного розподілу площ до березня 2020 року від позивача не надходило, а відтак строк позовної давності сплинув, що є підставою для відмови у позові. На підставі наведеного у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

26 листопада 2020 року від третьої особи ОСОБА_3 надійшли пояснення на позовну заяву, у яких зазначено про безпідставність заявлених позивачем позовних вимог. Вказано, що твердження позивача про самовільний розподіл рахунків не відповідають дійсності, оскільки саме позивач звернулась до ДП «Люкс-Житло» ПП «Люкс» з рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 грудня 2012 року та вимогою розділити рахунки, та погодилась з таким розподілом рахунків, оскільки з моменту відкриття рахунків сплачувала суми, які їй були нараховані. Питання про зняття з реєстрації дочки позивача ОСОБА_8 не відноситься до компетенції ДП «Люкс-Житло» ПП «Люкс». З цих підстав просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді у відрядженні судове засідання, призначене на 30 листопада 2020 року, відкладено на 28 грудня 2020 року, яке, за клопотанням представника відповідача ДП «Люкс-Житло» ПП «Люкс» Гевка С.В., відкладено на 17 лютого 2021 року.

За клопотанням представника позивача ОСОБА_1 судове засідання, призначене на 17 лютого 2021 року, відкладено на 28 березня 2021 року.

25 лютого 2021 року від представника позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив. У відповіді зазначено, що з рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 грудня 2012 року до ДП «Люкс-Житло» ПП «Люкс» звернулась третя особа ОСОБА_3 , а не, як стверджує відповідач, ОСОБА_5 . Оскільки у вказаному рішенні відмовлено у частині щодо розподілу особових рахунків, то згоди на такий розподіл ОСОБА_5 не давала. Щодо заперечень відповідача про зняття з реєстрації осіб позивач зазначає, що такої вимоги позивачем пред`явлено не було, натомість позивач просила вказати реальну кількість зареєстрованих мешканців у особовому рахунку. Розрахунок, наведений відповідачем у відзиві, є хибним, оскільки відповідач не врахував усіх співмешканців, яких є шестеро.

04 березня 2021 року від представника третьої особи ОСОБА_3 ОСОБА_4 надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких зазначено, що розрахунок має здійснюватись за п. 10 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджених КМ України 08.10.1992р., тобто за встановленими тарифами відповідно до загальної площі приміщень, якими користується власник, співвласник. Оскільки між співвласниками не було досягнуто згоди, за вищевказаним рішенням суду було відкрито два окремі рахунки.

11 березня 2021 року від директора ДП «Люкс-Житло» ПП «Люкс» ОСОБА_9 надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких зазначено що ОСОБА_5 є зацікавленою в розподілі рахунків, оскільки у неї є конфлікт із іншими співмешканцями, а факт оплати за розділеним рахунком лише підтверджує цю згоду, тому саме позивач надала рішення суду для розподілу. Доводи позивача про те, що з заявою про розподіл рахунків до відповідача зверталась ОСОБА_3 , жодними доказами не підтверджено. Дочка позивача ОСОБА_8 згідно з долученою позивачем довідкою до позовної заяви зареєстрована у м. Кременець лише 05 жовтня 2020 року. Вимоги позивача щодо внесення змін в особовий рахунок щодо кількості зареєстрованих осіб у квартирі АДРЕСА_3 є безпідставними, оскільки на момент звернення до суду за даним особовим рахунком зареєстрована лише ОСОБА_5 . Також, хибними є доводи позивача щодо неправильного розрахунку площі квартири. Розмір щомісячної плати визначено рішенням Тернопільської міської ради №1603 від 28 вересня 2011 року, зокрема виходячи з 1 кв.м. загальної площі квартири чи нежитлового приміщення у будинку. Враховуючи, що розподіл здійснено на початку 2013 року, а жодних скарг позивачем до березня 2020 року пред`явлено не було, строк позовної давності позивачем пропущено. З цих підстав просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

У зв`язку із неявкою представника позивача судове засідання, призначене на 25 березня 2021 року, відкладено на 23 квітня 2021 року на 10 год.

23 квітня 2021 року у судовому засіданні заслухано вступне слово учасників справи та оголошено перерву до 26 травня 2021 року. Судове засідання в зазначену дату, у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному, перенесено на 24 червня 2021 року на 10 год.

У судовому засіданні 23 квітня 2021 року представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав з викладених у позовній заяві обставин, просив позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечила, підтримавши позицію, викладену у відзиві на позов та запереченнях на відповідь на відзив.

