печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року Суддя Печерського районного суду м. Києва Хайнацький Є.С., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форза» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форза» (далі - відповідач, ТОВ «ФК «Форза»), в якому просить визнати недійсним Кредитний договір № 58 від 27.09.2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 з доданими до неї матеріалами, суд встановив наступне.

В обґрунтування підсудності вказаного цивільного позову Печерському районному суду м. Києва позивач зазначає, що на правовідносини, які є предметом розгляду даної цивільної справи, поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів», відтак позов пред`являється за місцем проживання позивача за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст. 28 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Проте, як вбачається зі змісту прохальної частини позовної заяви позивачем заявлена вимога про визнання кредитного договору недійсним.

Згідно п.п. 1,7 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про споживче кредитування», цей закон не поширюється на договори, що містять умову про споживчий кредит у формі кредитування рахунку зі строком погашення кредиту до одного місяця, та кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця; кредитні договори, загальний розмір кредиту за якими не перевищує однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на день укладення кредитного договору.

Відповідно до п 5.8. договору, фінансовий кредит надається строком на 30 днів. Також відповідно до п. 5.10 даного договору позивачу було надано фінансовий кредит без конкретної споживчої мети в розмірі 15000,00 грн.

Згідно преамбули Закону України «Про захист прав споживачів» цей закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

За змістом п. 22 ч. 1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно змісту оскаржуваного договору № 58 від 27.09.2020 року, метою його укладення було надання грошових коштів у позику, без конретної споживчої мети, тобто позивачу ОСОБА_1 було надано фінансовий, а не споживчий кредит та даний договір не є договором про надання споживчого кредиту.

Отже, між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форза» виник спір, який не стосується захисту прав споживача.

Відтак, твердження позивача, що норми Закону України «Про захист прав споживачів» поширюються на вказані правовідносини є хибним, оскільки в даному випадку позивач не є споживачем товарів чи послуг, оскільки спірні правовідносини виникли на підставі договору безпроцентної фінансової допомоги (договору позики), в яких позивач не виступає споживачем.

Таким чином, підстав, які згідно ст. 28 ЦПК України надають позивачу право обирати підсудність позову Печерському районному суду м. Києва, з урахуванням спору, який виник між сторонами, суд не вбачає.

У зв`язку з вищевикладеним, до даної позовної заяви, не може бути застосована норма ч. 5 ст. 28 ЦПК України, а відповідно суд для визначення підсудності справи керується ч. 2 ст. 27 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження юридичної особи ТОВ «Фінансова компанія «Форза» (): м. Київ, вул. Гетьмана Вадима, буд.6, літ. А, прим. А6-03, що у Солом`янському районі міста Києва.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відтак, питання про територіальну підсудність даного позову суд вирішує, враховуючи правила про підсудність, визначені ст. 27 ЦПК України.

Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що справу слід передати на розгляд до Солом`янського районного суду м. Києва (м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25) за зареєстрованим місцезнаходженням відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Форза» (): м. Київ, вул. Гетьмана Вадима, буд.6, літ. А, прим. А6-03, у зв`язку з непідсудністю справи Печерському районному суду м. Києва.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 187, 258-260, 353, 354, 355, 354, пп. 15.5 п. 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форза» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору - передати на розгляд за підсудністю до Солом`янського районного суду міста Києва (м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва (а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду) - протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст судового рішення складений та підписаний суддею 20.05.2021 року.

Суддя Є.С. Хайнацький