Справа № 315/1812/20
Номер провадження № 2/315/87/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року

Гуляйпільський районний суд Запорізької області у складі головуючого: судді Телегуз С.М., при секретарі Дмитренко В.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Гуляйполе Запорізької області цивільну справу за позовом Запорізького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

15.12.2020 року позивач звернувся до Гуляйпільського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

28.12.2020 року ухвалою судді відкрито провадження у справі на призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження у підготовче засідання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 23.03.2004 року між Позивачем та Відповідачем була укладена Кредитна угода № 8, згідно умов Положення Про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім`ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла, затвердженого Постановою КМУ №584 від 29.05.2001 року, Запорізьким регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» надав ОСОБА_1 прямий адресний (цільовий) кредит на будівництво (реконструкцію) житла, загальною площею 32,88 кв.м. згідно з проектом за адресою: АДРЕСА_1 , у сумі 20618,00 грн. зі строком повернення 30 років з дати укладання кредитної угоди.

Визначена згідно з умовами Додатку 1 до кредитної угоди сума кредиту за розпорядженням Фонду перерахована органами Державного казначейства на рахунок Позичальника до банку-агента ЗОД АППБ Аваль №11, що підтверджує факт надання кредитних коштів Позивачу платіжними дорученнями № 55 від 26.03.2004 року, № 75 від 08.04.2004 року, № 76 від 26.04.2004 року, № 104 від 28.05.2004 року, № 274 від 27.09.2004 року, № 416 від 24.12.2004 року.

У зв`язку із невиконанням Відповідачем умов кредитної угоди (порушення строків оплати основного боргу) призвело до утворення заборгованості, про наявність якої та необхідність її погашення неодноразово повідомлялися боржнику, у тому числі й шляхом направлення письмових Претензій з вимогою про виконання зобов`язань згідно з умовами договору, проте заборгованість сплачена так і не була, всі претензії Позивача залишилися без розгляду та їх задоволення.

У зв`язку з відсутністю Відповідачем усунення порушень умов кредитної угоди, Позивач скористався своїм правом та направив 22.10.2020 року на адресу ОСОБА_1 . Вимогу про дострокове погашення кредиту всієї суми заборгованості за кредитною угодою № 8 від 23.03.2004 року, якою вимагав дострокової сплати непогашеної частини кредиту, нарахованої пені протягом 30 календарних днів з дати отримання вимоги, що є простроченням Позичальником терміну внесення щоквартального платежу з погашення Кредиту більш ніж на 3 календарні місяці, яку відповідач отримав 06.11.2020 року.

Однак, після спливу строку виконання Відповідачем вимоги Позивача про дострокове погашення кредиту всієї суми заборгованості у сумі 19841,53 грн. з боку Відповідача не виконано.

У зв`язку з порушенням Відповідачем зобов`язань за зазначеною кредитною угодою, заборгованість Відповідача перед Позивачем станом на 11.12.2020 року становить у загальному розмірі 19841,53 грн., яка складається з: 17240,70 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1984,77 грн. - по відсотках за користування кредитом; 616,06 грн. - заборгованість за пенею.

З огляду на той факт, що до теперішнього часу вимоги Кредитора не виконані Позичальником, дана заборгованість не сплачена, а тому Позивач вважає, що на суму не повернутої кредитної заборгованості також підлягає стягнення інфляційних витрат з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних за весь час прострочення, згідно наданого Розрахунку заборгованості за кредитним договором від 11.12.2020 року саме:

за період з 01.01.2018 року по 11.12.2020 року сума нарахованої, але не сплаченої кредитної заборгованості Відповідачем у загальному розмірі дорівнює 8141,55 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту, - інфляційні витрати на дану суму заборгованості складають у сумі - 1535,39 грн., - 3 % річних від простроченої суми заборгованості складають у сумі - 719,34 грн.

за період з 22.10.2020 року по 11.12.2020 року сума не сплаченої кредитної заборгованості Відповідачем за вимогою Позивача у загальному розмірі дорівнює 11699,98 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту, - інфляційні витрати на дану суму заборгованості складають у сумі - 474,49 грн., - 3 % річних від простроченої суми заборгованості складають у сумі - 331,79 грн.