Третя особа ОСОБА_3 23 квітня 2021 року в судовому засіданні пояснила, що розподіл рахунків відбувся за ініціативою позивача. Вказала, що з іншими співвласниками, окрім позивача, в неї немає спору щодо оплати послуг за утримання житла, тому вважає, що відповідач правильно розподілив площу квартири, відкривши два особових рахунки. Просила відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи ОСОБА_3 ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що вважає вимоги позивача безпідставними, підтримав мотиви, викладені письмових поясненнях.

У судовому засіданні 24 червня 2021 року досліджено зібрані у справі докази, представник позивача ОСОБА_1 , представник відповідача ОСОБА_2 , представник третьої особи ОСОБА_3 ОСОБА_4 підтримали раніше надані ними пояснення.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

Як убачається з дублікату технічного паспорту від 14 вересня 2012 року на квартиру АДРЕСА_2 , та встановлено у рішенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 грудня 2012 року (справа №1915/8320/2012) ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 є співвласниками квартири АДРЕСА_2 . Розмір часток кожного з них у вказаній квартирі становить по 1/4.

Відповідно до рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 грудня 2012 року (справа №1915/8320/2012) позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 про встановлення порядку користування житловим приміщенням, зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Встановлено порядок користування квартирою АДРЕСА_2 , виділивши в користування ОСОБА_5 ізольовану житлу кімнату площею 18,0 кв.м., а решту приміщень коридор, кухню, ванну кімнату, вбиральню, вбудовану шафу залишено у спільному користуванні. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Згідно з технічною характеристикою житлових і допоміжних приміщень квартири АДРЕСА_1 , квартира загальною площею 86,6 кв.м., складається з 4 житлових кімнат площею 56,3 кв.м.: 1-а кімната 8,8 кв.м.; 2-а кімната 18,0 кв.м.; 3-а кімната 18,4 кв.м.; 4-а кімната 11,11 кв.м., а також з кухні окремої - 8,7 кв.м., ванни окремої 2,6 кв.м., вбиральні 1,0 кв.м., коридору 15,5 кв.м., вбудованої шафи 0,5 кв.м., балкону 2,0 кв.м.

Із довідки директора ДП «Люкс-житло» ПП «Люкс» Гевко С.В. №179 від 12 листопада 2018 року вбачається, що на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.2012 року справа №1915/8320/2012) та враховуючи відсутність згоди між співвласниками щодо користування спірною квартирою було прийнято рішення про відкриття двох особових рахунків №120540 для ОСОБА_3 та №222570 для ОСОБА_5 (по квартирі АДРЕСА_3 з позначкою «а»)

З відповіді директора ДП «Люкс-житло» ПП «Люкс» Гевка С.В. №76 від 19 березня 2020 року вбачається, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_5 їй роз`яснено про відсутність підстав для проведення перерахунку квартирної плати без надання відповідних доказів іншого від існуючого розподілу загальних витрат між ОСОБА_5 та іншими співвласниками.

Заяви, з приводу якої надавалась зазначена відповідь, сторони не надали. Зокрема, як зазначив представник позивача, позивач подавала цю заяву в одному примірнику і її копії вона не має.

Як убачається з рахунку за липень 2019 року ДП «Люкс-Житло», за особовим рахунком № НОМЕР_1 власнику ОСОБА_5 нараховано плату за користування 32,15 кв.м. квартири АДРЕСА_4 .

У рахунку за червень 2019 року КП «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР за адресою АДРЕСА_5 за особовим рахунком ОСОБА_5 вказано розмір опалювальної площі 32,15 кв.м. та кількість мешканців 2.

Відповідно до довідки №21 від 10 лютого 2020 року, виданої ДП «Люкс-Житло», ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають у квартирі АДРЕСА_1 та займають житлову площу 18 кв.м.; склад сім`ї 2 особи.

У довідці про реєстрацію місця проживання особи №903/08-12 від 05 жовтня 2020 року зазначено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_6 .

Із довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні будинку осіб №135 від 24 лютого 2020 року, виданої ДП «Люкс-Житло», вбачається, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідно до архіву нарахувань за період січень 2013 жовтень 2020 року за особовим рахунком ОСОБА_5 № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_5 , зареєстрована та проживає 1 особа, площа для нарахувань 32,15 кв.м.; загальна площа 32,1 кв.м. У вказаному архіві відображені періодичні несистематичні платежі за період з 01.03.2013р. до 01.10.2020р. на загальну суму 4791,45 гривень .

Згідно з довідкою №1423 від 06 листопада 2020 року, виданою ДП «Люкс-Житло», ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у квартирі АДРЕСА_1 та займає житлову площу 18 кв.м.; склад сім`ї 1 особа.

