ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2591/20 Номер провадження 22-ц/814/360/21Головуючий у 1-й інстанції Потетій А. Г. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Абрамов П.С., Бондаревська С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 18 листопада 2020 року, постановлене суддею Потетій А.Г.

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року ОСОБА_2 звернувся в суд із указаним позовом, у якому просить змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 28.12.2015 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із 1/4 до 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Заявлені вимоги позивач обґрунтував суттєвою зміною сімейного та майнового стану, зумовлених перебуванням на його утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дружини ОСОБА_5 , яка на даний час не працює та перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. Зазначає, що з часу присудження аліментів суттєво погіршився стан його здоров`я (онкологічне захворювання), що потребує додаткових витрат на придбання ліків та медичні обстеження.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 18 листопада 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Змінено розмір стягуваних аліментів із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються за рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 28.12.2015.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення аліментів в зміненому розмірі постановлено проводити починаючи із дня набрання рішення в даній справі законної сили.

Понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн. віднесено за його рахунок; судові витрати ОСОБА_1 по оплаті послуг на професійну правничу допомогу віднесено за рахунок останньої.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що позивачем доведено зміну свого сімейного стану та погіршення стану здоров`я, що є підставою для зміни розміру аліментів із 1/4 до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходів), який не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч.2 ст.182 СК України.

Вирішуючи питання розподілу судових, районний суд виходив із того, що витрати по сплаті судового збору слід віднести за рахунок позивача; понесені відповідачем витрати по оплаті послуг на професійну правничу допомогу відшкодування не підлягають з підстав малозначності спору та відсутності зустрічних вимог.

Відповідач із рішенням районного суду не погодилася та оскаржила його в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з`ясування обставин, просить рішення районного суду скасувати й ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами погіршення майнового стану, тоді як зміна сімейного стану, а саме народження дитини, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. При цьому батьки не мають компенсовувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Доводить, що рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 28.12.2015 про стягнення із ОСОБА_2 аліментів у частці 1/4 від його доходу, відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення без підтвердження погіршення матеріального стану не буде спрямоване на належне забезпечення дитини ОСОБА_6 та суперечитиме його інтересам.

Заперечує посилання районного суду на доведеність погіршення стану здоров`я позивача, як підставу зменшення розміру аліментів, оскільки витрати на лікування не мають постійного характеру, їх розмір не в повному обсязі підтверджується наявними у справі доказами, а тому наведені обставини не повинні відображатися на утриманні дитини.

Вважає, що районний суд не надав належної оцінки доводам відповідача стосовно працездатності позивача, який працює на посаді інспектора Головного управління національної поліції в Полтавській області, отримує безоплатне медичне забезпечення згідно ст.95 Закону України «Про Національну поліцію», а тому має можливість надавати сину матеріальну допомогу в розмірі, визначеному рішенням суду до стягнення.

Указує, що оскаржуване рішення не містить обґрунтованих мотивів відступлення від правових позиції Верховного Суду, наведених відповідачем у відзиві на позов.

15.02.2021 до апеляційного суду надійшов відзив позивача на апеляційну скаргу, в якому він, з підстав, попередньо викладених у позові, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення районного суду без змін.

Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження (ч.1 ст.368 ЦПК України) без повідомлення учасників справи (ч.1 ст.369 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.11.2011 по 22.09.2015, який був розірваний рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 22.09.2015./а.с.10/

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ./а.с.9/

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 28.12.2015 (справа №545/3518/15-ц) стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття, щомісяця, починаючи з 08.12.2015./а.с.11/

Рішення районного суду перебуває на виконанні у Котелевському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ВП №50262294, у межах якого постановою державного виконавця Кушніренка В.В. від 02.07.2018 звернено стягнення на доход боржника ОСОБА_2 /а.с.12/

12.12.2019 ОСОБА_2 зареєстрував шлюб із ОСОБА_7 , свідоцтво серії НОМЕР_2 , від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво серії НОМЕР_3 ./а.с.13,14/

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого діагноз хворого ОСОБА_2 рак лівої нирки./а.с.15/ Витрати на лікування підтверджуються рахунком-фактурою № МХ-0008575 від 18.05.2019 р., квитанцією №8575 від 18.05.2020 р. на суму 7 410,00 грн. та товарним чеком № АВ-Рз-0031682 від 15.10.2019 на суму 2 608,89 грн./а.с.16,17,18/

Згідно довідки про доходи від 30.04.2020 №110/115/29/01/2020, ОСОБА_2 працює у Головному управлінні Національної поліції в Полтавській області на посаді інспектора; його дохід за період листопад 2019 року квітень 2020 року склав 58 713,46 грн., із яких 14 678,36 грн. сплачених аліментів./а.с.20/

Частково задовольняючи позов, районний суд виходив із того, що позивачем доведено зміни його майнового стану, пов`язаного із погіршенням стану здоров`я та сімейного стану, що є підставою для зменшення розміру аліментів із 1/4 до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходів), який не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Апеляційний суд із висновками суду першої інстанції погоджується. Доводи апеляційної скарги правильність таких висновків не спростовують, зводяться до незгоди із рішенням суду, переоцінки доказів та довільного тлумачення норм права на власну користь.

Згідно ч.1 ст.180 СК України,батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача та встановити факт змін, що відбулись з часу присудження аліментів, у матеріальному, сімейному стані сторін, погіршення чи поліпшення їх здоров`я, що є предметом доказування по справі.

Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на наведені норми матеріального та процесуального права, встановивши на підставі належних та допустимих доказів факт зміни сімейного та матеріального стану позивача, районний суд дійшов правомірного висновку щодо обґрунтованості вимог позову в частині зменшення розміру аліментів із 1/4 до 1/6 частки від доходу позивача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Не впливають на правильність висновків районного суду доводи апеляційної скарги, що зміна сімейного стану, а саме народження у позивача другої дитини, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки зазначена обставина не єдина підстава, яка була врахована судом першої інстанції при ухваленні окаржуваного рішення,що виключає підстави застосування наведеної відповідачем практики Верховного Суду. Зменшуючи розмір аліментів, районний суд також врахував стан здоров`я платника аліментів, що з огляду на встановлений діагноз та підтверджені витрати на його лікування, в сукупності зі зміною сімейного стану, мають наслідком погіршення майнового стану платника аліментів.

Доводи апеляційної скарги, що зменшення розміру аліментів не повинно компенсуватись за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою, - не заслуговують на увагу та відхиляються апеляційним судом, оскільки відповідно до норм сімейного права мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, а діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків. З огляду на встановлені обставини, районний суд правомірно та обґрунтовано, визначив розмір аліментів на користь відповідачки в 1/6 частину доходу позивача, оскільки друга дитина позивача має право на таке ж утримання зі сторони батька.

Доводи апеляційної скарги щодо недоведеності погіршення стану здоров`я позивача є неспроможними, оскільки доведені позивачем належними доказами, а посилання на безоплатність медичного забезпечення працівників поліції, яким є позивач, не спростовує факту його значних матеріальних витрат у зв`язку із хворобою.

Інші доводи апеляційної скарги є ідентичними підставам, викладеним у відзиві на позов. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 18 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24.02.2021.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді П.С. Абрамов

С.М. Бондаревська