Тарутинський районний суд Одеської області
____________________________________________________________________________________
Справа № 514/1747/19
Провадження по справі № 2-п/514/1/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кравченко П.А.

за участю секретаря судового засідання Мельниченко Н.М.

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Тарутине заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі № 514/1747/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 04 березня 2020 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів та збільшено розмір аліментів, визначений рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 08 серпня 2017 року та вирішено стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Бородіно Тарутинського району Одеської області на користь ОСОБА_2 аліменти, на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500, 00 гривень, щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття, а саме: доньки ОСОБА_3 до 20 лютого 2027 року та сина ОСОБА_4 до 13 січня 2030 року, та стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 гривень.

31.03.2020 року до суду звернулася представник заявника ОСОБА_5 із заявою про перегляд заочного рішення. Свою заяву мотивує тим, що заочним рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 04 березня 2020 року збільшено розмір аліментів, визначений рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 08 серпня 2017 року та стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Бородіно Тарутинського району Одеської області на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500, 00 гривень, щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття, а саме: доньки ОСОБА_3 до 20 лютого 2027 року та сина ОСОБА_4 до 13 січня 2030 року. Заявник зазначив, що 04 березня 2020 року за його відсутністю проголошено рішення у справі, чим порушені його права, оскільки про розгляд справи він не був повідомлений. В судові засідання відповідач не з`являвся, у зв`язку з тим, що він з вересня 2017 року після розірвання шлюбу з ОСОБА_2 за місцем реєстрації ( АДРЕСА_1 ) не проживає, працює та мешкає в м. Одеса.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, на розгляд суду від неї надійшла про розгляд заяви про перегляд заочного рішення без її участі, та просить в задоволенні заявлених вимог відмовити.

Представник заявника ОСОБА_5 та ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, про дату час та місце судового засідання повідомленні належним чином.

Суд відповідно до вимог ст. 223 ЦПК України, вирішив за можливим провести судовий розгляд без участі представника заявника, та на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно ч.1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд судового рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання не перешкоджає розгляду заяви.

Частина 1 статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно із положеннями ст. 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і докази про це посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи 514/1747/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів, справа призначалася до судового розгляду 22 січня 2020 року, 04.03.2020 року. Судові повістки направлялися відповідачу ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_1 , проте судова повістка повернулася з відміткою «адресат за вказаною адресою не проживає». Крім цього, на час розгляду справи не надходило заяв про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до відповіді, наданої відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Одеській області відповідач ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а тому суд вважає, що відповідач був повідомлений належним чином про судові засіданні по цивільній справі.

Дотримання судами процесуального законодавства при ухваленні та перегляді заочного рішення є визначальним з точки зору виконання інститутом заочного провадження своєї мети сприяти ефективному та оперативному здійсненню правосуддя.

За положеннями ст. 288 ЦПК України, для задоволення заяви про скасування заочного рішення відповідач повинен був ще й надати суду докази, на які він би посилався, що мали б істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, відповідач також повинен вказати на докази, якими обґрунтовуються заперечення проти вимог позивача. При цьому, заочне рішення підлягає скасуванню, тільки якщо докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Таким чином, не може бути підставою для скасування заочного рішення посилання відповідача на докази, які були у справі, оскільки вони вже були оцінені судом при ухваленні заочного рішення. Для скасування заочного рішення потрібно, щоб докази були новими (не досліджувались судом при ухваленні заочного рішення) та мали істотне значення для правильного вирішення справи.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях, в тому числі щодо України, констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, отже, заяву про перегляд заочного рішення відповідача слід залишити без задоволення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 260, 286, 287, 288 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі № 514/1747/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя П.А. Кравченко