Справа № 569/1784/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі судового засідання - Корнійчук А.В.

з участю:

представника позивача - адвоката Курись О.П.

представника відповідача - адвоката Волошина І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ТОВ "Комбінат комунальних підприємств" до ОСОБА_1 про захист честі, гідності, ділової репутації ,-

в с т а н о в и в:

ТОВ "Комбінат комунальних підприємств" звернулися до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_1 про захист честі, гідності, ділової репутації.

Просили визнати зміст публікації від 02.09.2019, яка розмішена ОСОБА_1 на інтернет-сайті за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 , недостовірною інформацією щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Комбінат комунальних підприємств» та її керівника ОСОБА_2 такою, що порушує особисте немайнове право Товариства з обмеженою відповідальністю «Комбінат комунальних підприємств» на недоторканність ділової репутації. Зобов`язати ОСОБА_1 видалити публікацію від 02.09.2019, яка розмішена ОСОБА_1 на інтернет-сайті за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати ОСОБА_1 спростувати на інтернет-сайті за адресою: https://www.facebook.com/profile.php?id=67733, що розповсюджена нею недостовірну інформацію щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Комбінат комунальних підприємств» та її керівника ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Комбінат комунальних підприємств» понесені судові витрати.

Свої вимоги обґрунтовують тим, що у вересні 2019 року ТОВ «Комбінат комунальних підприємств» стало відомо, що 02.09.2019 ОСОБА_1 через мережу інтернет розповсюджує інформацію, яка не відповідає дійсності, є недостовірною та принижує ділову репутацію товариства та його посадових осіб.

Так відповідачем на інтернет-сайті за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 поширювалась наступна недостовірна інформація:

«...Наплювавши на рішення депутатів міськради про утворення комунального підприємства, яке буде займатися проблемами безпеки руху в Рівному, два кума вирішили, для початку, імітувати тендер на обслуговування світлофорних об`єктів, в якому «перемогла» здолбунівська фірмочка дружини ОСОБА_3 , куми красавца на фото, і по сумісництві депутатки Здолбунівської міської ради Людмили Бабак....».

Ідентична публікація також розміщена посиланням https://www.facebook.com/permalink.php7story fbid=13845&id= НОМЕР_1 .

Відповідно до перамбули Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 № 922- VIII (надалі Закон № 922-VIII) зазначено, що цей Закон установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади.

Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

П. 1 ч. 1 ст. 1 Закону № 922-VIII встановлено, що у цьому Законі нижченаведений термін авторизований електронний майданчик вживається в такому значенні - авторизована Уповноваженим органом інформаційно-телекомунікаційна система, яка є частиною електронної системи закупівель та забезпечує реєстрацію осіб, автоматичне розміщення, отримання і передання інформації та документів під час проведення процедур закупівель, користування сервісами з автоматичним обміном інформацією, доступ до якого здійснюється за допомогою мережі Інтернет. Порядок авторизації електронних майданчиків визначається Кабінетом Міністрів України.

П. З ч. 1 ст. 1 Закону № 922-VIII встановлено, що у цьому Законі нижченаведений термін веб-портал Уповноваженого органу з питань закупівель (далі - веб-портал Уповноваженого органу) вживаються в такому значенні - інформаційно-телекомунікаційна система, до складу якої входять модуль електронного аукціону і база даних, та який є частиною електронної причетності TOB «Комбінат комунальних підприємств» та директора даної юридичної особи - ОСОБА_4 до корупційного діяння, дискримінує ділову репутацію, як ТОВ «Комбінат комунальних підприємств» так і його посадових осіб.

За змістом ч. 4 ст. 32 Конституції України та ст. 277 ЦК України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Відповідно до ч. ч. 1,3 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові праве якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно із п. 3 постанови пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв`язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

Згідно абз. 1 п. 1 Постанови №1 - суди при вирішенні зазначених справ повинні застосовувати, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), яка ратифікована Україною, та рішення Європейського суду з прав людини, як джерело права

Ст. 10 Конвенції передбачено право кожного на свободу вираження поглядів.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08.07.1986 по справі Лінгенс (Lingens) проти Австрії зазначено, що суд розрізняє факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а справедливість критичного висловлювання не підлягає доведенню.

