Справа № 296/667/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" лютого 2021 р.м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Анциборенко Н.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

27.01.2021 ОСОБА_1 звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом і просить стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 801 181 грн. 60 коп.; стягнути з ОСОБА_2 фізичну шкоду в розмірі 2 000, 00 грн.; стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 50 000, 00 грн..

18.02.2021 позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 на праві власності.

В обґрунтування заяви зазначає, що відповідно до постанови Богунського районного суду м.Житомира від 26.01.2021 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Загальна вартість завданої шкоди внаслідок ДТП становить 853 181 грн. 60 коп.

Зазначає, що існує реальна загроза виникнення у ОСОБА_2 умислу уникнення від відшкодування матеріальної шкоди, завданої під час скоєння ДТП, шляхом відчуження на користь третіх осіб належного ОСОБА_2 на праві власності майна, а саме будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Вважає, що застосування зазначених заходів забезпечення позову забезпечить реальну можливість повного, належного та своєчасного виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали заяви, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до положень ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч.ч.6, 8 ст.153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

До заяви про забезпечення позову позивачем долучено інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, копію звіту про оцінку майна реєстраційний № 20201126/4-М, копію постанови Богунського районного суду м.Житомира від 26.01.2021.

Однак, як вбачається, дана постанова не набрала законної сили.

Також матеріали позовної заяви не містять будь-яких даних та позивачем не зазначено доказів на підтвердження того, що даний будинок за можливим позитивним рішенням суду у справі з приводу заявлених позовних вимог підлягатиме виконанню саме за рахунок будинку за адресою: АДРЕСА_1 або підлягатиме передачі позивачу.

Крім того, заява не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення. Реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за виключенням випадків, передбачених ч.3 ст.154 ЦПК України, у тому числі у випадку, коли позивач не має майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Таким чином, заявником не доведено відсутність передбачених ч.3 ст.154 ЦПК України у випадку забезпечення позову підстав для застосування зустрічного забезпечення.

Отже, на час розгляду заяви заявником не доведено наявність передбачених ст.149 ЦПК України підстав для забезпечення позову, тому заява задоволенню не підлягає.

При цьому, слід звернути увагу заявника, що в заяві невірно зазначено адресу суду.

Керуючись ст.ст.149, 150-153 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала суду набирає законної сили після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суду м. Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Н. М. Анциборенко