Так, у загальному розмірі за вищезазначеними розрахунками Позивач вважає, що з Відповідача підлягає стягнення інфляційних витрат з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних за весь час прострочення сум не повернутої кредитної заборгованості у загальному розмірі: - інфляційні витрати на суму неповернутої кредитної заборгованості у сумі (1535,39 грн. + 474,49 грн.) - 2009,88 грн., - 3 % річних від простроченої суми заборгованості у сумі (719,34 грн. + 331,79 грн.) - 1051,13 грн.

Прохає суд стягнути з відповідача на користь Запорізького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву»:

1) на р/р НОМЕР_1 в ПАТ АБ «Укргазбанк» МФО 320478, суму заборгованості за кредитною угодою № 8 від 23.03.2004 року у загальному розмірі 19841,53 грн., яка складається з: 17240,70 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 1984,77 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 616,06 грн. - заборгованість за пенею;

2) на р/р НОМЕР_2 в ПАТ АБ «Укргазбанк» МФО 320478, код ЄДРПОУ 25489232 за період з 23.12.2011 року по 08.07.2020 року: інфляційні витрати у сумі 2009,88 грн.,3 % річних від простроченої суми кредитної заборгованості у сумі 1051,13 грн.

3) витрати на сплату судового збору в сумі 2102 грн.

18.02.2021 року до суду звернувся відповідач ОСОБА_1 з заявою про визнання позову, прохав справу розглянути у його відсутність (а.с.42).

Представник позивача в підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, 18.02.2021 року представник подав заяву про розгляд справи у відсутність представника, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.43).

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, 18.02.2021 року подав заяву про визнання позову в повному обсязі, прохав справу розглянути у його відсутність (а.с.42).

Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В статті 15 ЦК України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

23.03.2004 року між ОСОБА_1 та Запорізьким регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» було укладено Кредитну угоду № 8, згідно умов Положення Про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім`ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла, затвердженого Постановою КМУ №584 від 29.05.2001 року, Запорізьким регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» надано ОСОБА_1 прямий адресний (цільовий) кредит на будівництво (реконструкцію) житла, загальною площею 32,88 кв.м. згідно з проектом за адресою: АДРЕСА_1 , у сумі 20618,00 грн. зі строком повернення 30 років з дати укладання кредитної угоди (а.с.6-8, 11).

Визначена згідно з умовами Додатку 1 до кредитної угоди сума кредиту за розпорядженням Фонду перерахована органами Державного казначейства на рахунок Позичальника до банку-агента ЗОД АППБ Аваль №11, що підтверджує факт надання кредитних коштів Позивачу платіжними дорученнями № 55 від 26.03.2004 року, № 75 від 08.04.2004 року, № 76 від 26.04.2004 року, № 104 від 28.05.2004 року, № 274 від 27.09.2004 року, № 416 від 24.12.2004 року (а.с.9-10).

28.04.2005 року між ОСОБА_1 та ЗапорізькимрегіональнимуправліннямДержавної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» булоукладено іпотечний договір для забезпечення вимоги Іпотекодержателя за кредитною угодою № 8 від 23.03.2004 року, предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_2 (а.с.12-15).

У зв`язку із невиконанням Відповідачем умов кредитної угоди (порушення строків оплати основного боргу), що призвело до утворення заборгованості, про наявність якої та необхідність її погашення неодноразово повідомлялися боржнику, у тому числі й шляхом направлення письмових Претензій з вимогою про виконання зобов`язань згідно з умовами договору, проте заборгованість сплачена так і не була, всі претензії Позивача залишилися без розгляду та їх задоволення (а.с.16-20).

У зв`язку з відсутністю Відповідачем усунення порушень умов кредитної угоди, Позивач направив 22.10.2020 року на адресу ОСОБА_1 . Вимогу про дострокове погашення кредиту всієї суми заборгованості за кредитною угодою № 8 від 23.03.2004 року, якою вимагав дострокової сплати непогашеної частини кредиту, нарахованої пені протягом 30 календарних днів з дати отримання вимоги, що є простроченням Позичальником терміну внесення щоквартального платежу з погашення Кредиту більш ніж на 3 календарні місяці, яку відповідач отримав 06.11.2020 року (а.с.21, 23).