Зважаючи на вищезазначене, інформація, поширювана щодо ТОВ «Комбінат комунальних підприємств» та його посадової особи ОСОБА_1 , по-перше, має негативне повідомлення про намір укласти договір та надсилає його переможцю. Усім іншим учасникам електронною системою закупівель автоматично надсилається повідомлення із зазначенням найменування та місцезнаходження переможця торгів.

Таким чином вказаними положеннями, а також іншими нормами встанвлено порядок та процедурні питання проведення публічних закупівель у формі відкритих торгів.

Однак незважаючи на це, а також те, що на веб-порталі «Prozorro» міститься вичерпна інформація про проведення відкритих торгів з публічної закупівлі послуг Експлуатація світлофорних об`єктів у м. Рівне Експлуатація світлофорних об`єктів у м. Рівне - Ідентифікатор закупівлі UA-2019-07-01 -000896-а (Класифікація за ДК 021:2015: 50230000-6 - Послуги з ремонту, технічного обслуговування дорожньої інфраструктури і пов`язаного обладнання та супутні послуги), замовником якої є Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради, що є окремим виконавчим органом Рівненської міської ради, зокрема про учасників, подану тендерну документацію, а також результати аукціону, ОСОБА_1 у своїй публікації від 02.09.2019 розповсюдила недостовірну інформацію щодо імітації проведення тендеру - публічної закупівлі, переможцем якої стало ТОВ «Комбінат комунальних підприємств».

Окрім того положеннями ч. 1 ст. 18 Закону № 922-VIII передбачено, що скарга до органу оскарження подається суб`єктом оскарження у формі електронного документа через електронну систему закупівель. Після розміщення скарги суб`єктом оскарження в електрс іній системі закупівель скарга автоматично вноситься до реєстру скарг і формується її реєстраційна картка. Скарга разом з реєстраційною карткою в день розміщення суб`єктом оскарження автоматично оприлюднюється на веб-порталі Уповноваженого органу.

Тобто вказаною нормою прямо передбачено, що будь-які скарги стосовно оскарження проведення публічної закупівлі розміщуються на офіційному веб-порталі.

Однак незважаючи на те, що ні станом на день публікації ОСОБА_1 , в мережі інтернет від 02.09.2019 та від 05.09.2019, ні на даний час на веб-порталі «Prozorro» відсутні відомості, щодо оскарження самого факту проведення публічної закупівлі послуг Експлуатація світлофорних об`єктів у м. Рівне Експлуатація світлофорних об`єктів у м. Рівне - Ідентифікатор закупівлі UA-2019-07-01-000896-a (Класифікація за ДК 021:2015: 50230000-6 - Послуги з ремонту, технічного обслуговування дорожньої інфраструктури і пов`язаного обладнання та супутні послуги), що ще раз підтверджує недостовірність поширеної ОСОБА_5 інформації.

Окрім того у відповідності до абзацу сьомого ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VII передбачено, що у цьому Законі наведений нижче термін корупція вживається в такому значенні - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

Тобто, в своїй публікації від 02.09.2019 ОСОБА_1 , до прийняття будь-яким уповноваженим органом рішення, яким би було встановлено факт причетності ТОВ «Комбінат комунальних підприємств» чи директора даної юридичної особи - ОСОБА_6 , до корупційного діяння пов`язаного з проведенням публічної закупівлі послуг Експлуатація світлофорних об`єктів у м. Рівне Експлуатація світлофорних об`єктів у м. Рівне - Ідентифікатор закупівлі UA-2019-07-01-000896-а, висунула звинувачення у корупційному діянні.

