Справа № 404/652/21
Номер провадження 2-о/404/17/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року місто Кропивницький

Суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда Кулінка Л.Д., розглянувши заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: 11 Регіональна військово-лікарська комісія Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону (місцезнаходження: 21018, місто Вінниця, вулиця Князів Коріатовичів, будинок № 185), про встановлення факту, проходження військової служби, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту виконання ним в період з 30.08.2019 року по 01.10.2019 року обов`язків військової служби на посаді стрільця-помічника гранатометника під час безпосередньої участі в ООС, забезпеченні її проведенні і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення ООС на території Луганської області та встановлення факту виконання ОСОБА_1 в період з 01.10.2019 року по 27.08.2020 року обов`язків військової служби на посаді механіка-водія бойової машини піхоти, під час безпосередньої участі в ООС, забезпеченні і проведенні і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення ООС на території Луганської області, під час перебування в пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 в місті Гайсин та в районі проведення табірного збору у польових умовах на Міжнародному центрі миротворчості та безпеки 184 НЦ село Старичі.

У відповідності до статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення..

Згідно із частинами першою та другою статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Проаналізувавши зміст вищенаведених статей можна відокремити такі умови, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення: факт, який потребує встановлення, має породжувати юридичні наслідки, тобто від нього повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; встановлення відповідного факту не пов`язано з наявністю спору про право; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення такого факту, або заявник не має можливості одержати (відновити) загублений (знищений) документ, який посвідчує необхідний факт; встановлення факту потрібно заявникові для конкретної мети.

В обгрунтування поданої заяви про встановлення фактів проходження заявником обов`язку військової служби, останнім вказано, що його звільнено з військової слкжби за виявлені захворювання пов`язані з проходженням військової служби, а не захистом батьківщини та виконанням обов`язків військової служби. Тобто як вказує заявник, у разі встановлення йому інвалідності, на нього не буде поширена дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії, їх соціального захисту» в частині соціального захисту осіб з інвалідністю прирівняних до осіб з інвалідністю внаслідок війни.

Разом з тим, законодавством визначений позасудовий порядок встановлення поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних при виконанні обов`язків військової служби, а у разі відмови компетентного органу в установленні такого факту, заінтересованою особою така відмова може бути оскаржена до суду у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Крім того, в пункті 2 постанови пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов`язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород.

Таким чином, з відповідних відносин вбачається спір про право.

Відповідно до частини шостої статті 294 Цивільного процесуального кодексу України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Такі наслідки настають як при порушенні заінтересованими особами питання про вирішення спору, так і тоді, коли суд сам дійде висновку про наявність спору про право цивільне.

Згідно із частиною четвертою статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Також у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає, що у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 необхідно відмовити, у зв`язку із наявністю спору про право, який повинен вирішуватися в порядку позовного провадження.

Керуючись статями 293, 294, 315, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: 11 Регіональна військово-лікарська комісія Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону (місцезнаходження: 21018, місто Вінниця, вулиця Князів Коріатовичів, будинок № 185), про встановлення факту, проходження військової служби.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст судового рішення складено 22 лютого 2021 року.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Л. Д. Кулінка