До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права:

Положеннями ст. ст. 12, 13 ЦПК України визначено принципи змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до яких учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ч. 1 ст. 360 Цивільного кодексу України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Відповідно до п. п. 10, 13 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року №572, мешканці квартири, житлового приміщення у гуртожитку, в яких проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі): мають рівні права на користування підсобними приміщеннями і обладнанням; можуть обирати відповідальну за виконання встановлених правил особу; встановлюють за узгодженням порядок використання підсобних приміщень, а також черговість їх прибирання; розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг. Спори, що виникають під час користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, розв`язуються шляхом проведення переговорів між учасниками спору або у судовому порядку.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживачем комунальних послуг є фізична особа, яка отримує житлово-комунальну послугу.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно з ч. 3 ст. 10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, та включає: 1) витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, крім витрат на обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги, у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем; 2) винагороду управителю, яка визначається за згодою сторін.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Так, судом установлено, що ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 є співвласниками квартири АДРЕСА_2 . Розмір часток кожного з них у вказаній квартирі становить по 1/4.

Квартира АДРЕСА_1 має загальну площу 86,6 кв.м. та складається з 4 житлових кімнат площею 56,3 кв.м. (1-а кімната 8,8 кв.м.; 2-а кімната 18,0 кв.м.; 3-а кімната 18,4 кв.м.; 4-а кімната 11,11 кв.м.), а також з кухні 8,7 кв.м., ванни 2,6 кв.м., вбиральні 1,0 кв.м., коридору 15,5 кв.м., вбудованої шафи 0,5 кв.м., балкону 2,0 кв.м.

Різниця між загальною та житловою площею становить 30,3 кв.м.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 грудня 2012 року (справа №1915/8320/2012), встановлено порядок користування квартирою АДРЕСА_2 , виділивши в користування ОСОБА_5 ізольовану житлу кімнату площею 18,0 кв.м., а решту приміщень (коридор, кухню, ванну кімнату, вбиральню, вбудовану шафу) залишено у спільному користуванні.

Відтак, позивач ОСОБА_14 на підставі зазначеного рішення користується житловою кімнатою площею 18,0 кв.м., а решта приміщень, які залишені у спільному користуванні, займає площу 30,3 кв.м.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 360 Цивільного кодексу України, ч. 3 ст. 10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п. 10 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року №572, одиницею для проведення розрахунку вартості послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій є один квадратний метр площі, що перебуває у власності, а частка участі співвласників в загальному обсязі витрат визначається пропорційно площі приміщень, що їм належать. Відтак, розмір витрат ОСОБА_14 на утримання будинку і прибудинкової території повинен визначатися відповідно до розміру її частки у праві спільної часткової власності.

Таким чином плата за 30,3 кв.м. загальної площі, яка залишена у спільному користуванні, повинна розподілятись порівну між чотирма співвласниками, тобто по 7,575 кв.м. (30,3 : 4 = 7,575), а не між двома співвласниками, як це визначено відповідачем.

При цьому відповідачем не надано копії заяви ні ОСОБА_14 , ні іншого зі співвласників квартири АДРЕСА_2 , на підставі якої відповідачем відкрито два окремих особових рахунки і присвоєно окрему адресу з позначенням квартири АДРЕСА_3 . У рішенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 грудня 2012 року (справа №1915/8320/2012) не зазначено ні про відкриття окремих рахунків для нарахування плати за комунальні послуги, ні про присвоєння належній позивачу частки у квартирі АДРЕСА_2 окремого адресного номера.

З урахуванням наведеного суд приходить до переконання, що відповідач, відкривши на підставі рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 грудня 2012 року (справа №1915/8320/2012) на ім`я позивача в особовий рахунок № НОМЕР_1 , при нарахуванні оплати за надані послуги мав би виходити з площі, якою вона користується як один із чотирьох співвласників, тобто 18 кв.м. житлової площі та 7,575 кв.м. загальної площі, що разом становить 25,575 кв.м.

Посилання відповідача на застосування при визначенні позивачу розміру плати за надані послуги Постанови КМ України «Про забезпечення єдиного підходу до порядку формування тарифів на житлово-комунальні послуги» № 869 від 01 червня 2011 року суд вважає необгрунтованими, оскільки цією Постановою затверджено Порядок формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води та Порядок формування тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення (Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій виключено на підставі Постанови КМ № 291 від 03.04.2019), а відповідач надає позивачу послуги не з тепло- та водопостачання, а з утримання будинку та прибудинкової території.