Поширена 02.09.2019 ОСОБА_1 інформація про фіктивність проведення публічної закупівлі послуг Експлуатація світлофорних об`єктів у м. Рівне Експлуатація світлофорних об`єктів у м. Рівне - Ідентифікатор закупівлі UA-2019-07-01-000896-а, а також звинувачення системи закупівель та забезпечує створення, зберігання та оприлюднення всієї інформації про закупівлі, проведення електронного аукціону, автоматичний обмін інформацією і документами та користування сервісами з автоматичним обміном інформацією, доступ до якого здійснюється за допомогою мережі Інтернет. Забезпечення функціонування веб-порталу Уповноваженого органу здійснюється у тому числі за рахунок надання авторизованим електронним майданчикам платного доступу до модуля електронного аукціону та бази даних. Порядок надання доступу та розмір плати встановлюються Кабінетом Міністрів України.

П. 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 922-УІІІ встановлено, що у цьому Законі нижченаведений термін замовники вживається в такому значенні - органи державної влади, органи місцевого самоврядування та органи соціального страхування, створені відповідно до закону, а також юридичні особи (підприємства, установи, організації) та їх об`єднання, які забезпечують потреби держави або територіальної громади, якщо така діяльність не здійснюється на промисловій чи комерційній основі, за наявності однієї з таких ознак: юридична особа є розпорядником, одержувачем бюджетних коштів; органи державної влади чи органи місцевого самоврядування або інші замовники володіють більшістю голосів у вищому органі управління юридичної особи; у статутному капіталі юридичної особи державна або комунальна частка акцій (часток, паїв) перевищує 50 відсотків.

П. 20 ч. 1 ст. 1 Закону № 922-УІІІ встановлено, що у цьому Законі нижченаведений термін публічна закупівля (далі - закупівля) вживається в такому значенні - придбання замовником товарів, робіт і послуг у порядку, встановленому цим Законом.

П. 35 ч. 1 ст. 1 Закону № 922-УІІІ встановлено, що у цьому Законі нижченаведений термін учасник процедури закупівлі (далі - учасник) вживається в такому значенні - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, юридична особа (резидент або нерезидент), яка подала тендерну пропозицію або взяла участь у переговорах у разі застосування переговорної процедури закупівлі.

У відповідності до ч. 1 ст. З Закону № 922-УІІІ передбачено, що закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників;

об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям і зловживанням.

Положеннями ч. 1 ст. 10 Закону № 922-УІІІ визначено, що Замовник самостійно та безоплатно через авторизовані електронні майданчики оприлюднює на веб-порталі Уповноваженого органу в порядку, встановленому Уповноваженим органом та цим Законом, інформацію про закупівлю.

Абзацом другим ч. 1 ст. 12 Закону № 922-УІІІ передбачено, що закупівля може здійснюватися шляхом застосування однієї з таких процедур, зокрема відкритих торгів.

Приписами частин 1 та 2 ст. 20 Закону № 922-УІІІ визначено, що відкриті торги є основною процедурою закупівлі.

Під час проведення процедури відкритих торгів тендерні пропозиції мають паво подавати всі зацікавлені особи. Для проведення процедури закупівлі має бути подано не менше двох пропозицій.

Ч. 1 ст. 29 Закону № 922-УІІІ передбачено, що електронний аукціон полягає в повторювальному процесі пониження цін або приведених цін з урахуванням показників інших критеріїв оцінки за математичною формулою, визначеною в методиці оцінки, що проводиться у три етапи в інтерактивному режимі реального часу.

Ч. 1 ст. 32 Закону № 922-УІІІ встановлено, що рішення про намір укласти договір про закупівлю приймається замовником у день визначення переможця, та протягом одного дня після прийняття такого рішення замовник оприлюднює на веб-порталі Уповноваженого органу характер, оскільки повідомляє третім особам про порушення добросовісності у здійснені господарської діяльності, а також причетності до корупції, що порушує немайнові права ТОВ «Комбінат комунальних підприємств», по-друге не є оціночним судженням.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Курись О.П. заявлені позовні вимоги підтримав у межах доводів позовної заяви і просив суд позов задовольнити. Пояснив, що позовна заява фактично містить вимогу щодо захисту ділової репутації ТОВ "Комбінат комунальних підприємств".

Представник відповідачки адвокат Волошин І.В. в судовому засіданні позовні вимоги ТОВ "Комбінат комунальних підприємств" не визнав і просив суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі за його необґрунтованістю та недоведеністю з підстав, викладених у відзиві на позов.

