Постанова

Іменем України

(додаткова)

30 червня 2021 року

м. Київ

справа № 182/8536/18

провадження № 61-254св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року у складі колегії суддів: Бондар Я. М., Барильської А. П., Зубакової В. П.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2019 року у складі судді Тихомирова І. В. позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 23 грудня 2014 року в розмірі 701 500,00 грн, інфляційні витрати у розмірі 39 284,00 грн, 3 % річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 17 527,00 грн, а всього 758 311,00 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2019 року скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 січня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року скасовано.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2019 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості за договором позики від 23 грудня 2014 року в розмірі 701 500,00 грн, 3 % річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 17 527,00 грн залишено в силі.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2019 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення інфляційних витрат у розмірі 39 284,00 грн скасовано, ухвалено в цій частині позовних вимог нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат у розмірі 39 284,00 грн відмовлено.

У лютому 2021 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення щодо вирішення питання про стягнення судового збору за подання касаційної скарги.

Заяву мотивовано тим, що ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді касаційної інстанції поніс витрати на сплату судового збору в розмірі 15 170,00 грн, що підтверджується квитанцією про сплату судового збору від 28 грудня 2019 року.

У червні 2021 року до Верховного Суду надійшла цивільна справа № 182/8536/18.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що заява про ухвалення додаткового судового рішення підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з вимогами статті 416 ЦПК України у резолютивній частині постанови суду касаційної інстанції має бути зазначено, у тому числі про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просив суд стягнути на його користь суму грошових коштів за сплачений судовий збір за подання касаційної скарги, проте під час прийняття Верховним Судом постанови у цій цивільній справі від 20 січня 2021 року це питання не було вирішено.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 поніс судові витрати у розмірі 15 170,00 грн зі сплати судового збору за подання до Верховного Суду касаційної скарги, що підтверджується квитанцією від 28 грудня 2019 року (т. 2, а. с. 103).

Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки постановою Верховного Суду від 20 січня 2021 року касаційна скарга ОСОБА_1 задоволена частково, то і заява про ухвалення додаткового судового рішення в частині стягнення витрат на сплату судового збору за подання касаційної скарги підлягає частковому задоволенню у розмірі, пропорційному розміру задоволених вимог, що становить 14 380,54 грн.

Керуючись статтями 141, 270 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргущодо стягнення судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору за подання касаційної скарги, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений за подання касаційної скарги, у розмірі 14 380 (чотирнадцять тисяч триста вісімдесят) гривень 54 (п`ятдесят чотири) копійки.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк