Провадження № 2/582/4/21
Справа № 582/511/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2021 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді -Яковенко Н.М.,

за участю секретаря - Костенка Ю.В.,

представника відповідача Дяченко О.А.

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому засіданні в залі суду в смт. Недригайлів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Роменської районної державної адміністрації, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Недригайлівської селищної ради Сумської області, про скасування розпорядження голови Недригайлівської районної державної адміністрації, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із цими позовом та просить суд ухвалити рішення, яким визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Недригайлівської районної державної адміністрації від 29.07.2004 №348 «Про вилучення земельних ділянок громадян, наданих в постійне користування для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Гринівської сільської ради» в частині вилучення та повернення до земель запасу земельної ділянки, яка була надана ОСОБА_2 в постійне користування для ведення особистого селянського господарства площею 0,40 га за межами населеного пункту на території Гринівської сільської ради, а також стягнути із відповідача судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дід позивача ОСОБА_3 за рішенням Гринівської сільської ради отримав у приватну власність земельні ділянки загальною площею 0.83 га, на частину яких, а саме для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд отримав державний акт, а земельна ділянка площею 0.40 га для ведення особистого селянського господарства (сіножаті) залишилась неоформленою. Після смерті діда його майно, у тому числі і земельну ділянку площею 0,40 га успадкувала за законом його дружина, баба позивача ОСОБА_2 . А після смерті баби, ОСОБА_2 спадкоємцем всього її майна за заповітом, став він, позивач у справі ОСОБА_1 . В процесі оформлення спадщини позивач з`ясував, що земельна ділянка, площею 0.40 га, яка була передана діду ОСОБА_3 у приватну власність на підставі заяви ОСОБА_2 розпорядженням голови Недригайлівської державної районної адміністрації №348 від 29.07.2004 була вилучена та передана до земель запасу Гринівської сільської ради. Ознайомившись з цією заявою від імені ОСОБА_2 , він зрозумів, що вона написана не його бабою, а іншою особою. З огляду на це, вважає, що оскільки розпорядження голови Недригайлівської РДА ґрунтується на підробній заяві, воно має бути скасоване, як таке що порушує його майнові права на земельну ділянку, яку він успадкував.

Відповідач Недригайлівська районна державна адміністрація, яка під час судового розгляду була замінена правонаступником - Роменською районною державною адміністрацією, позов ОСОБА_1 не визнала з огляду на те, що розпорядження голови Недригайлівської районної державної адміністрації від 29.07.2004 №348 прийнято на підставі чинного законодавства та в межах компетенції на підставі заяви ОСОБА_2 та клопотання Гринівської сільської ради. Повноважень щодо перевірки достовірності даних, що вказані у клопотанні, Недригалівська РДА не мала.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з наведених вище підстав, також просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати .

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала, просила у задоволенні позову відмовити. Додатково пояснила, що оскільки Недригайлівська селищна рада надала ОСОБА_1 дозвіл на розробку технічної документації на спірну земельну ділянку, у скасуванні зазначеного розпорядження голови Недригайлівської РДА відпала потреба.

Представник третьої особи, Недригайлівської селищної ради, в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без їх участі.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані матеріали справи вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 за заповітом прийняв спадщину після смерті своєї баби ОСОБА_2 на все належне їй майно, у тому числі і те, яке ОСОБА_2 успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 .

Зазначене підтверджується копією спадкової справи №312/2017, яка заведена після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с. 138-183), копіями свідоцтв на ім`я ОСОБА_2 про право на спадщину за законом від 23.11.2004 № 211, з яких вбачається, що спадкоємицею майна ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його дружина - ОСОБА_2 , яка проживала разом зі своїм чоловіком, по АДРЕСА_1 (а.с.30)

За життя ОСОБА_3 відповідно до п. 29 рішення Гринівської сільської Ради народних депутатів 12.06.1993 «Про виділення земельних наділів громадянам сільської Ради та про дозвіл будівництва індивідуального жилого будинку і господарських будівель», у відповідності до ст. 56 ЗК виділено у власність 0,40 га на сіно (а.с.11).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Гринівської сільської Ради народних депутатів від 16.12.1993 № 36 «Про передачу земельних ділянок в приватну власність» на підставі ст. 56 ЗК України та Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року №15-92 «Про приватизацію земельних ділянок», ОСОБА_3 (згідно списку за № 90) отримав у приватну власність земельні ділянки загальною площею 0,83 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель /присадибна ділянка/, ведення особистого підсобного господарства (а.с.14-15).

Рішенням Гринівської сільської ради від 01.04.1994 «Про затвердження рішень виконкому сільської Ради на приватизацію земельних ділянок громадян» затверджено рішення виконкому від 16.12.1993 № 36 «Про передачу земельних ділянок в приватну власність», на підставі ст. 56 ЗК України та Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15-92 «Про приватизацію земельних ділянок», яким передано в приватну власність ОСОБА_3 земельні ділянки площею 0,83 га для ведення особистого підсобного господарства та для будівництва жилого будинку та господарських будівель згідно списку під № 90 ) ( а.с.16-17)

На підставі зазначеного рішення до Книги реєстрації громадян, яким безплатно передано земельні ділянки у приватну власність були внесені відповідні відомості (пункт 240) про те, що ОСОБА_3 у власність передано 0,83 га в с. Якименки згідно рішення від 16.12.1993 № 36 (а.с.18-19).