Свою правову позицію обґрунтовують наступними доводами.

Як вбачається з позовної заяви, фактичною підставою для заявлення Позивачем своїх вимог стала її публікація від 02.09.2019 та 05.09.2019 на сторінці у Facebook, у якій, на думку Позивача, вона «розповсюдила недостовірну інформацію щодо імітації проведення тендеру - публічної закупівлі, переможцем, якої стало ТОВ «Комбінат комунальних підприємств».

Фразу «...Наплювавши на рішення депутатів міськради про утворення комунального підприємства, яке буде займатися проблемами безпеки руху в Рівному, два кума вирішили, для початку, імітувати тендер на обслуговування світлофорних об єктів, в якому «перемогла» здолбунівська фірмочка дружини ОСОБА_3 , куми красавца на фото, і по сумісництву депутатки Здолбунівської міської ради Людмили Бабак...» Позивач розцінює як висунення нею звинувачень причетності Позивача, ТОВ «Комбінат комунальних підприємств», та його директора ОСОБА_4 до корупційного діяння, пов`язаного з проведенням публічної закупівлі послуг «Експлуатація світлофорних об`єктів у м. Рівне», що, як стверджує Позивач, дискримінує ділову репутацію як Позивача, так і його посадових осіб (с. 3-4 позовної заяви).

Такі твердження Позивача є надуманими та безпідставними у зв`язку з наступним:

Слова «імітувати тендер», на які посилається Позивач, у публікації були вжиті у відношенні третіх (фізичних) осіб, а не по відношенню до Позивача.

Безпосередньо Позивача у даній публікації стосується лише інформація про перемогу фірми у проведеному тендері на обслуговування світлофорних об`єктів - що є ніким не оспорюваним фактом.

У публікації відсутні звинувачення у корупції чи констатація факту вчинення корупційного діяння та взагалі відсутні будь-які похідні слова, синоніми тощо, які б можна було прирівнювати до звинувачення у вчиненні Позивачем корупційного діяння, що, в свою чергу, може бути встановлено лише вироком суду.

Одне із значень слова «імітувати» - точно наслідувати кого-небудь; відтворювати що-небудь (Словник української мови: в 11 томах. Том 4, 1973. Стор. 19. Режим доступу: http://sum, in. ua/s/imituvaty). Таким чином, у контексті зробленої нею публікації «імітування тендеру» означає «відтворення тендеру» - в тому числі шляхом точного наслідування процедури проведення та участі у тендері, яка передбачена законодавством - а отже слова про «імітацію тендеру» в такому контексті апріорі не можуть свідчити про звинувачення у порушенні законодавства. Процедура проведення тендеру, прописана у законі - це саме те, що «імітувалося» у тендері на обслуговування світлофорних об`єктів.

Говорячи про «імітацію тендеру» вона реалізувала своє право на свободу вираження поглядів, таким чином висловивши свою оцінку подій, що мали місце під час проведення тендеру.

Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року встановлено, що кожен має право на свободу вираження поглядів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 cт.30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів особи, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати.

У рішенні від 10 серпня 2006 року у справі «Ляшко проти України» (Lysliko v. Ukraine) Європейський суд з прав людини зазначив, що у той час як наявність фактів може бути продемонстровано, достовірність оціночних суджень не піддається доведенню. Вимогу доводити достовірність оціночних суджень неможливо виконати, вона порушує свободу думки як таку, що є базовою частиною права, гарантованого статтею 10 Конвенції.

Твердження про «імітування тендеру» не містить будь-яких фактичних даних з огляду на характер використання мовностилістичних засобів, а отже є оціночним судженням.

Підтвердженням цьому в тому числі може слугувати те, що й читачі її допису сприймали її слова не як констатацію факту, а саме як оцінку тих подій. Зокрема, у одному з коментарів (дописувач ОСОБА_7 ) зазначено: «потрібні факти і докази всього написаного, а так це просто писанина у ФБ .... то все звичайні здогадки».

Заміна більш звичного слова, яке вживається в законодавстві, «проведення» закупівлі на «імітування» свідчить лише про емоційну оцінку події, що має характер критики.