За вказаних обставин суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_5 у частині вимог про зобов`язання відповідача внести зміни в особовий рахунок позивача № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_5 , щодо площі, згідно з якою здійснюються нарахування, вказавши вірну площу, є частково підставним, оскільки розмір площі, якою користується позивач як один із чотирьох співвласників, становить 25,575 кв.м., і саме такий розмір площі мав би бути зазначений у відкритому їй на підставі рішення суду особовому рахунку.

При цьому суд не погоджується з доводами відповідача про сплив позовної давності, оскільки, виходячи з наявних у справі доказів, ОСОБА_5 було повідомлено про те, що на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області (справа №1915/8320/2012) прийнято рішення про відкриття двох особових рахунків (№120540 для ОСОБА_3 та №222570 для ОСОБА_5 ), лише 12 листопада 2018 року відповідно до довідки №179, виданої ДП «Люкс-житло» ПП «Люкс». Крім цього, із відповіді ДП «Люкс-житло» ПП «Люкс» від 19 березня 2020 року вбачається, що позивач виявляла свою незгоду із такими розподілом.

Твердження відповідача про те, що позивач знала і про відкриття окремого рахунку з 01 березня 2013 року, і про розмір площі, за якою здійснюються нарахування, суд вважає необгрунтованими, а посилання відповідача як на підтвердження цих обставин на архів нарахувань за період січень 2013 жовтень 2020 року за особовим рахунком ОСОБА_5 № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_5 , у якому відображені періодичні несистематичні платежі за період з 01.03.2013р. до 01.10.2020р. на загальну суму 4791,45 гривень, безпідставними, оскільки цей архів нарахувань є одностороннім документом, який сформований відповідачем 06.11.2020р. і не підтверджує того факту, що з березня 2013 року ОСОБА_15 була обізнана з тими даними, які внесені до цього архіву в день його друку. При цьому представник відповідача в судовому засіданні сама ж вказала, що дані про зареєстрованих мешканців у цьому документі вказані як 1 особа, оскільки станом на дату формування архіву саме такі дані були актуальними.

Таким чином суд приходить до переконання про порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту шляхом часткового задоволення її вимог зобов`язання відповідача внести зміни в особовий рахунок ОСОБА_5 № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_5 , щодо площі, згідно з якою здійснюються нарахування, вказавши вірну площу 25,575 кв.м.

Разом із тим суд вважає недоведеними вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача внести зміни в особовий рахунок позивача № НОМЕР_1 у квартирі АДРЕСА_1 , вказавши реальну кількість зареєстрованих мешканців один, оскільки позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що в особовому рахунку позивача № НОМЕР_1 відповідачем зазначена інша кількість зареєстрованих мешканців. Більше того, згідно з довідкою №1423 від 06 листопада 2020 року, виданою ДП «Люкс-Житло», у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована та проживає 1 особа ОСОБА_5 . Посилання позивача на рахунок за червень 2019 року КП «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР за особовим рахунком ОСОБА_5 , у якому вказано кількість мешканців 2, суд вважає необгрунтованими, оскільки КП «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР не є стороною у справі, що розглядається, правовідносини між ним та позивачем не є предметом цього позову, а, крім того, відповідно до наданих позивачем доказів до 05 жовтня 2020 року у квартирі АДРЕСА_1 була зареєстрована та проживала дочка позивача ОСОБА_8 . Жодних доказів про те, що на момент пред`явлення позову відповідач вказував у особовому рахунку позивача № НОМЕР_1 у квартирі АДРЕСА_1 кількість зареєстрованих мешканців 2, позивач не надала.

З урахуванням зазначеного, в цій частині позовних вимог слід відмовити.

У зв`язку з частковим задоволенням позову відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути 840 грн. 80 коп. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 10, 12, 263 265, 268, 273, 354, 355, п.п. 15.5 п. 15 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити частково.

Зобов`язати Дочірнє підприємство «Люкс-Житло» Приватного підприємства «Люкс» внести зміни в особовий рахунок ОСОБА_5 № 222570 за адресою: АДРЕСА_5 , щодо площі, згідно з якою здійснюються нарахування, вказавши вірну площу 25,575 кв.м.

У задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Люкс-Житло» Приватного підприємства «Люкс» в дохід держави 840 гривень 80 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Відповідач: Дочірнє підприємство «Люкс-Житло» Приватного підприємства «Люкс», ідентифікаційний код у , місцезнаходження: м. Тернопіль, вул. 15 Квітня, 15.

Треті особи: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ; ОСОБА_6 , місце проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ; ОСОБА_7 , місце проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 .

Повне рішення суду складено 29 червня 2021 року.

Головуючий суддяН. М. Сташків