Факт передачі у приватну власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0.40 га за рішенням Гринівської сільської ради знайшов своє відображення також у наступних досліджених документах. Так, згідно Земельної книги за 1985-1996 рр., Погосподарської книги №5 Гринівської сільської Ради народних депутатів (за 1991-1995 рр.), Земельнокадастрової книги за 1997-2000 рр. за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 1990 по 1992 роки рахувалось 0,43 га (під будинком, господарськими спорудами та городом по АДРЕСА_1 ), а з 1993 по 1995 роки - 0,43 та 0,40 га (а.с.21-24).

В подальшому, на підставі рішення Гринівської сільської ради 15.10.2001 про затвердження технічного звіту по інвентаризації земельних ділянок переданих в приватну власність громадянам для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства, (а.с.25) ОСОБА_3 видано державний акт на право приватної власності на землю на земельну ділянку площею 0.40 га по АДРЕСА_1 (з яких 0,31 га - с/г угіддя (рілля) та 0,09 га - під забудовою ( а.с.26).

Щодо іншої частини земельної ділянки площею 0,40 га для особистого підсобного господарства, яка надавалась у приватну власність ОСОБА_3 за рішеннями Гринівської сільської ради, акт на право власності на землю не видавався.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 листопада 2004 року (а.с.30), спадщину після його смерті прийняла дружина, ОСОБА_2 .

Розпорядженням Голови Недригайлівської районної державної адміністрації від 29.07.2004 року №348, земельна ділянка площею 0.40 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходилася за межами населеного на території Гринівської сільської ради була вилучена у ОСОБА_2 та повернута до земель запасу Гринівської сільської ради.

Таке розпорядження було прийняте в межах повноважень РДА на підставі клопотання Гринівської сільської ради №83 від 11.07.2004 та заяви від імені ОСОБА_2 , яка датована 14.07.2004.

З висновку експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи №1304/1305 від 30.11.2020, рукописний текст та підпис у заяві від імені ОСОБА_3 на ім`я голови Недригайлівської районної державної адміністрації виконано не ОСОБА_2 , а іншою особою (а.с.211-216).

З наведеного можна прийти до висновку, що ОСОБА_2 не зверталася із заявою про вилучення у неї земельної ділянки, а отже розпорядження голови Недригайлівської РДА №348 від 29.07.2004, яке ґрунтується на підробній заяві від імені ОСОБА_2 має бути визнане незаконним.

Відповідно до ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Ст. 1225 ЦК України визначає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно з частиною 1 статті 22 ЗК України 1990 року, який діяв на час передачі земельної ділянки ОСОБА_3 згідно рішення Гринівської сільської ради народних депутатів, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Документи, що посвідчували право на земельну ділянку були визначені статтею 23 ЗК України 1993 року. Проте, дію статті 23 було зупинено відносно власників земельних ділянок, визначених статтею 1 Декрету Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» від 26 грудня 1992 року за № 19-52.

Пунктом 3 Декрету встановлено, що право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для цілей, передбачених статтею 1 цього Декрету, а саме: ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, посвідчується відповідною Радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю.

Пунктом 3 Декрету було визначено, що право власності на земельну ділянку посвідчувалося самим рішенням уповноваженого органу про передачу у власність земельної ділянки. Згідно з пунктом 7 Перехідних положень ЗК України 2001 року громадяни, що одержали у власність земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Таким чином, той факт, що ОСОБА_3 за життя не отримав державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0.40 га не свідчить, що він не набув її у власність, а тому дана земельна ділянка ввійшла до спадкової маси після його смерті.

За приписами ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

З наведеного слід прийти до висновку, що незважаючи на те, що ОСОБА_3 , якому була передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,40 га не отримав за життя на неї державного акта на право власності на землю, він набув її у власність, отже її успадкувала його дружина, ОСОБА_2 за законом. А після смерті ОСОБА_2 , спадкоємцем на дану земельну ділянку є ОСОБА_1 , який прийняв спадщину після смерті своєї баби ОСОБА_2 за заповітом.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на визнання правочину недійсним, відновлення становища, яке існувало до порушення. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (частина перша статті 21 ЦК України).

Підставами для визнання недійсним акта (рішення) є невідповідність його вимогам законодавства або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Оскільки ОСОБА_2 за життя не зверталася із заявою про вилучення у неї земельної ділянки, розпорядження голови Недригалівської РДА №348 від 29.07.2004, в частині вилучення у неї земельної ділянки площею 0.40 га, яке ґрунтується на підробній заяві від імені ОСОБА_2 має бути визнане незаконним, як таке що порушує майнові права її спадкоємця ОСОБА_1 .

Отже, позов ОСОБА_1 підлягає задовленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Роменської районної державної адміністрації, за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Недригайлівської селищної ради Сумської області, про скасування розпорядження голови Недригайлівської районної державної адміністрації - задовольнити.

Визнати незаконним і скасувати розпорядження голови Недригайлівської районної державної адміністрації від 29.07.2004 №348 «Про вилучення земельних ділянок громадян, наданих в постійне користування для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Гринівської сільської ради» в частині вилучення та повернення до земель запасу земельної ділянки, яка була надана ОСОБА_2 в постійне користування для ведення особистого селянського господарства площею 0,40 га за межами населеного пункту на території Гринівської сільської ради.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Сумського апеляційного суду через Недригайлівський районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 01 березня 2021 року.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя : Н. М. Яковенко