При цьому використання саме слова «імітувати» в якості вираженого емоційного забарвлення оцінки певних подій є досить поширеним. Зокрема, навіть дуже поверхневий пошук в мережі Інтернет дає змогу знайти різного роду статті, вже заголовки яких містять слово «імітувати» та похідні від нього (наприклад: « ОСОБА_8 : припиніть імітувати реформи» - режим доступу: ІНФОРМАЦІЯ_3 ; «Реформи в Україні: зміни на краще чи імітація процесу» - режим доступу: http://fes.kiev.ua/n/cms/fileadmin/upload2/Reformi v Ukrajini. Zmini па krashche chi imitac ija progresu 21.04 .pdf; «Чергова «судова реформа» Зеленського:імітація і консервування проблем»-режим доступу: ІНФОРМАЦІЯ_4 та ін.).

Їх оцінка щодо «імітації» проведення тендеру здійснена на основі аналізу цілої сукупності фактів та обставин і саме такий аналіз викликав таку оцінку.

Такими фактами та обставинами є:

-оголошення про проведення закупівлі було опубліковано 01.07.2019. Кінцевий строк подання тендерних пропозицій: 17.07.2019, 10:00. Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради було отримано 4 тендерних пропозиції: 1) 16.07.2019 від КП «Міськсвітло» на суму 1 868,623,20 грн; 2) 17.07.2019 від Комунального Рівненського шляхово-експлуатаційного управління автомобільних доріг на суму 1 869100,00 грн; 3) 17.07.2019 від ТОВ «Управляюча компанія «Чистота і порядок» на суму 1 866 000,00 грн; 4) 17.07.2019 від ТОВ «Комбінат комунальних підприємств» на суму 1 687 719,83 грн. Тобто всі пропозиції були подані практично в останній день.

18.07.2019 після розкриття тендерних пропозицій та проведення електронного аукціону за результатами проведення 3 раундів жодним із учасників, які брали участь у відкритих торгах, не було зменшено ціни.

Процедура проведена електронного аукціону, визначена ст. 29 Закону України «Про публічні закупівлі» (в редакції, чинній на момент проведення аукціону 18.07.2019.

Таким чином, при загальній очікуваній вартості закупівлі у 1 870 000,00 грн (один мільйон вісімсот сімдесят тисяч гривень) тендерна пропозиція щодо ціни трьох інших учасників закупівлі, окрім Позивача, становила лише на 900 грн, 1 376,80 грн та 4 000,00 грн менше відносно очікуваної вартості предмета закупівлі. При цьому очевидно дивно, що учасник, знаючи цінові пропозиції інших учасників та будучи зацікавленим у перемозі в тендері, взагалі не понижував своєї пропозиції щодо вартості своїх послуг, собівартість яких, в свою чергу, набагато легше оптимізувати, ніж вартість товарів.

Про зв`язок Позивача з «місцевими політичними елітами» вже писали у ЗМІ. Зокрема, у статті від 26.06.2018 під назвою «Публічні закупівлі по-здолбунівськи: без тендерів та конкуренції» ІНФОРМАЦІЯ_5 » міститься наступна інформація:

«ТОВ «Комбінат комунальних підприємств» спеціалізується на електромонтажних роботах та ремонті доріг. Це також місцевий важковаговик на ринку дорожніх робіт. За останніх кілька років компанія отримала закупівлі на суму понад 44 мільйони гривень.

Майже всі закупівлі Комбінат бере на теренах Рівненської області.

За її межі свою діяльність підприємство поширює не надто сміливо. Про тісний зв`язок цієї компанії з місцевими політичними елітами журналісти вже готували матеріал у минулому році. Достатньо зазначити, що власницею компанії є депутатка Здолбунівської міської ради - ОСОБА_6 ».

- у іншій статті ОСОБА_9 2-річної давності під назвою «Підстраховка замість конкуренції у рівненських комунальників», серед іншого, також зазначено: «Те, що обидва КП підігрують один одному під час тендерів, не приховує керівник ОСОБА_10 ». Стаття також містить посилання на відео зі словами ОСОБА_11 .