Заборгованість відповідача за кредитною угодою № 8 від 23.03.2004 року станом на 11.12.2020 року складає 19841,53 грн., яка складається з: 17240,70 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1984,77 грн. - по відсотках за користування кредитом; 616,06 грн. - заборгованість за пенею, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.22).

За розрахунком №1 за період з 01.01.2018 року по 11.12.2020 року сума нарахованої, але не сплаченої кредитної заборгованості Відповідачем у загальному розмірі дорівнює 8141,55 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту, інфляційні витрати на дану суму заборгованості складають у сумі 1535,39 грн., 3 % річних від простроченої суми заборгованості складають у сумі 719,34 грн. (а.с.24).

За розрахунком №2 за період з 22.10.2020 року по 11.12.2020 року сума не сплаченої кредитної заборгованості Відповідачем за вимогою Позивача у загальному розмірі дорівнює 11699,98 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту, інфляційні витрати на дану суму заборгованості складають у сумі 474,49 грн., 3 % річних від простроченої суми заборгованості складають у сумі 331,79 грн. (а.с.25).

Суд, задовольняючи позов в повному обсязі, виходить з наступного.

Визначення поняття зобов`язання міститься у ч.1 ст.509 ЦК України відповідно до якої зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У ст.599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу .

Згідно зі ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, як це передбачено ч.1 ст.1048 ЦК України.

Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору . Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Як встановлено судом, відповідач, підписавши 23.03.2004 року з Запорізьким регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» Кредитну угоду № 8, отримав прямий адресний (цільовий) кредит на будівництво (реконструкцію) житла, загальною площею 32,88 кв.м. згідно з проектом за адресою: АДРЕСА_1 , у сумі 20618,00 грн. зі строком повернення 30 років з дати укладання кредитної угоди.

Оскільки відповідач порушив зобов`язання щодо повернення кредиту та відсотків за його користування, так як сплачував його несвоєчасно і не в повному обсязі, в результаті чого заборгованість відповідача за кредитною угодою № 8 від 23.03.2004 року станом на 11.12.2020 року складає 19841,53 грн., яка складається з: 17240,70 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1984,77 грн. - по відсотках за користування кредитом; 616,06 грн. - заборгованість за пенею, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Крім того, з відповідача підлягає стягнення інфляційних витрат з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних за весь час прострочення сум не повернутої кредитної заборгованості у загальному розмірі: інфляційні витрати на суму неповернутої кредитної заборгованості у сумі 2009,88 грн., 3 % річних від простроченої суми заборгованості у сумі 1051,13 грн.

За приписами частин першої, п`ятої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В силу вимог ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доказів того, що ОСОБА_1 повернув кредит в повному обсязі в матеріалах справи не має, не спростовано це і відповідачем. Таким чином, суд вважає, що наявні матеріали справи свідчать про те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 Постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

За таких обставин, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.265 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу судових витрат.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

А тому судовий збір у сумі 2102 грн., який був сплачений позивачем при подачі позовної заяви, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 206, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов Запорізького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІН НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , на користь Запорізького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву»:

1) на р/р НОМЕР_1 в ПАТ АБ «Укргазбанк» МФО 320478, суму заборгованості за кредитною угодою № 8 від 23.03.2004 року у загальному розмірі 19841,53 грн., яка складається з: 17240,70 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 1984,77 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 616,06 грн. - заборгованість за пенею;

2) на р/р НОМЕР_2 в ПАТ АБ «Укргазбанк» МФО 320478, код ЄДРПОУ 25489232 за період з 23.12.2011 року по 08.07.2020 року: інфляційні витрати у сумі 2009,88 грн.,3 % річних від простроченої суми кредитної заборгованості у сумі 1051,13 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІН НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , на користь Запорізького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» витрати на сплату судового збору в сумі 2102 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Гуляйпільський районний суд Запорізької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: С.М.Телегуз