Таким чином, вважає, що мала всі підстави оцінити проведену у липні 2019 року публічну закупівлю щодо експлуатації світлофорних об`єктів у м. Рівне як імітацію. Тому її дії щодо висловлення своїх поглядів були щонайменше добросовісними.

Висвітлення питання щодо проведення тендеру, за яким приватна фірма отримує бюджетні кошти на таку значну суму (1 млн 687 тис. 719,83 грн), має значний суспільний інтерес, що, в свою чергу, знижує допустимий поріг критики щодо обставин проведення такого тендеру.

Так, відповідно до cт. 5 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Відповідно до ч. 5 cm. б Закону України «Про доступ до публічної інформації» не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи про дифамацію, перевіряє дотримання балансу між правом, передбаченим статтею 8 («право на повагу до приватного і сімейного життя») та правом, передбаченим статтею 10 («свобода вираження поглядів») Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У таких справах Суд враховує дві ключові обставини: (1) ступінь суспільного інтересу до поширеної інформації і (2) ступінь публічності особи, щодо якої поширена інформація.

Значний суспільний інтерес, на думку Суду, має місце тоді, коли інформація безпосередньо впливає на суспільство в значній мірі, і суспільство проявляє законний інтерес до цієї інформації (п. 66 рішення у справі «Sunday Times проти Великобританії»), особливо, якщо це стосується добробуту населення (п. 58 рішення у справі «Barthold проти Німеччини»),

Отже, якщо про особу поширена інформація, яка викликає у суспільства великий інтерес, то ЄСПЛ визнає обмеження прав такої особи на повагу до приватного і сімейного життя (стаття 8 Конвенції) виправданим і баланс прав в таких випадках зміщується в сторону свободи слова (стаття 10). Ця інформація повинна бути розцінена судами як оцінне судження, про що ЄСПЛ зазначив в п. 43 рішення у справі «Ghiulfer Ргеdescu проти Румунії»: якщо мова йде про тему, яка становить суспільний інтерес, висловлювання скоріше слід вважати оціночним судженням, а не фактичним твердженням.

У даній ситуації про значний суспільний інтерес свідчить, по-перше, факт проведення тендеру, за яким приватна фірма отримує бюджетні кошти у великому розмірі, по-друге, кількість коментарів під публікацією, що свідчить про виникнення резонансу з приводу даної події.

Що стосується другого критерію - публічності - то у Резолюції № 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканність особистого життя зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі).

Таким чином, Позивач, отримуючи в результаті участі у тендері, бюджетні кошти, набуває статусу публічності, а суспільство має право знати, куди спрямовуються суспільні кошти та як вони використовуються.

Таким чином, оскільки її висловлювання стосуються факту розпорядження бюджетними коштами, то питання проведення тендеру щодо їх розпорядження становить значний суспільний інтерес і критика таких подій є виправданою у демократичному суспільстві.

При цьому як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 22.05.2019 року у справі № 757/22307/17-ц суспільство також має право на отримання інформації, яка відповідає дійсності та надає можливість суспільству здійснити її оцінку самостійно на основі усіх фактів та різноманіття думок щодо оцінки такої інформації та її значення для суспільства, тому так важливо, щоб інформація, яка поширюється будь-ким, а особливо засобами масової інформації або лідерами суспільної думки, посадовими особами, державними службовцями, відповідала дійсності, з одного боку, а з другого - була суспільно значуща та задовольняла попит суспільства на необхідність контролю за діяльністю державних органів та їх посадових осіб.

За таких обставин, з огляду на необхідність громадського контролю за діяльністю державних органів та посадових осіб інформація, яка поширюється щодо державних посадовців, публічних осіб є суспільно важливою інформацією, а обмеження щодо поширення цієї інформації та межі критики та оцінки поведінки є більш ширшими, ніж межі критики та оцінки поведінки пересічного громадянина.

У цьому контексті звертає увагу суду на те, що зміст її публікації свідчить, що її ціллю було саме привернення уваги суспільства до цієї теми, що становить значний суспільний інтерес, та, в тому числі, ініціювання проведення відповідних перевірок. Зокрема, публікація закінчується словами: «А нормальних журналістів запрошую для висвітлення проблеми і надання відповідних документів».

Так, зокрема, згодом після публікації нею як головою Громадської організації «Рівненської області «Град» 04.10.2019 було подано заяву про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України.

Таким чином, вважає, що твердження Позивача, викладені у позовній заяві, є безпідставними. Оціночні судження, висловлені у наведених публікаціях, є реалізацією її права на свободу вираження поглядів, яке з огляду на значний суспільний інтерес щодо висвітленого в публікації питання, не підлягає обмеженню.

Просила відмовити ТОВ «Комбінат комунальних підприємств» у задоволенні позову повністю.

Стягнути з ТОВ «Комбінат комунальних підприємств» на її користь судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи, а саме 6 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 17.02.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, призначене підготовче засідання з участю сторін. Ухвалою суду від 17.11.2020р. постановлено закрити підготовче провадження та призначено судовий розгляд позову по суті у судовому засіданні з викликом учасників справи. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява до задоволення не підлягає за недоведеністю позовних вимог. Судом встановлено, що відповідачем ОСОБА_1 на інтернет-сайті за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 була поширена інформація наступного змісту:

«...Наплювавши на рішення депутатів міськради про утворення комунального підприємства, яке буде займатися проблемами безпеки руху в Рівному, два кума вирішили, для початку, імітувати тендер на обслуговування світлофорних об`єктів, в якому «перемогла» здолбунівська фірмочка дружини ОСОБА_3 , куми красавца на фото, і по сумісництві депутатки Здолбунівської міської ради Людмили Бабак....».

Ідентична публікація також розміщена посиланням https://www.facebook.com/permalink.php7story fbid= НОМЕР_2 &id= НОМЕР_3 .

З оглянутої судом роздруківки з сайту «Держзакупівлі.онлайн» вбачається, що на даному сайті було опубліковане 01.07.2019р. оголошення про проведення закупівлі управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради за специфікацією закупівлі експлуатація світлофорних об`єктів у м.Рівне (джерело фінансування бюджет), очікувана вартість закупівлі 1 870 000, 00 грн., процедура відкриті торги. Кінцевий строк подання тендерних пропозицій: 17.07.2019, 10:00. Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради було отримано 4 тендерних пропозиції: 1) 16.07.2019 від КП «Міськсвітло» на суму 1 868,623,20 грн; 2) 17.07.2019 від Комунального Рівненського шляхово-експлуатаційного управління автомобільних доріг на суму 1 869 100,00 грн; 3) 17.07.2019 від ТОВ «Управляюча компанія «Чистота і порядок» на суму 1 866 000,00 грн; 4) 17.07.2019 від ТОВ «Комбінат комунальних підприємств» на суму 1 687 719,83 грн.

Отже? інформація про проведення закупівлі була відкритою, джерело фінансування місцевий бюджет, а тому, на думку суду, дане оглошення може викликати інтерес у громадськості. Судом оглянуті докази, надані позивачем: рішення Hівненської міської ради № 786 від 23.05.2016р. з витягом регламенту Рівненської міської ради та рішення Рівненсьої міської ради № 3326 від 26.09.2013р. з витягом Положення про Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради з якого вбачається, що УЖКГ є виконавчим органом Рівненської міської ради. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно із п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв`язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності. Статтею 30 Закону України "Про інформацію" встановлено, що ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень (частина перша). Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду (частина друга). Суб`єкти інформаційних відносин звільняються від відповідальності за розголошення інформації з обмеженим доступом, якщо суд встановить, що ця інформація є суспільно необхідною (частина третя). Додаткові підстави звільнення від відповідальності засобів масової інформації та журналістів встановлюються Законами України "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні", "Про телебачення і радіомовлення", "Про інформаційні агентства" та іншими (частина четверта). У своїй практиці ЄСПЛ розрізняє факти та оціночні судження. Якщо існування фактів може бути підтверджене, то правдивість оціночних суджень не піддається доведенню. Вимога довести правдивість оціночних суджень є нездійсненною і порушує свободу висловлювання думки як таку, що є фундаментальною частиною права, яке охороняється статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення у справі "Лінгенс проти Австрії" від 08.07.1986). Щоб розрізнити твердження щодо фактів та оціночні судження необхідно враховувати обставини справи та загальний тон висловлювань (рішення ЄСПЛ у справі "Бразільє проти Франції" від 11.04.2006), оскільки судження з питань, які становлять суспільний інтерес, можуть на цій підставі становити оціночні судження, а не твердження щодо фактів (рішення ЄСПЛ "Патурель проти Франції" від 22.12.2005, "ТОВ "Інститут економічних реформ" проти України" від 02.06.2016). Однак, навіть якщо висловлювання є оціночним судженням, пропорційність втручання має залежати від того, чи існує достатній фактичний базис для оспорюваного висловлювання. Залежно від обставин конкретної справи, висловлювання, яке є оціночним судженням, може бути перебільшеним за відсутності будь-якого фактичного підґрунтя (рішення ЄСПЛ у справі "Де Хаес і Гійселс проти Бельгії" від 24.02.1997). Таким чином, з наведених положень чинного законодавства та усталеної практики ЄСПЛ убачається, що судження має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки, і пов`язане із такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо, а тому воно не входить до предмета судового доказування. У свою чергу, фактичне твердження - це логічна побудова та викладення певного факту чи групи фактів. Факт - це явище об`єктивної дійсності, конкретні життєві обставини, які склалися у певному місці та часі за певних умов. Ураховуючи те, що факт, сам по собі, є категорією об`єктивною, незалежною від думок і поглядів сторонніх осіб, то його відповідність дійсності може бути перевірена та встановлена судом. Отже, виходячи з викладеного, при вирішенні спору, предметом якого є захист ділової репутації шляхом спростуванням відомостей, що були поширені у тому числі за допомогою мережі Інтернет з метою задоволення суспільного інтересу, ключовим є чітке розмежування між констатацією фактів та оціночними судженнями у інформації, що викладалася у спірній публікації. У той час як наявність фактів може бути продемонстровано, достовірність оціночних суджень не піддається доведенню. Як вбачається зі змісту спірної інформації, вона безпосередньо не стосується оцінки результатів господарської чи іншої діяльності ТОВ "Комбінат комунальних підприємств" , тобто конкретних фактичних дій чи подій, пов`язаних з його діяльністю. Спірні публікації лише стосується інформування громадськості про організацію та проведення тендеру на обслуговування світлофорних об`єктів у якому перемогла здолубнівська фірмочка. При цьому публікація не містить юридичної назви переможця конкурсу. З огляду на досліджені судом докази вбачається, що спірна інформація, яка поширена Відповідачем, була здобута нею на підставі аналізу відкритих даних, мала вигляд припущень щодо порядку, необхідності оголошення та проведення тендеру Рівненською міською радою. Як встановлено судом, визначений позивачем предмет позову є захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації. Проте, позивач у позові та у судовому засіданні, відповідачка у відзиві та представник у судовому засіданні, фактично вдалися до оцінки достовірності опублікованої Відповідачем інформації , проте в такий спосіб, взагалі не може порушувати права та інтереси Позивача, виходячи з предмету спору. Суд приходить до висновку, що опублікована ОСОБА_1 інформація не стосується господарської чи іншої діяльності ТОВ "Комбінат комунальних підприємств", тобто фактичних дій чи подій пов`язаних з діяльністю фірми. Спірна публікація стосується суб`єктивної оцінки ОСОБА_1 проведеного тендеру Рівненською міською радою. Доцільність та порядок проведення якої викликала у ОСОБА_1 сумнів. За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що позовна заява не підлягає до задоволення за недоведеність позовних вимог. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273,354, 355 ЦПК, суд,

вирішив:

ТОВ "Комбінат комунальних підприємств" відмовити у задоволенні позову до ОСОБА_1 про захист честі, гідності, ділової репутації.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:ТОВ "Комбінат комунальних підприємств", місцезнаходження: 35705 Рівненська обл., м.Здолбунів, вул.8 березня , 37, КОД .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повний текст рішення виготовлено - 01.07.2021.

Суддя: О.В.Панас